Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

09 квітня 2025 року адвокат Савюк К.О., яка діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернулася із позовом до Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області, [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON] . У зв`язку з тим, що вони проживали окремо від матері, їм не було відомо про наявність спадкового майна. Нещодавно позивачі знайшли копії державних актів на право приватної власності на землю. 07 квітня 2023 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І.Г. із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину, на підставі яких була відкрита спадкова справа № 72/2023 до майна померлої [PERSON] . Зазначає, що у визначений законом строк вони не подали заяв про прийняття спадщини після смерті матері, однак вважають причину пропуску зазначеного строку поважною, так як їм не було відомо про наявність спадкового майна. Просить визначити [PERSON] та [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після матері [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою судді від 11 квітня 2025 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 17 червня 2025 року прийнято відмову позивачів від позову у даній цивільній справі в частині пред`явлених позовних вимог до [PERSON] та провадження у справі в цій частині закрито. Крім того, ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 17 червня 2025 року задоволено клопотання представника позивачів та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим підготовче судове засідання у справі відкладено на 03 липня 2025 року. Позивачі та їхній представник у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. 03 липня 2025 року від представника позивачів [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують в повному об`ємі, просять позов задовольнити (а.с. 104-105). Представник Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області у судове засідання не з`явився також, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 99 на звороті). 15 травня 2025 року від представника Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області Ковальчука Ю.В. надійшла заява, у якій не заперечує щодо ухвалення судом рішення про задоволення позову (а.с.41). Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися також, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. 02 липня 2025 року від [PERSON] надійшла заява, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а.с. 103). [PERSON] у попередньо поданій заяві просила розгляд справи проводити без її участі, проти задоволення позову не заперечувала (а.с. 80). Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін та третіх осіб. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, копію матеріалів спадкової справи № 72/2023 до майна померлої [PERSON] , суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Тумин Локачинського району Волинської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 25 січня 2022 року Локачинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с. 7, 57 на звороті). Після її смерті відкрилася спадщина. Із довідки Затурцівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 116 від 18 травня 2022 року вбачається, що в с. Тумин Володимирського району Волинської області знаходиться спадкове майно, яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] та на день смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті у володіння спадковим майном вступив син [PERSON] , який на день смерті матері був зареєстрований у [ADDRESS] . Спадкове майно складається із земельних часток (паїв) розміром 2,4705 га, 0,2292 га та 07708 га, які розташовані та території Затурцівської сільської ради (бувша Війницька сільська рада). Інші спадкоємці не зверталися, заповіт від імені померлої не посвідчувався (а.с. 15, 58). Згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 10003, серії ВЛ № 10004, серії ВЛ № 10005 виданих 06 вересня 2007 року Локачинською райдержадміністрацією, [PERSON] є власником земельних ділянок площею 2,4705 га, 0,2292 га та 0,7708 га, які розташовані на території Війницької сільської ради Локачинського району Волинської області для ведення особистого селянського господарства (а.с. 62, 63, 64). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено ч.1 ст.1217 ЦК України. [PERSON] за життя заповіту не склала, що підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72082482 від 07.04.2023 року (а.с. 66). Відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] , що підтверджується копіями Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 27 грудня 1988 року, серії [NUMBER] від 07 грудня 1971 року (а.с. 8, 9, 61, 71 на звороті, 22, 38) та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу № 00034732918 від 25 січня 2022 року, згідно якого прізвище дружини після розірвання шлюбу змінилося із [PERSON] на [PERSON] (а.с. 58 на звороті-59). Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося із [PERSON] на [PERSON] (а.с. 10) Таким чином, відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . Крім того, спадкоємцями після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] та [PERSON] , що залучені до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Із відмітки у паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданого Локачинським РВ УМВС України у Волинській області 04 квітня 1997 року вбачається, що [PERSON] із 26 грудня 1989 року зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 3, 59 на звороті-60). Із відмітки у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 24 лютого 2006 року вбачається, що [PERSON] із 27 квітня 2007 року зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 5, 68 на звороті-69). Таким чином, діти спадкодавиці [PERSON] та [PERSON] на момент її смерті не були зареєстровані з нею за однією адресою та були повнолітніми, що виключає можливість прийняття ними спадщини, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України, інших спадкоємців, які би прийняли спадщину, судом не встановлено. 07 квітня 2023 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І.Г. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу №72/2023 до майна померлої [PERSON] (а.с. 57). У своїй заяві від 07 квітня 2023 року [PERSON] просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на земельну ділянку площею 2,4705 га, переданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Волинська область, Володимирський район, Затурцівська сільська рада (колишній Локачинський район, Війницька сільська рада). Однак, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заяву про прийняття спадщини до нотаріальних установ, у встановлені законом строки, спадкоємцем подано не було, про що винесено постанову вих. №\~104/02-31 від 07.04.2023 року (а.с. 21, 67). Також, 14 січня 2025 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І.Г. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , а саме на земельну ділянку площею 2,4705 га, переданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Волинська область, Володимирський район, Затурцівська сільська рада (колишній Локачинський район, Війницька сільська рада). Однак, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заяву про прийняття спадщини до нотаріальних установ, у встановлені законом строки, спадкоємцем подано не було, про що винесено постанову вих. №\~10/02-31 від 14.01.2025 року (а.с. 20, 72). Таким чином, позивачі як спадкоємці за законом не можуть оформити спадщину в зв`язку з тим, що пропустили строк для її прийняття. Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачі [PERSON] та [PERSON] зі спадкодавицею [PERSON] на час її смерті не були зареєстровані за однією адресою, у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачі не звернулися. З доводів позовної заяви вбачається, що позивачам не було відомо про наявність спадкового майна, оскільки проживали окремо. 15 травня 2025 року від представника відповідача [PERSON] надійшла заява, у якій не заперечує щодо ухвалення рішення щодо задоволення позову (а.с. 41). Згідно із ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Враховуючи зазначені обставини та беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, які визнаються відповідачем, або добровільності їх визнання, а також те, що інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON] не встановлено, у разі відмови в позові наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки позивачі втратять право на спадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавиці, і втрата спадкового майна будуть для позивачів надмірним тягарем, при цьому буде порушено баланс між інтересами держави та фізичної особи, суд дійшов висновку про можливість\~визнання причин\~пропуску позивачами\~строку прийняття\~спадщини поважними\~і визначення\~позивачам додаткового\~строку для\~подання ними\~заяви нотаріусу\~про прийняття\~спадщини,\~а тому\~позов підлягає\~задоволеннюу підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved