Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

У березні 2025 року Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» через свого представника звернулось до Святошинського районного суду міста Києва із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №9765330649 від 01 квітня 2021 року. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 9765330649. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до умов Паспорту кредиту № 5330649 та Кредитного договору № 9765330649 від 01 квітня 2021 року Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 47 094,36 гривень; строк користування - 36 місяців; річні проценти - 9,99 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,99 % від суми кредиту. Позивач вказав, що кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі (п. 4), отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. 17 грудня 2021 року права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги № 171221 від 17.12.2021 року. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № 171221 від 17.12.2021 року, Позивач є Новим кредитором [PERSON] за Кредитним договором № 9765330649 від 01 квітня 2021 року з усіма наступними додатками та змінами. Станом на 13.02.2025 року заборгованість позичальника за Кредитним договором № 9765330649 від 01 квітня 2021 року, становить 65 108 грн. 36 коп., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 33 164 грн. 49 коп.; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 3 927 грн. 51 коп.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 28 016 грн. 36 коп. На підставі викладеного, позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № 9765330649 від 01 квітня 2021 року, що в частині тіла кредиту, річних процентів, щомісячних процентів станом на 31.07.2024 року становить 65 108 грн. 36 коп. та вирішити питання судових витрат. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 18 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки позов подано в електронній формі через електронний кабінет, примірник позовної заяви разом із доданими до неї матеріалами позивачем направлений відповідачу на адресу його зареєстрованого місця проживання, що відповідає інформації, отриманої за відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру, у відповідності до вимог ст.ст. 43, 177 ЦПК України, про що в матеріалах справи наявні бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення. Ухвала про відкриття провадження у справі направлялась відповідачу [PERSON] на його зареєстроване місце проживання відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру - [ADDRESS] . Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, поштовий конверт повернувся до суду без вручення. На довідці про причини повернення / досилання наявні відмітки «повертається» та «за закінченням терміну зберігання». Суд повторно направив копію ухвали про відкриття провадження у справі на зареєстроване місце проживання [PERSON] . Поштовий конверт повторно повернувся до суду без вручення. На довідці про причини повернення / досилання наявні відмітки «повертається» та «за закінченням терміну зберігання». Частина 1 статті 131 ЦПК України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Суд також звертає увагу, що листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22). Судом враховується рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості сповіщення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші, додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду за місцем його реєстрації призведуть лише до несвоєчасності розгляду справи. Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За правилом, встановленим ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 01.04.2021 року [PERSON] ознайомився із умовами кредитування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та за допомогою власноручного підпису підписав Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5330649. Як вбачається із вказаного Паспорту кредиту, дата надання інформації 01.04.2021 року, яка зберігає чинність до дати припинення договору. 01.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (ТО «ФК «ЦФР») та [PERSON] було укладено кредитним договір №9765330649 за умовами якого Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на наступних умовах: тип кредиту - кредит; сума кредиту, грн. - 47 094,36; строк, на який надається кредит - 36 (п.п. 1.1, 1.2 Кредитного договору). П. 1.3 Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту №5330649, який є невід`ємно. частиною цього договору. Крім того, п.п. 2.1, 2.2 Кредитного договору встановлено, що всі ніші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.01.2021, які розміщені на сайт ТОВ «ФК «ЦФР» та з якими Позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких Позичальник приєднується підписавши цей договір. Цей Договір, Паспорт кредиту №5330649 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.01.2021 складають єдиний кредитний договір. Позичальник, підписавши цей договір підтверджує, що свій примірник цього Договору він отримав. У відповідності до Розділу 4 «Основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника» Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5330649 від 01.04.2021 року, тип кредиту - кредит; сума / ліміт кредиту, грн. - 47 094,36; строк, на який надається кредит - 36; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення цього договору; мета отримання кредиту - будь-які законні цілі. Розділом 5 «Інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника» Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5330649 від 01.04.2021 року передбачено, що процентні ставки: 1) початковий процент: при наданні кредиту - 0,00 %; при збільшенні строку, на який надається кредит - 0,00; 3) щомісячні проценти - 2,99 %; 3) річні проценти: загальні - 9,99 %; на пільговий період - 0,00%. Також вказаним розділом встановлено, що тип процентної ставки - ставка щодо кожного виду процентів є фіксованою; загальні витрати за кредитом - 58 731,25 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом, грн. - 105 825,61 грн.; реальна річна процентна ставка, % річних - 79,97. В розділі 6 сторони погодили порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). Крім того, у відповідності до п. 1.4 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5330649 від 01.04.2021 року сторони узгодили, що підписавши цей Договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити / сплатити, за рахунок отриманого кредиту суми грошових коштів за вказаними реквізитами, зокрема на суму: 13 903,35 грн., 17 053,79 грн., 10 000,00 грн., 4 339,22 грн., 800,00 грн., 600,00 грн., 399,00 грн. До матеріалів справи долучено платіжну інструкцію №ТС-228829 від 01.04.2021 року з якої вбачається, що ТОВ «ФК «ЦФР» здійснило платіж у розмірі 10 000,00 грн. на реквізити [PERSON] із призначенням платежу «Переказ на поточний рахунок [PERSON] за рахунок кредиту зг. КД 9765330649 від 01/04/2021. Без ПДВ». Перерахування кредитним коштів на рахунок [PERSON] також вбачається із виписки по особовим рахункам кредитного договору №9765330649 щодо клієнта [PERSON] за період з 01.04.2021 року по 13.02.2025 року. Зважаючи на вищевикладене, судом встановлено, що ТОВ «ФК «ЦФР» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало в безготівковій формі у національній валюті на рахунок [PERSON] кредитні кошти в загальному розмірі 47 094,36 грн. Згідно з статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з ст. 1047 ЦК України у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Розділом 5 «Інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника» Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5330649 від 01.04.2021 року передбачено, що процентні ставки: 1) початковий процент: при наданні кредиту - 0,00 %; при збільшенні строку, на який надається кредит - 0,00; 3) щомісячні проценти - 2,99 %; 3) річні проценти: загальні - 9,99 %; на пільговий період - 0,00%. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 17 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (Клієнт) та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИТВОМ «ТАСКОМБАНК» (Фактор) укладено договір факторингу №171221, у відповідності до котрого Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту Суму Фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги за Кредитними Договорами в обсязі та на умовах, визначених цим Договором (п. 2.1 Договору). Фінансування Клієнта здійснюється шляхом купівлі Фактором у Клієнта Прав Вимоги та набуття Фактором Прав Вимоги на Борг (п. 2.2 Договору). Фактор зобов`язаний в день укладення Сторонами цього Договору сплатити Клієнту Суму Фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 467 336 417,92 гривень на рахунок Клієнта (п. 3.1 Договору). До матеріалів справи додано меморіальний ордер №833437008 від 17 грудня 2021 року у відповідності до якого АТ «ТАСКОМБАНК» здійснило платіж у розмірі 467 336 417,92 гривень із призначенням платежу «Перерахування коштів зг. договору факторингу №171221 від 17.12.2021, без ПДВ». Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу №171221 від 17.12.2021 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв на умовах, визначених Договором, наступні Права Вимоги, зокрема, щодо [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , за кредитним договором №9765330649, сума видачі кредиту за Кредитним Договором - 47 094,36 грн.; Залишок заборгованості за тілом - 39 266,44 грн.; Залишок заборгованості за відсотками - 174,34 грн.; Залишок заборгованості за щомісячними відсотками - 643,72 грн.; Загальна сума боргу - 40 084,50 грн.; Дата відкриття Кредитного договору - 01.04.2021 року; Дата закінчення Кредитного Договору - 01.04.2024 року. Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. 11.09.2024 року за вих. №187238/70 АТ «ТАСКОМБАНК» направило [PERSON] повідомлення-вимогу щодо дострокового повернення кредиту, станом на 10.09.2024 року заборгованість по якому становить: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 33 164 грн. 49 коп.; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 3 927 грн. 51 коп.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 28 016 грн. 36 коп. Однак, зобов`язання відповідач не виконав ані перед первинними кредиторами, ані перед позивачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» надало належні та достатні докази на підтвердження права вимоги до [PERSON] , яке перейшло до позивача за договором факторингу №171221 від 17.12.2021 року. Однак суд звертає увагу, що відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу №171221 від 17.12.2021 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв на умовах, визначених Договором, наступні Права Вимоги, зокрема, щодо [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , за кредитним договором №9765330649, сума видачі кредиту за Кредитним Договором - 47 094,36 грн.; Залишок заборгованості за тілом - 39 266,44 грн.; Залишок заборгованості за відсотками - 174,34 грн.; Залишок заборгованості за щомісячними відсотками - 643,72 грн.; Загальна сума боргу - 40 084,50 грн.; Дата відкриття Кредитного договору - 01.04.2021 року; Дата закінчення Кредитного Договору - 01.04.2024 року. У відповідності до Розділу 4 «Основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника» Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5330649 від 01.04.2021 року, строк, на який надається кредит - 36 місяців. Тобто, строк кредитування становить 36 місяців - з 01.04.2021 року по 01.04.2024 року. Як вбачається із розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 13.02.2025 року, сформованому АТ «ТАСКОМБАНК», заборгованість [PERSON] складається із: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 33 164 грн. 49 коп.; заборгованість по відсотками (в т. ч. прострочені) - 3 927 грн. 51 коп.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. простроченими) - 28 016 грн. 36 коп., що разом становить 65 108,36 грн. Із розрахунку заборгованості по основному боргу та річних процентах станом на 13.02.2025 року вбачається, що відсотки за ставкою 9,99 % були нараховані у період 17.12.2021 року по 30.04.2024 року на загальну суму 8 050,36 грн., з яких сплачено 4 122,85 грн. та сплачено по основному боргу - 6 101,95 грн. Оскільки сторонами узгоджений строк кредитування тривалістю 36 місяців (з 01.04.2021 по 01.04.2024 року), суд вважає, що нарахування відсотків за ставкою 9,99 % мало здійснювати по 31.03.2024 року. Таким чином, заборгованість по відсотками (в т. ч. простроченим) становить 8 050,36 грн. - 4 122,85 грн. - 55,06 грн. (нараховані відсотки у період з 01.04.2024 по 07.04.2024 року) - 9,20 грн. (нараховані відсотки у період з 08.04.2024 по 30.04.2024 року) = 3 863,25 грн. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернув вказаний борг у повному обсязі. Крім того, суд враховує, що [PERSON] здійснювалась часткова оплата по зазначеній заборгованості, що свідчить про визнання ним боргу. Відповідачем не надано до суду доказів на спростування обставин щодо видачі кредитних коштів. Судом встановлено, що на підставі укладеного кредитного договору відповідач зобов`язався повернути кредит та відсотки за користування ним, однак свого зобов`язання вчасно не виконав, кредит не повернув, нараховані відсотки не сплатив. Оскільки умови кредитного договору відповідач не виконав своєчасно і належним чином, то суд доходить висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити частково та стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 9765330649 від 01 квітня 2021 року у загальному розмірі 65 044,10 грн. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Прохальна частина позовної заяви містить вимогу про стягнення із відповідача суми судових витрат. Позивач надає суду платіжну інструкцію №1702 від 25 лютого 2025 року, зі змісту якої вбачається, що АТ «ТАСКОМБАНК» здійснило платіж у розмірі 2 422,40 грн. на сплату судового збору. Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 2 420,00 грн., що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial