Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

21.03.2025 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до Кузнецовського (нині - Вараського) міського суду Рівненської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 24254,30 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 02.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено в електронній формі договір про надання фінансового кредиту №01364-05/2024 (далі - кредитний договір №01364-05/2024 від 02.05.2024 року), відповідно до умов якого первісний кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надав [PERSON] фінансовий кредит в розмірі 10000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало для [PERSON] грошові кошти в розмірі 10000,00 грн. на строк визначений умовами кредитного договору, при цьому, відповідач не виконала свої зобов`язання - не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, не сплачувала процентів за користування кредитом. 24.09.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» укладено договір факторингу №24092024, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до [PERSON] за кредитним договором №01364-05/2024 від 02.05.2024 року. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 24254,30 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 8193,30 грн.; заборгованість за відсотками - 11061,00 грн.; заборгованість за неустойкою - 5000,00 грн. 01.07.2025 року від відповідачки [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в повному обсязі. При цьому, [PERSON] зазначає, що нею проводилися платежі на оплату кредитної заборгованості в сумі 3000,00 грн., однак збережених квитанцій на підтвердження вказаного факту вона не має. Також зазначає, що відповідачем не долучено кредитного договору №01364-05/2024 від 02.05.2024 року та доказів на підтвердження укладення вказаного договору в письмовій формі, тому, переконана, що кредитний договір №01364-05/2024 від 02.05.2024 року є недійсним. Разом з цим, [PERSON] вказує, що, на її думку, перехід права вимоги за кредитним договором №01364-05/2024 від 02.05.2024 року до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не відбувся, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного факту. За таких обставин вважає, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не є належним позивачем у справі. У судове засідання представник позивача - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Яконюк Г.О., будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності, позов просила задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі та відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в повному обсязі. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Судом встановлено, що 02.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено кредитний договір №01364-05/2024 від 02.05.2024 року у формі електронного документа з використанням електронного підпису - одноразового ідентифікатора W0299, який було відправлено на номер телефону відповідача - [NUMBER] , на підтвердження чого суду надано довідку про ідентифікацію. Відповідно до умов договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надало [PERSON] фінансовий кредит в розмірі 10000,00 грн. (п.1.1 договору) на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Згідно п.п.1.2,1.4.1 договору визначено, що строк кредитування складає 120 днів, з 02.05.2024 року по 29.08.2024 року, денна процентна ставка складає 1,50%. Розділом 5 договору передбачено нарахування неустойки у виді штрафу. Загальна вартість кредиту, відповідно до додатку №1 до кредитного договору №01364-05/2024 від 02.05.2024 року, складає 28000,00 грн. (10000,00 грн. - тіло кредиту, 18000,00 грн. - відсотки). Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало для [PERSON] грошові кошти в розмірі 10000,00 грн., про що суду надано лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 12.02.2025 року про здійснення 02.05.2024 року, о 08 год. 20 хв., переказу коштів в сумі 10000,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] . При цьому, суд зазначає, що договір позики містить інформацію про узгодження сторонами реквізитів банківського рахунку, на який первісний кредитор мав перерахувати кошти - № [NUMBER] (п.1.6 договору). Відповідно до наявної у відкритих джерелах інформації в мережі «Інтернет» банком емітентом з ідентифікаційним номером BIN (Bank Identification Number) № [NUMBER] , який складає перші шість цифр від номеру картки, являється: платіжна система: MASTERCARD, видана банком: JSC UNIVERSAL BANK, тип: DEBIT, категорія: WORLD. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт укладання з відповідачем [PERSON] кредитного договору №01364-05/2024 від 02.05.2024 року та надання відповідачу 10000,00 грн. кредитних коштів. Щодо переходу (відступлення) права вимоги за договором позики №01364-05/2024 від 02.05.2024 року, суд зазначає наступне. 24.09.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» укладено договір факторингу №24092024, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до [PERSON] за кредитним договором №01364-05/2024 від 02.05.2024 року. На підтвердження вказаного факту суду надано реєстр боржників до договору факторингу №24092024 від 24.09.2024 року; акт приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу №24092024 від 24.09.2024 року. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 24254,30 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 8193,30 грн.; заборгованість за відсотками - 11061,00 грн.; заборгованість за неустойкою - 5000,00 грн., на підтвердження чого суду також надано розрахунок заборгованості, проведений ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП». Суд вважає, що перехід права вимоги за кредитним договором проведено згідно вимог законодавства, про що суду позивачем надано належні та допустимі докази. Відповідач [PERSON] не спростовувала розрахунок заборгованості, надавши власний розрахунок, при цьому, її заперечення стосуються виключно підстав неукладення кредитного договору саме у письмовій формі, при цьому, [PERSON] стверджує про здійснення нею погашення заборгованості в сумі 3000,00 грн., без належного підтвердження вказаного факту, що, на переконання суду, прямо свідчить про визнання кредитного зобов`язання та укладення кредитного договору. Кредитний договір з первісним кредитором, за яким ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги, підписаний електронним підписом [PERSON] , використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Доказів того, що персональні дані [PERSON] (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані первісним кредитором чи іншими особами для укладення кредитних договорів від його імені, матеріали справи не містять. Звернення [PERSON] до правоохоронних органів із заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій, матеріали справи також не містять. Відповідач [PERSON] не оскаржувала правомірність укладеного договору у судовому порядку. Окрім цього, встановлено, що у відповідності до умов укладеного договору передбачено умови та строки нарахування відсотків за користування коштами, при цьому, визначено, що відповідач зобов`язувалася повернути кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. При цьому, суд зауважує, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеним договором у ТОВ «Кредит-Капітал», позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №01364-05/2024 від 02.05.2024 року в загальній сумі 24254,30 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 8193,30 грн.; заборгованості за відсотками - 11061,00 грн.; заборгованості за неустойкою - 5000,00 грн. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання до суду позову Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» сплачено 2422,40 грн. судового збору. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі 2422,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved