Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

АТ "Акцент-Банк" звернулося до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 27.01.2022 між сторонами укладено кредитний договір АВН0СТ155101643258889943, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно. Станом на 23.03.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 47555,8 грн. (у т.ч. 20000 заборгованість за тілом кредиту, 27555,80 грн. - заборгованість за процентами), яку позивач просить стягнути на свою користь, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала та станом на 29.10.2024 у неї виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. Ухвалою суду від 26.03.2025 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові клопотав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 27.01.2022 [PERSON] було подано заяву про надання послуги "Швидка готівка" АВН0СТ155101643258889943, за якою відповідач просив надати йому строковий кредит на суму 20000 грн. на строк 36 місяців (з 27.01.2022 по 26.01.2025). Процентна ставка фіксована - 75% на рік. Орієнтовна загальна вартість кредиту 51161,59 грн. Підписанням цієї заяви [PERSON] підтвердив, що вона разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, паспортом споживчого кредиту, таблицею розміру вартості кредиту становить Договір, зміст якого відповідачу зрозумілий і не потребує тлумачення (а.с. 6-8). 08.07.2021 року [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в "А-Банк" (АТ "Акцент-Банк") (а.с. 5). Згідно наданого банком розрахунку заборгованості (а.с. 10) заборгованість відповідача за укладеним кредитним договором станом на 23.03.2025 становить 47555,8 грн. (у т.ч. 20000 заборгованість за тілом кредиту, 27555,80 грн. - заборгованість за процентами). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано до суду копію Меморіального ордеру №TR.21695552.20277.65455 від 27.01.2022 р. (а.с. 11), у якому платником зазначено [PERSON] (код [NUMBER] ), отримувач Онлайн кеш-кредит (код 14360080), сума 20000,00 грн., призначення платежу "Видача кредиту згідно договору АВН0СТ155101643258889943 від 27.01.2022". Разом з тим, вказаний бланк не містить обов`язкових реквізитів для розрахункового документа (дату валютування, підписи, штамп банку, відмітки про використання КЕП тощо). Згідно з Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 №22 (чинною станом на дату, зазначену у меморіальном у ордері 27.01.2022) меморіальний ордер це розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунку платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та нормативно-правових актів Національного банку. Розрахункові документи складаються на бланках, форми яких наведені в додатках до цієї Інструкції. Реквізити розрахункових документів, їх реєстрів та відомості заповнюються згідно з вимогами, зазначеними в указівках щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, їх реєстрів та відомості (додаток 9) та відповідних главах цієї Інструкції. Примірник розрахункового документа, реєстр платіжних вимог, які залишаються в банку, мають містити підписи/підпис відповідальних/відповідальної осіб/особи, які/яка відповідно до законодавства України мають/має право розпоряджатися рахунком. Під час підписування розрахункового документа не дозволяється використання факсиміле, а також виправлення та заповнення розрахункового документа в кілька прийомів. Банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача - "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп "Вечірня". Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту "Дата надходження", який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення (п. 2.14 Інструкції). При цьому у розумінні ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Аналіз зазначеного письмового доказу вказує на те, що він не містить відомостей, які стосуються предмету доказування у даній справі, не є документом, що відповідає вимогам, які ставляться до розрахункових банківських документів станом на час укладення кредитного договору між сторонами. Відомості, зазначені у ньому, не можуть ані підтвердити, ані спростувати будь-яку з обставин, на яку посилається позивач. При цьому суд звертає увагу, що код отримувача "Онлайн кеш-кредит" 14360080 у вказаному ордері є аналогічним коду ЄДРПОУ самого позивача. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту та процентами, яка утворилась станом на 23.03.2025 року. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на порушення відповідачем умов кредитного договору АВН0СТ155101643258889943 від 27.01.2022. Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Позов - це звернена через суд до відповідача матеріально-правова вимога про поновлення порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній, визначеній законом процесуальній формі. Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами суб`єктивним правом і обов`язком відповідача. Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. Не зважаючи на те, що сторони не заперечують, що у відповідача, який є клієнтом АТ "Акцент-Банк", існує заборгованість перед банком, що підтверджується банківською випискою (а.с. 12-13), а також сторонами не оспорюється укладення відповідного кредитного договору на визначених умовах, за відсутності будь-яких доказів, які підтверджують виконання банком взятих на себе зобов`язань перед відповідачем за договором №АВН0СТ155101643258889943 від 27.01.2022, на що позивач посилається як на підставу позову, відсутні підстави вважати, що порушення, допущені відповідачем, виникли саме у зв"язку з невиконанням ним умов саме цього договору на умовах, які погоджені сторонами і досліджені судом. При цьому позивач не посилався на неможливість подання відповідних доказів, їх відсутність або необхідність їх витребування судом у встановленому порядку, просив розглядати справу за відсутності його представника на підставі наданих доказів (а.с. 27). Крім того, виключно розрахунок заборгованості (а.с. 10) достатнім доказом обгрунтованості позовних вимог бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), сформований у односторонньому порядку, однак також не містить підпису особи, яка його склала, дати його формування. Саме по собі існування заборгованості відповідача перед позивачем не може безумовно вказувати, що така заборгованість виникла на підставі договору №АВН0СТ155101643258889943 від 27.01.2022, що з урахуванням також вимог ст. 613 ЦК України, не дає достатніх підстав суду для задоволення позову. За змістом правовідносин щодо надання відповідачу банківською установою кредиту, та з огляду на вимоги Глави 48 та параграфу 2 Глави 71 ЦК України, ч. 3 ст. 12, п. 1 ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд зазначає, що під час виконання кредитором своїх забов`язань по наданню кредитних коштів позичальнику, самим кредитором здійснюються такі дії, які повинні достатньо підтверджуватися в тій формі і в тому змісті, в якому укладено між сторонами договірні правовідносини. Отже, докази щодо них мають бути вже створеними, і саме сторона позивача повинна доводити обставини, на які посилається в позові. Враховуючи викладене\~та \~зважаючи на вимоги чинного законодавства, позивачем не доведено порушення його прав відповідачем, що полягають у невиконанні останнім умов договору №АВН0СТ155101643258889943 від 27.01.2022, відтак підстав для задовлення позову суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed