Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2025 року позов [PERSON] до ТОВ ?ФК ?Європейська агенція з повернення боргів?, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Маєвська В.О., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Суліма О.О. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено, ухвалено: визнати, виконавчий напис, вчинений 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., зареєстрованого в реєстрі за №47960 таким, що не підлягає виконанню; стягнуто з ТОВ ?ФК ?Європейська агенція з повернення боргів? на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 816, 80 грн. 08 квітня 2025 року через систему Електронний суд від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ТОВ ?ФК ?Європейська агенція з повернення боргів? на користь [PERSON] 13 551, 66 грн. - безпідставно набутих грошових коштів, сплачений судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн. а також судові витрати у розмірі 255, 00 грн. Свою заяву обґрунтовує тим, що під час ухвалення вищезазначеного рішення, судом не ухвалено рішення стосовно певної позовної вимоги, а саме: стягнути з ТОВ ?ФК ?Європейська агенція з повернення боргів? на користь [PERSON] 13 551, 66 грн. безпідставно набутих грошових коштів; судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн. а також судові витрати у розмірі 255, 00 грн. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 15 квітня 2025 року від представника ТОВ ?ФК ?Європейська агенція з повернення боргів? надійшли заперечення на заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення. Примусове стягнення було зупинене, а тому, причини збільшення позовних вимог не обґрунтовані. Жодних дій чи постанов (про відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно та грошові кошти) виконавця в межах виконавчого провадження [PERSON] оскаржено не було. Позивач свідомо вибрав погашення наявної кредитної заборгованості в межах виконавчого провадження. Питання, щодо стягнення судового збору судом було вирішено у повному обсязі. Суд, дослідивши заяву та матеріали цивільної справи прийшов до висновку, що заява представника позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2025 року позов [PERSON] до ТОВ ?ФК ?Європейська агенція з повернення боргів?, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Маєвська В.О., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Суліма О.О. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено, ухвалено: визнати, виконавчий напис, вчинений 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., зареєстрованого в реєстрі за №47960 таким, що не підлягає виконанню; стягнуто з ТОВ ?ФК ?Європейська агенція з повернення боргів? на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 816, 80 грн. Відповідно до п.п.1,3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається із позовної заяви [PERSON] , звертаючись до суду з позовом, останні просив суд: -визнати виконавчий напис №74960, вчинений 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. таким, що не підлягає виконанню; -стягнути з ТОВ ?ФК ?Європейська агенція з повернення боргів? на його користь 5 029, 42 грн. безпідставно набутих коштів; -стягнути з ТОВ ?ФК ?Європейська агенція з повернення боргів? на його користь сплачений судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн., а також судові витрати в сумі 255, 00 грн. 18 грудня 2025 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] через систему Електронний суд було подано заяву про уточнення позовних вимог, а саме: -визнати виконавчий напис №74960, вчинений 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. таким, що не підлягає виконанню; -стягнути з ТОВ ?ФК ?Європейська агенція з повернення боргів? на його користь 12 615, 96 грн. безпідставно набутих коштів; -стягнути з ТОВ ?ФК ?Європейська агенція з повернення боргів? на його користь сплачений судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн., а також судові витрати в сумі 255, 00 грн. Під час ухвалення рішення у справі, судом не було вирішено питання щодо стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 12 615, 96 грн. (як зазначено в уточнені позовні заяві), а також не в повному обсязі вирішено питання в частині стягнення судового збору та судових витрат. Перевіряючи обставини по справі судом встановлено, що 15 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Сулімою О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису №74960, вчиненого 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ ?Європейська агенція з повернення боргів? заборгованості за кредитним договору №990091038 від 14 квітня 2019 року у розмірі 11 865, 00 грн., а саме: 5 000, 00 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 6 815, 00 - заборгованість по відсоткам; 50, 00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису (а.с.9-10). 13 червня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Маєвською В.О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, по примусовому виконанню (ВП [NUMBER]), виконавчого напису №47960 від 22 грудня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Солонець Т.М. (а.с.12-13). Із звіту №75 про здійснені відрахування та виплати, виданого 16 грудня 2024 року КП ?Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва?, на виконання постанови від 13 червня 2024 року ВП [NUMBER] (виконавчий напис №74960 від 22 грудня 2021 року), вбачається, що із заробітної плати [PERSON] були здійсненні відрахування за період часу з 13 червня 2024 року по 31 жовтня 2024 року на загальну суму 12 615, 96 грн. Загальні підстави для виникнення зобов?язання у зв?язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов?язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов?язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов?язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України, може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України, а тому, суд вважає, що відпали правові підстави для набуття ТОВ ?ФК ?Європейська агенція з повернення боргів? коштів у розмірі 12 615, 96 грн., примусово стягнутих за виконавчим написом №74960, вчиненого 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Солонець Т.М., оскільки, останній визнаний таким, що не підлягає виконанню. Доказів, які б свідчили, що на виконання виконавчого напису №74960, вчиненого 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Солонець Т.М. з [PERSON] було стягнуто 13 551, 66 грн. суду надано не було. А тому, з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.1212 ЦК України, підлягає стягненню 12 615, 96 грн. Згідно ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов?язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов?язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов?язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Під час ухвалення судового рішення, судом стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 816, 80 грн. ( 1 211, 20 грн. - судовий збір за подання позовної заяви, 605, 60 грн. - судовий збір за подання заяви про забезпечення позову). Відповідно до ст. 2 Закону України " Про судовий збір ", платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України " Про судовий збір " ). Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України ? Про судовий збір?, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. З 01 січня 2024 року, згідно із Законом України " Про Державний бюджет України на 2024 рік " прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028, 00 грн. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України " Про судовий збір ", за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211, 20 грн.). За подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Звертаючись до суду з вищезазначеним позовом [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн. (судовий збір за подання позовної заяви) та 605, 60 грн. (судовий збір за подання заяви про забезпечення позову), а всього 1 816, 80 грн. Доказів, які б свідчили, що [PERSON] було сплачено судовий збір на загальну суму 3 028, 00 грн. матеріали цивільної справи не містять, як і не було їх додано і до заяви про ухвалення додаткового рішення. Загальний розмір судового збору, який повинен був сплатити позивач при зверненні до суду з позовом складає 2 422, 40 грн. (968, 96 грн. - позовна вимога немайнового характеру + 968, 96 грн. - позовна вимога майнового характеру + 484, 48 грн. - заява про забезпечення позову). Вказані обставини свідчать, про те, що судом вирішено питання про стягнення судового збору з відповідача на користь позивача у повному обсязі, в межах сплаченої [PERSON] суми судового збору при зверненні до суду з позовом та заявою про забезпечення позову. Однак, судом встановлено, що при зверненні до суду з позовними вимогами, позивачем не було доплачено судовий збір у розмірі 605, 60 грн. ( 2 422, 40 грн. - розмір судового збору, що підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду з позовом - 1 816, 80 грн. - сплачена позивачем сума судового збору = 605, 60 грн.). А тому, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605, 60 грн. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення витрат понесених ним за друкування копій позовної заяви з додатками для сторін у справі у розмірі 255, 00 грн., то вони не підлягають задоволенню, оскільки, такі витрати не передбачені ст.133 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial