Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

У травні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 21 листопада 2015 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області, про що складений відповідний актовий запис №1988. Під час шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, сімейне життя у неї з відповідачем не склалося й відповідно шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть, причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на життя, релігію, політику та сімейні обов`язки, що призводили до конфліктних ситуацій, у зв`язку з чим вважає, що збереження сім`ї та досягнення примирення з відповідачем є неможливе та суперечить її інтересам й відповідно наміру продовжувати подружні відносини з відповідачем вона не має. Крім того, зазначала, що майнового спору між нею та відповідачем на даний час немає. Посилаючись на вказане, просила шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області,\~про що\~складений відповідний\~актовий запис\~№1988, розірвати. Ухвалою судді Чернівецького районного суду міста Чернівців від 27.05.2025 року у справі відкрито провадження та справу призначено до судового засідання. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак через канцелярію суду від її представника [PERSON] надійшла заява, в якій просила розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду від його представника [PERSON] надійшло клопотання, в якому вказав, що відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі, та не заперечує щодо ухвалення рішення по справі. Строк на примирення просив не надавати. \~ \~ \~ \~Суд приймає визнання позову відповідача, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Як убачається з матеріалів справи, з 21 листопада 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який між ними зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області,\~про що\~складений відповідний\~актовий запис\~№1988 (а.с.7). Під час шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Разом з тим, з матеріалів справи убачається, зокрема позовної заяви, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть та проживають окремо й відповідно позивачка наміру продовжувати подружні відносини із відповідачем немає. Даний факт також підтверджується поданими сторонами на адресу суду письмовими заявами. Спір щодо поділу спільного майна подружжя, як убачається зі змісту поданого позову на даний час відсутній та доказів на спростування вказаного відповідачем не надано. Так, згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Крім того, згідно із положеннями ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, ураховуючи вищевказані положення закону, суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що збереження укладеного між сторонами шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб, - розірванню. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по зверненню до суду в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved