Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», в якому просить: - стягнути з Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» на її користь 1411,15 грн; - зобов`язати Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» відновити залишок коштів на її рахунку [NUMBER] шляхом відновлення кредитних коштів на суму 37334,96 грн; - визнати протиправними дії Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» щодо нарахування та стягнення відсотків за користування кредитними коштами на суму 37334,96 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.12.2019 між позивачкою та АТ «Універсал Банк» укладено договір про надання банківських послуг та відкрито банківський рахунок. Протягом тривалого часу позивачка користувалася послугами АТ «Універсал Банк», та у неї не виникало жодних проблем до 18 серпня 2024 року. 18 серпня 2024 року о 21 год 58 хв на її мобільний телефон [NUMBER] надійшло смс-повідомлення про те, що номер телефону для входу в застосунок змінено на [NUMBER] . Того ж дня, приблизно о 22 годині 10 хв позивачка звернулася на «Гарячу лінію» АТ «Універсал Банк» та повідомила спеціаліста, про те, що вона не змінювала свій номер телефону, при цьому зазначила, що зі свого мобільного телефону вона не може увійти у застосунок Монобанк АТ «Універсал Банк». Спеціаліст з «Гарячої лінії» прийняв заяву позивачки та повідомив її, що цим питанням вже займаються і їй необхідно зателефонувати вранці. 19 серпня 2024 року о 09 годині 15 хвилин позивачка повторно зателефонувала на «Гарячу лінію» АТ «Універсал Банк», після чого їй на мобільний телефон надійшло смс-повідомлення, в якому була покрокова інструкція для відновлення доступу до застосунку Монобанк АТ «Універсал Банк». Після відновлення доступу до свого аккаунту у застосунку Монобанк АТ «Універсал Банк», позивачка з`ясувала, що з її чорної картки Монобанк АТ «Універсал Банк» було списано 87820,11 грн, з яких кредитні кошти у розмірі 86408,96 грн, а також 1411,15 грн власних коштів. Крім цього, позивачка побачила, що у застосунку з`явилася біла картка, яку вона не відкривала. На рахунку білої картки перебували грошові кошти у розмірі 49074,00 грн. Вказану суму позивачка повернула на свою чорну картку, та заблокувала білу картку у застосунку. Таким чином, шахрайським шляхом невідомі особи заволоділи грошовими коштами на загальну суму 38746,11 грн, з яких 1411,15 грн власні кошти, та 37334,96 кредитні кошти. Згодом позивачка звернулася до служби підтримки банку, та повідомила, що шахрайським шляхом невідомі особи заволоділи грошовими коштами. Крім того, того ж дня, а саме, 19 серпня 2024 року позивачка звернулася до Головного управління Національної поліції у м. Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення. За цим фактом були внесені відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за № 12024100030002308 від 05 вересня 2024 року з правовою кваліфікацією за частиною четвертою статті 185 КК України. Досудове розслідування на цей час триває. 20 серпня 2024 року позивачка звернулася до АТ «Універсал Банк» з заявою (вимогою), в якій просила терміново розпочати службове розслідування за фактом шахрайських дій, вчинених невстановленими особами (не виключено самих співробітників банку), які безперешкодно заволоділи грошовими коштами 18 серпня 2024 року за її картковими рахунками. Листом від 29 серпня 2024 року № О-247/КЕП банк повідомив позивачку, що не має можливості повернути грошові кошти. У випадку впевненості в наявності шахрайських дій щодо списання грошових коштів позивачці було рекомендовано звернутись до правоохоронних органів. Водночас, у цьому листі не вказано, що позивачка своїми діями якимось чином сприяла передачі свого логіну та паролю у системі «Монобанк» третім особам. Також позивачка зверталася до АТ «Універсал Банк» 23.09.2024 та 08.10.2024. 24.10.2024 позивачка знову звернулася до АТ «Універсал Банк» зі скаргою щодо нарахування та стягнення відсотків за користування так званих кредитних коштів, які були викрадені шахрайським шляхом. Листами від 31 жовтня 2024 року № О-466/КЕП та № О-467/К ЕП банк повідомив позивачку, що їй необхідно дочекатися закінчення досудового розслідування та рішення суду по даній ситуації. Адже саме суд може зобов`язати шахрая повернути кошти. 14.11.2024 позивачка знову звернулася до АТ «Універсал Банк» та вимагала припинити будь-які спроби нарахування та стягнення процентів за користування кредитними коштами, якими заволоділи шахраї. Листом від 28 листопада 2024 року № О-548/КЕП банк повідомив позивачку, що їй необхідно дочекатися закінчення досудового розслідування та рішення суду по даній ситуації. Адже саме суд може зобов`язати шахрая повернути кошти. Позивачка вважає, що банком не було встановлено її вини у передачі вказаних даних третім особам. Оскільки відповідач відмовляється у добровільному порядку повернути належні позивачці грошові кошти, вона вимушена звернутися до суду з цим позовом. Позивачка стверджує, що не розголошувала третім особам інформацію про номери карткових рахунків, пін-коди та іншу конфіденційну інформацію. Картки не губилися, доступу до них треті особи не мали. Банком не було доведено, що вона своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відзив на позовну заяву У відзиві на позовну заяву представник відповідача категорично заперечує у повному обсязі проти заявлених позовних вимог та вважає їх необґрунтованими. Вказує, що позивачка намагається ввести суд в оману щодо фактичних обставин справи, а сам позов пред`явлений з метою ухилення взятих на себе зобов`язань за договором про надання банківських послуг. Звертає увагу суду, що за скаргою [PERSON] було проведено перевірку щодо відповідності дій АТ «Універсал Банк» вимогам чинного законодавства під час надання банківських послуг. Жодних порушень з боку АТ «Універсал Банк» Національним банком України виявлено не було, про що було повідомлено [PERSON] . Представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказує, що між [PERSON] та АТ «Універсал Банк» було укладено 19.12.2019 публічний змішаний Договір про надання банківських послуг шляхом приєднання з дотриманням вимог чинного законодавства України, а отже у сторін виникли взаємні права та обов`язки. [PERSON] використовувала довірений пристрій (девайс/телефон) Samsung SM-A505FM, 11(30), 5/5/3(6143) з 06.10.2020 12:58 та фінансовий номер [NUMBER] з 18.12.2019 10:31. 18.08.2024 перед проведенням спірних операцій, після проведення ідентифікації [PERSON] з використанням її ідентифікаційних даних, було змінено довірений пристрій, фінансовий номер, електронну пошту та активовано у мобільному застосунку Монобанк білу картку Монобанк. Як вбачається з системи Банку 18.08.2024 о 21:57:13 на фінансовий номер позивачки [NUMBER] (який надавався позивачкою при відкритті рахунку), було надіслано ОТП-пароль для підтвердження зміни довіреного пристрою. 18.08.2024 о 21:57:45 відправлений позивачці ОТР-пароль було введено на новому пристрої (девайсі/телефоні) tecno cc7. Направлений OTP-пароль не міг бути відомий нікому, окрім [PERSON] , оскільки направлявся Банком особисто їй на фінансовий номер [NUMBER] . Оскільки зміна довіреного пристрою позивачки відбулась шляхом правильного введення OTP-паролю, направленого на її фінансовий номер, то це свідчить про надання згоди [PERSON] на зміну довіреного пристрою. Заперечення позивачкою обставин щодо зміни нею довіреного пристрою, враховуючи вище вказані факти, свідчить про те, що або [PERSON] повідомила отриманий нею ОТР-пароль, або її довіреним пристроєм користувалася в цей час інша особа, яка скористалася девайсом (телефоном) без її відома задля зміни довіреного пристрою. Втім, представник звертає увагу суду, що навіть після заміни в системі Банку довіреного пристрою Клієнта неможливо було увійти до мобільного застосунку Монобанк без правильного введення ПІН-коду, вигаданого Клієнтом при першій реєстрації у мобільному застосунку (відомого виключно позивачці). Після зміни довіреного пристрою, вхід до мобільного застосунку Монобанк було здійснено шляхом правильно введення ПІН-коду (18.08.2024 о 21:57:55), що підтверджується прінтскірном з внутрішньої системи Банку №3. Таким чином, вхід до мобільного застосунку Монобанк відбувся з проведенням ідентифікації [PERSON] з використанням засобів ідентифікації ([NUMBER] фінансовий номер телефону - на який направлявся OTP-пароль для підтвердження згоди на заміну довіреного пристрою; довірений пристрій TECNO CC7 - згода на зміну якого підтверджена правильним введенням OTP-паролю; правильний ПІН-код). Через 1 секунду після входження до мобільного застосунку з нового мобільного пристрою позивачці було направлене повідомлення (Інформування ризиків про вхід з нового девайсу, о 18.08.2024 о 21:57:56). Далі, після коректного введення ПІН-коду для входу в застосунок, відбулась зміна довіреного пристрою, про що також клієнта було проінформовано на електрону пошту та отримано підтвердження зміни пристрою. У клієнта було змінено пошту, але пізніше, ніж надходив лист з повідомленням на електронну пошту. Згодом 18.08.2024 о 21:58 у мобільному застосунку Монобанк було здійснено заміну фінансового номеру з [NUMBER] (старий номер) на номер [NUMBER] (новий номер), також з правильним введенням OTP-паролю, що підтверджується прінскрінами з внутрішньої системи Банку. Також щодо зміни фінансового номера телефону клієнта було проінформовано в смс та на електронну пошту (лист було прочитано). Надалі 18.08.2024 о 22:24 у мобільному застосунку Монобанк було оформлено Білу картку. Після цього було проведено транзакції. Після звернення клієнта до Банку картки було заблоковано. Частина проведених операцій була підтверджена через застосунок Монобанк. Разом з тим, по частині операцій спрацювала система безпеки - блок BFG blocked 4. Було запропоновано підтвердити платежі через дію або через відеодзвінок, втім не отримавши підтвердження, платежі були відхилені. Також відбулась повторна зміна фінансового номеру телефону. З огляду на досягнуті домовленості між позивачкою і Банком, всі спірні операції вважаються операціями Клієнта - [PERSON] незалежно від того, чи були вони проведені самою позивачкою під впливом третьої особи, чи ці операції проведені третьою особою з використанням засобів ідентифікації і аутентифікації [PERSON] , адже сама позивачка в порушення умов договору розголосила свої особисті дані, реквізити картки, OTP паролі, та надала згоду на використання невідомого їй пристрою в якості довіреного для отримання доступу до рахунку і розпорядження грошовими коштами. Більше того, вхід до мобільного застосунку Монобанк є неможливий без правильного введення ПІН-коду вигаданого позивачкою і відомого виключно їй. У Банку не було жодних правових підстав для відмови позивачці у проведенні операцій, адже позивачка не повідомляла Банк про втрату контролю над мобільним телефоном (мобільним додатком Монобанк), картками, компрометацію її особистих чи аутентифікаційних даних. АТ «Універсал Банк» не провів жодної операції після звернення позивачки до служби підтримки Монобанк з повідомленням про перехід нею за фішинговим посиланням та втрату контролю над мобільним застосунком. Отже, відповідно до положень ч. 3, 5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» та умов укладеного договору, викладених в пунктах 8.11, 8.15 УіП відповідальність за проведені спірні операції покладається саме на [PERSON] . Оскільки Банк-Відповідач не вчиняв жодних правопорушень, не порушував жодний чинний нормативно-правовий акт України, він не може відповідати своїм майном за дії невстановленої особи. Представник стверджує, що АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» є неналежним відповідачем у цій справі; у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки втрата грошових коштів позивачки сталася внаслідок передачі нею персональних даних, в тому числі в OTP-паролю, ПІН-коду, що в подальшому призвело до втрати коштів. Повідомлення учасників про розгляд справи Позивачка повідомлялася про розгляд справи шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження у справі на адресу зареєстрованого місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками на адресу його місцезнаходження, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Фактичні обставини справи, встановлені судом 19.12.2019 між [PERSON] та АТ «Універсал Банк» було укладено публічний змішаний Договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Договір укладено шляхом приєднання до Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток ( Monobank) (далі - публічна частина договору). Укладення Договору підтверджується Анкетою-заявою, підписаною [PERSON] , яка є індивідуальною частиною публічного Договору, а також Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank), які є публічною частиною Договору. На підставі укладеного Договору за заявою позивачки, що викладена в абзаці першому Анкети-заяви, Банком було відкрито поточний рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні. [PERSON] тривалий час користувалася банківськими послугами АТ «Універсал Банк» на підставі укладеного 19.12.2019 Договору, неодноразово зверталася з заявами про відкриття рахунків, надання споживчих кредитів, зміни встановленого кредитного ліміту, проведення платіжних операцій за рахунками. 19.08.2024 о 09:15 [PERSON] звернулася до контактного центру Monobank з заявою про те, що їй зателефонували треті особи, в ході розмови було направлено посилання для отримання грошової допомоги, після чого вона перейшла за посиланням, тим самим передавши усі дані для успішного здійснення входу у мобільний застосунок. У результаті чого, 18.08.2024 о 21:57 було здійснено заміну мобільного девайсу з Samsung SM-A505FM на TECNO CC7. Зміні мобільного девайсу передувало підтвердження позивачкою ініційованої дії відповідно до порядку, встановленого пунктом 4.3.1 розділу І Умов, а саме - позивачці було відправлено ОТP-пароль на мобільний номер телефону [NUMBER] , що їй належить, який було введено коректно. Під час входу у мобільний застосунок monobank введення PIN-коду було також вірно та без підбору. О 21:58 була здійснена зміна номера [NUMBER] , що зазначений у Банку як основний номер [PERSON] на номер [NUMBER] . Надалі, о 22:24 було проведено активацію Білої картки monobank [NUMBER] ( [NUMBER] ) через мобільний застосунок. Після успішної зміни мобільного пристрою та входу у мобільний застосунок monobank, 18.08.2024 були проведені наступні р2р перекази, які [PERSON] не підтверджує з картки № [NUMBER] ( [NUMBER] ) на картку№ [NUMBER] на суму 91764,11 грн, зокрема: о 22:25:41 на суму 3895,55 грн; о 22:26:50 на суму 3950,96 грн; о 22:27:39 на суму 3930,16 грн; о 22:27:49 на суму 3926,00 грн; о 22:27:59 на суму 3924,96 грн; о 22:28:09 на суму 3921,84 грн; о 22:28:38 на суму 3921,84 грн; о 22:58:59 на суму 3953,04 грн; о 22:59:12 на суму 3954,08 грн; о 22:59:26 на суму 3956,16 грн; о 22:59:36 на суму 3957,20 грн; о 22:59:46 на суму 3958,24 грн; о 23:00:01 на суму 3943,68 грн; о 23:00:17 на суму 3906,24 грн; о 23:10:40 на суму 4004 грн; о 23:10:50 на суму 4009,2 грн; о 23:11:00 на суму 4010,24 грн; о 23:11:09 на суму 4139,2 грн; о 23:11:58 на суму 4102,8 грн; о 23:12:08 на суму 4067,44 грн; о 23:16:25 на суму 4108 грн; о 23:16:37 на суму 4106,96 грн; о 23:16:47 на суму 4116,32 грн. з картки № [NUMBER] на інші картки на суму 39215,00 грн: [PERSON] о 22:42:31 у сумі 283,00 грн; [PERSON] о 22:43:59 у сумі 9112 грн; [PERSON] о 22:50:54 у сумі 3800,00 грн; [PERSON] о 22:55:01 у сумі 10000,00 грн.; [NUMBER] о 23:08:20 у сумі 7084,00 грн; [PERSON] о 23:18:30 у сумі 2000,00 грн; [PERSON] о 23:23:00 у сумі 2992,00 грн. Після звернення позивачки до Банку картки було заблоковано; частина проведених операцій була підтверджена через застосунок Монобанк; разом з тим, по частині операцій спрацювала система безпеки - блок BFG blocked 4; було запропоновано підтвердити платежі через дію або через відеодзвінок, втім не отримавши підтвердження, платежі були відхилені. Також 19.08.2024 о 02:07 відбулась повторна зміна фінансового номеру телефону на [NUMBER] , а 19.08.2024 о 09:34 був відновлений фінансовий номер позивачки - [NUMBER] . На рахунку білої картки перебували грошові кошти у розмірі 49074,00 грн. Вказану суму позивачка повернула на свою чорну картку. На підставі заяви позивачки від 19.08.2024 слідчим відділом Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві 05.09.2024 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12024100030002308 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України. У витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12024100030002308 від 05.09.2024 зазначено, що 18.08.2024 в період часу з 22:25 год по 23:16 год невстановлена особа, знаходячись у невстановленому місці в умовах воєнного стану, таємно викрала грошові кошти з банківської карти АТ «Універсал Банк», які належать [PERSON] , чим спричинила останній матеріальної шкоди на загальну суму 86200,00 грн. 19.08.2024 позивачка звернулася до відповідача із заявою, в якій повідомила про шахрайські дії, пов`язані із несанкціонованим списанням кредитних та власних коштів з карткового рахунку АТ «Універсал банк» у застосунку МОНОБАНК (внаслідок злому) 18.08.2024 о 21:38, що призвело до отримання сторонніми особами доступу до карткового рахунку ти викрадення з них коштів у сумі: 86299 грн (кредитної лінії) та її власних коштів приблизно у сумі 1800 грн, на загальну суму 88099 грн. Також 19.08.2024 позивачка звернулася у Службу підтримки Монобанк, що підтверджується аудіозаписами розмов, в яких вона підтвердила, що переходила за підозрілими посиланнями (за отриманням допомоги). Листом від 29.08.2024 відповідач повідомив, що успішному проведенню операцій передували введення коректного номера картки, терміну дії та CVV2 коду. 18 серпня 2024 року о 21 год 57 хв відбувся вхід у мобільний застосунок "Монобанк" з мобільного пристрою TECNO CC7 з коректно введеним ПІН-кодом та за допомогою цифрового пароля, який був надісланий на фінансовий номер телефону позивачки та який відомо лише власнику картки. Цей факт підтверджує передачу позивачкою даних третім особам, що порушує умови договору, про зберігання та нерозголошення даних, а саме ПІН-коду, кодів доступу, аутентифікаційних даних. Після коректного входу у мобільний застосунок позивачки 18 серпня 2024 року відбулась зміна довіреного пристрою, про що о 22 год 19 хв того ж дня позивачку було проінформовано на електронну пошту, яка вказана в мобільному застосунку. Позивачці було надіслано лист для підтвердження зміни пристрою, в якому вона надала дозвіл на вхід з нового пристрою. Даний лист може отримати лише власник картки, адже саме у нього є доступ для додавання/зміни електронної пошти в застосунку. 18 серпня 2024 року відбулась зміна фінансового номера телефону позивачки за допомогою цифрового пароля, який вона отримала того ж дня о 21 год 58 хв. Щодо зміни фінансового номера позивачку було також проінформовано в смс-повідомленні та в листі на її електронну пошту. Перекази коштів відбувались на віртуальну білу картку [NUMBER] , оформлення віртуальної картки відбулось у застосунку позивачки 18 серпня 2024 року о 22 год 24 хв. Оскільки операції, які позивачка вказала як шахрайські є переказами коштів з картки на картку (тобто p2p операціями), а також деякі з них пройшли з введенням 3D-secure коду, який відомий тільки власнику картки та надсилається саме на його номер телефону або у застосунок monobank - оскаржити такі транзакції через міжнародну платіжну систему можливість відсутня. За такими транзакціями відсутні обґрунтування для оскарження відповідно до правил міжнародної платіжної системи. Також позивачка зверталася до відповідача з аналогічними за змістом заявами від 03.09.2024, 23.09.2024, 08.10.2024, 24.10.2024, 14.11.2024, а відповідач надавав аналогічні першій відповіді від 02.10.2024, 31.10.2024, 28.11.2024. У листі на скаргу позивачки Національний банк України від 01.11.2024 вказав, що 19.08.2024 о 09:15 позивачка звернулася до контактного центру monobank з заявою про те, що їй зателефонували треті особи, в ході розмови було направлено посилання для отримання грошової допомоги, після чого позивачка перейшла за посиланням, тим самим передавши усі дані для успішного здійснення входу у мобільний застосунок. В результаті чого, 18.08.2024 о 21:57 було здійснено заміну мобільного девайсу з Samsung SM-A505FM на TECNO СС7. Зміні мобільного девайсу передувало підтвердження позивачкою ініційованої дії відповідно до порядку, встановленого пунктом 4.3.1 розділу І Умов, а саме: на мобільний номер телефону позивачки [NUMBER] було відправлено ОТР-пароль, який було введено коректно. Під час входу у мобільний застосунок monobank введення ПІН-коду було також вірно та без підбору. О 21:58 була здійснена зміна номера [NUMBER] , що зазначений у Банку як основний номер на номер [NUMBER]. Надалі, о 22:24 було проведено активацію Білої картки monobank № [NUMBER] ( [NUMBER] ) через мобільний застосунок. Надалі, після успішної зміни мобільного пристрою та входу у мобільний застосунок monobank, 18.08.2024 були проведені транзакції (р2р перекази), які позивачка не підтверджує. Банк зауважив, що на момент отримання Банком платіжної інструкції в мобільному застосунку позивачки про переказ коштів Банк не отримував повідомлень про втрату позивачкою платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації, про компрометацію особистого ключа позивачки або іншої інформації, яка б спричиняла у Банку сумнів в належності переказу. Оскільки ініціація операцій за рахунком позивачки була здійснена засобами та у спосіб, що в повній мірі відповідав умовам Договору, у Банку не було підстав для відхилення ініційованих операцій за рахунком. Норми права та мотиви суду Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частиною першою статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Закон України «Про платіжні послуги» (далі - Закон) визначає поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури. Згідно з пунктом 62 статті 1 Закону платіжний застосунок - програмне забезпечення, що дає змогу користувачу ініціювати платіжну операцію з рахунку платника (у тому числі за допомогою платіжних інструментів) та/або здійснювати інші операції, передбачені договором з надавачем платіжних послуг. Відповідно до частини першої статті 29 Закону надання платіжних послуг (у тому числі виконання окремих або разових платіжних операцій, відкриття та обслуговування рахунків тощо) здійснюється на підставі договору, що укладається між надавачем платіжних послуг та користувачем відповідно до вимог законодавства, на узгоджених сторонами умовах. Згідно зі статтею 32 Закону користувач відповідно до умов договору зобов`язаний надати надавачу платіжних послуг інформацію для здійснення контактів із ним, а надавач платіжних послуг зобов`язаний зберігати цю інформацію протягом строку дії договору. Обов`язок надавача платіжних послуг щодо повідомлення користувача (у спосіб, визначений договором) про здійснені операції з використанням платіжного інструменту користувача є виконаним у разі: 1) інформування надавачем платіжних послуг користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем; 2) відмови користувача від отримання повідомлень надавача платіжних послуг про здійснені операції з використанням платіжного інструменту користувача, про що зазначено в договорі. Надавач платіжних послуг зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача щодо використання платіжного інструменту, помилкових, неналежних, неакцептованих платіжних операцій, ініційованих з використанням такого платіжного інструменту, надавати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, встановлений договором, але не більше строку, передбаченого законом для розгляду звернень (скарг) громадян. За приписами частини першої статті 36 Закону порядок виконання операцій з використанням наданих користувачу платіжних інструментів та обмеження щодо таких операцій визначаються договором між надавачем платіжних послуг та користувачем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України. Відповідно до п. 20 статті 38 Закону користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: 1) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; 2) зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; 3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; 4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; 5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації. Згідно з ч. 3 ст. 87 Закону платник зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну надавачу платіжних послуг, що його обслуговує, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і здійснення неправомірних дій з компонентами платіжної інфраструктури (у тому числі платіжними інструментами, обладнанням, програмним забезпеченням). У разі недотримання користувачем зазначених вимог надавач платіжних послуг, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за виконання платіжних операцій. Відповідно до ч. 5 ст. 87 Закону до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. Пунктом 140 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 № 164, встановлено, що користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. Згідно з Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank клієнт зобов`язується: п. 6.2.7. Не передавати Платіжну картку та / або номер мобільного телефону та / або мобільний телефон, що використовується для Мобільного додатку у користування третім особам; п. 6.2.8. Зберігати ПІН-код, Коди доступу, Аутентифікаційні дані в таємниці і ні за яких обставин не повідомляти їх третім особам. У разі одержання Клієнтом інформації щодо несанкціонованих операцій з його карткою або при виникненні підозр щодо шахрайства, він повинен якнайшвидше звернутись до Центру клієнтської підтримки Банку. У цій справі судом встановлено, що 19.08.2024 о 09:15 [PERSON] звернулася до контактного центру Monobank з заявою про те, що їй зателефонували треті особи, в ході розмови було направлено посилання для отримання грошової допомоги, після чого вона перейшла за посиланням, тим самим передавши усі дані для успішного здійснення входу у мобільний застосунок. АТ «Універсал Банк» не провів жодної операції після звернення позивачки до служби підтримки Монобанк з повідомленням про перехід нею за фішинговим посиланням та втрату контролю над мобільним застосунком. Отже, відповідно до положень ч. 3, 5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» та умов укладеного договору відповідальність за проведені спірні операції покладається на позивачку. З огляду на зазначене, підстав для задоволення позову [PERSON] до Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» про захист прав споживачів немає.

Outcome: dismissed