Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «УКР Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1307-9234 від 28.11.2023 року у розмірі 22000 гривень, яка складається з наступного: 4400 гривень прострочена заборгованість за кредитом; 17600 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами, судові витрати у розмірі 2422 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача вказує, що 28.11.2023 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та??Кирюшкін К.С. за допомогою веб-сайту (creds.com.ua) уклали електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1307-9234. Представник позивача зазначила, що відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 4400 гривень, строк кредитування - 300 днів, знижена процентна ставка?2,50 % в день, стандартна процентна ставка?3,00 % в день. Однак, відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на 27.02.2025 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 43538 гривень, з яких 4400 гривень прострочена заборгованість за кредитом; 39138 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 21538 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 22000 гривень, а тому кредитодавець просить стягнути не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину: 4400 гривень -?прострочена заборгованість за кредитом; 17600 гривень -?прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.04.2025 року провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст. ст. 274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням (викликом) сторін. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст. ст. 128, 131 ЦПК України. Відповідно до поданих суду заяв представник позивача просив розглядати справу без його участі та в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення по даній справі. Відповідачу рекомендованим листом поштою на адресу за зареєстрованим місцем її проживання було надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження по справі, позов з додатками та повістка про виклик у судове засідання, однак до судового засідання відповідачка не з`явилась, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи або про слухання справи за її відсутності до суду не подавала. Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином, і який не з`явився в судове засідання без поважних причин і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вказаний позов підлягає задоволенню з огляду на таке. 28.11.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та?? [PERSON] за допомогою веб-сайту (creds.com.ua) укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1307-9234, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 4400 гривень, строк кредитування - 300 днів, знижена процентна ставка?2,50 % в день, стандартна процентна ставка?3,00 % в день. Відповідач належним чином не виконує своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та відсотків, а тому станом на 27.02.2025 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 43538 гривень, з яких 4400 гривень прострочена заборгованість за кредитом; 39138 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 21538 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 22000 гривень, а тому кредитодавець просить стягнути не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину: 4400 гривень -?прострочена заборгованість за кредитом; 17600 гривень -?прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Оцінивши доводи сторін та наявні в матеріалах справи докази суд прийшов до таких висновків. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що кредитний договір №1250-6933 від 05.08.2023 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Враховуючи факт підписання відповідачем електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд вважає, що відбулось укладення договору від 28.11.2023 року №1307-9234, що узгоджується зі ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», на підставі яких ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» перераховано суму кредиту в розмірі 4400 гривень. За вказаним договором позивач виконав свій обов`язок з надання відповідачу кредиту. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 4400 гривень підтверджено листом АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів від ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС через систему LiqPay за договором №4010 від 02.12.2019 року за переліком платежів, якого наявна інформація про ID платіж №2397126590 з перерахунку коштів від 28.11.2023 року у сумі 4400 гривень на картковий рахунок. В свою чергу відповідач свого обов`язку за договором від 28.11.2023 року №1307-9234 не виконав, оскільки отримані кредитні кошти не повернув. Щодо заявленого розміру заборгованості слід зазначити, що позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 22000 гривень. Таким чином позивач визначив суму заборгованості за кредитним договором, в такому розмірі 4400 гривень -?прострочена заборгованість за кредитом; 17600 гривень -?прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Щодо стягнення процентів за вказаним кредитним договором суд зазначає таке. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2019 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійсно дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Разом з тим, у вказаній справі як вбачається з п. 4.9 кредитного договору від 28.11.2023 року №1307-9234, строк кредитування, за вказаним договором складає 300 днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. З наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що прострочена заборгованість за процентами за договором нарахована в межах визначеного договором строку кредитування, тому підлягає стягненню з позивача в повному обсязі. Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 гривень 40 копійок.

Outcome: approved