Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

17.04.2025 позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь: 1) аліменти на утримання спільного сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до досягнення сином повноліття; 2) кошти на особисте утримання позивача в розмірі 1/6 частини з усіх видів\~ його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трьох років. В обґрунтування позову вказано, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак проживають окремо. Мають сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та знаходить на повному її утриманні. Відповідач самоусунувся від утримання сина, добровільно не надає матеріальної допомоги, тому позивач вимушена звернутись до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 19.05.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 05.06.2025. 30.05.2025 позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явився повторно, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою останнього зареєстрованого місця проживання та шляхом опублікування оголошення про виклик особи на сайті «Судова влада», відзив (заперечення) на позов до суду не направив, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. У зв`язку з наведеним, суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] з 03.06.2023 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.06.2023, актовий запис № 616. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1154. Згідно витягів з реєстру Білоцерківської територіальної громади № 2023/005719017 від 27.07.2023 та № 2024/014491258 від 02.12.2024, [PERSON] , [INFO] , разом з [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відповіді Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області № 1425 від 28.04.2025, відповідач [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , знятий з реєстрації 22.09.2023. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з іч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття. Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За вказаною вище правовою нормою законодавцем передбачено загальне правило про стягнення аліментів на утримання однієї дитини у розмірі 1/4 частки доходу платника аліментів. Суд зазначає, що положення ч. 5 ст. 183 СК України вирішує умови стягнення аліментів у наказному провадженні. Інститут наказного провадження спрямований на вирішення справ, що носять безспірний характер, тому вказана норма містить орієнтир розміру аліментів, який може вважатися безспірним і мінімальним, при цьому в позовному провадженні розмір аліментів визначається судом на підставі поданих сторонами у справі доказів. За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, наявність визначеного законом обов`язку обох батьків утримувати власну дитину та відсутність домовленості між сторонами (батьками) про утримання сина, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази та встановлені обставини, суд також вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача про стягнення коштів на її особисте утримання, стягнувши з відповідача щомісячно 1/6 частину заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову (17.04.2025) і до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави за подання даного позову в розмірі 1 211,20 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved