Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

короткий зміст позовних вимог. 24.04.2025 до суду звернулася позивач [PERSON] із позовною заявою до Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області, у якій просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та на земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер 0523481600:09:005:0162, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла її баба [PERSON] , яка на час смерті проживала по [ADDRESS] . За життя спадкодавець [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким заповіла на ім`я позивача все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось. Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину згідно ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, шляхом подачі до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. При зверненні позивача до нотаріальної контори у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спірне майно. У зв`язку із викладеним, позивач не може у звичайний спосіб реалізувати свої спадкові права, а тому змушена звертатись до суду і просити захистити її невизнане право у заявлений спосіб. Рух справи, позиція суду. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2025 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П. (а.с. 33). Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 24.04.2025 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 15.05.2025, витребувано з Державного нотаріального архіву у Вінницькій області належно завірену копію спадкової справи №227/02, заведену 16.07.2002 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.34). 22.05.2025 на адресу суду надійшла відповідь з Державного нотаріального архіву у Вінницькій області, з якої слідує, що спадкова справа №227/2002 після смерті [PERSON] на зберігання до державного нотаріального архіву не передавалася (а.с. 48). Ухвалою суду від 29.05.2025 задоволено заяву позивача [PERSON] про витребування доказів, витребувано з Погребищенської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи №227/2002, заведену 16.07.2002 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 58). 05.06.2025 з Погребищенської державної нотаріальної контори надійшла спадкова справа №227/02, заведена 16.07.2002 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.64-74). 20.06.2025 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с. 30). Представник відповідача в судове засідання не з`явився також, головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Погребищенської міської ради Дзюба О.О. через канцелярію суду подав заяву розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с. 75). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Встановлені судом обставини справи. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.03.2002, актовий запис №8, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 11). Факт родинних відносин між [PERSON] та позивачем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.06.1971 (а.с. 8), копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.11.1950 (а.с. 9), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.03.1983 (а.с. 10). Згідно із заповітом від 09.02.1994, що посвідчений секретарем виконкому Гопчицької сільської ради народних депутатів Павленко Н.С. та зареєстрованим у реєстрі за №2, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно позивачу (а.с. 71). Зі спадкової справи №227/2002 слідує, що позивач прийняла спадщину, звернувшись 16.07.2002 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 67). 18.03.2003 державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Швецем О.В. видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право власності на земельну частку (пай) та на майновий пай, що належали [PERSON] (а.с. 74). З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] також звернулася [PERSON] (а.с. 68), однак єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є позивач. Відповідно до виписки із погосподарської книги Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області №5, виданої 13.03.2025 виконавчим комітетом Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 83). З архівного витягу з протоколу Гопчицької сільської ради народних депутатів Погребищенського району Вінницької області від 02.04.1994 «Про передачу земельної ділянки у приватну власність» слідує, що у списку за №78 значиться [PERSON] , загальна площа у приватній власності 0,67, передається у приватну власність 0,67, для обслуговування підсобного господарства 0,42, для будівництва та обслуговування житлового будівництва 0,25 (а.с. 24). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1800662052025 земельна ділянка, що розташована по [ADDRESS] , площею 0,2500 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) має кадастровий номер 0523481600:09:005:0162 (а.с. 25). З інформаційного листа № 189/01-16, що виданий 01.04.2025 завідувачем Погребищенської державної нотаріальної контори О.В.Швецем вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовлене через відсутність правоустановчих документів та рекомендовано звернутися до Погребищенського районного суду Вінницької області для визнання права власності на вказане майно (а.с. 15). Технічний паспорт на нерухоме спадкове майно, а саме на житловий будинок по що знаходиться за адресою: [ADDRESS] позивачем виготовлений 18.03.2025 (а.с. 16-18). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову. Згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових заходів з метою забезпечення реалізації цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом (ст.6 ЦПК України). Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спосіб захисту порушеного права, відповідно до ст.ст. 15, 16, 20 ЦК України, при зверненні до суду обирається позивачем. Даний спір виник у зв`язку із неможливістю позивачем отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Оскільки спадщина відкрилася раніше 1 січня 2004 року, відносини спадкування регулюються чинним на той час законодавством, зокрема, ЦК Української РСР від 18.07.1963 (далі - ЦК Української РСР). Згідно з ч.1, 2 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Водночас статтею 548 ЦК Української РСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Разом з тим ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Аналогічні положення закріплені статтями 1217, 1261, 1268, 1270 ЦК України, 2004 року. Аналіз змісту статей 548, 549 ЦК УРСР (у редакції, чинній на момент смерті [PERSON] ) свідчить, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Діями спадкоємця, що свідчать про прийняття ним спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подача в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла спадщину після її смерті за законом шляхом подачі в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Статтею 560 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. З досліджених судом обставин справи убачається, що позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, присадибну земельну ділянку після померлої [PERSON] відмовлено. За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті баби є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Із досліджених матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] за життя набула права власності на земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер 0523481600:09:005:0162, цільове призначення якої є: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] та на житловий будинок, що розташований за цією ж адресою. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, а також той факт, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved