Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

22 квітня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірванння шлюбу, в якій позивач просить суд розірвати шлюб укладений між нею, [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , який було зареєстровано 22 лютого 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що складено актовий запис за № 347, не надавати строку для примирення, стягнути із [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] судовий збір у розмірі 1211, 20 гри. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22 лютого 2022 року вона [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) уклала шлюб з [PERSON] . Вказаний шлюб було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та складено відповідний актовий запис за № 347, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 22.02.2022 р. Від даного шлюбу спільних із відповідачем дітей немає. Позивач вказує, що спочатку їхнє сімейне життя з відповідачем складалось добре, однак більше року як у їхніх відносинах з`явились часті та тривалі сварки й непорозуміння, в результаті чого вони з Відповідачем перестали, розуміти один одного, а шлюбні відносини між ними припинились. Позивач вказує, що за час їхнього спільного проживання вони з відповідачем намагалися говорити один з одним про особисті сімейні проблеми та вирішувати їх, але ніяких результатів це не дало та в їхніх стосунках продовжувала панувати неприязнь один до одного. Спроби до примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Позивач наголошує, що шлюб між нею та відповідачем на даний момент є чисто декларативним та без наявності фактичних сімейних відносин, а тому подальше сумісне життя, примирення, збереження між ними сім`ї та шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам. Позивач вважає, що шлюб між ними з відповідачем є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем тривалий час мають негативний характер, а спілкування із відповідачем на даний час згубно впливає на психологічний та моральний стан позивача. Отже, їхнє з відповідачем подальше співжиття є неможливим, шляхи до примирения - відсутні, а сам шлюб є таким, що суперечить інтересам усіх членів їхньої сім`ї. Враховуючи вищевикладене, їхній шлюб є таким, що підлягає розірванню судом, а підстав для призначення строку для примирення - немає. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 квітня 2025 року, зазначену справу було передано на розгляд судді Нестеруку В.В. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 22 квітня 2025 року було направлено запит до Піщанської селищної ради Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 01 травня 2025 року на адресу суду від Піщанської селищної ради Вінницької області надійшла відповідь на запит суду за вих. № 775 від 25 квітня 2025 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] . Ухвалою суду від 01 травня 2025 року в даній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце проведення судового засідання, призначено судове засідання на 09 годину 00 хвилин 30 травня 2025 року. 30\~травня 2025\~року дану\~цивільну справу\~було знято з розгляду до 09 години 00 хвилин 16 липня 2025 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді Нестерука В. В. у відпустці. Позивач [PERSON] в судове засідання 16 липня 2025 року не з`явилася, проте від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності, в якому вона просить суд розглянути дану цивільну справу за її відсутності, задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, залишити їй після розірвання шлюбу прізвище " [PERSON] ", а також зазначає, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання 16 липня 2025 року не з`явився, проте від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4\~ ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення, відповідно до вимог ст. 200 ЦПК України, немає. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з\~визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 лютого 2022 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було складено відповідний актовий запис № 347, псіля чого прізвище відповідача було змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22 лютого 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.8). Доказів наявності у сторін неповнолітніх дітей суду не надано. Судом встановлено, та не було спростовано під час судового розгляду, що шлюб між сторонами існує формально, на даний час сторони однією сім`єю не проживають, мають різні інтереси та погляди на побудову шлюбу та сім`ї, втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач та відповідач проживають окремо, примиритись не бажають, мають стійке волевиявлення спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви, заяви позивача про підтримання позовних вимог та заяви відповідача про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, обставини справи та підстави пред`явлення позову до суду, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи волевиявлення відповідача їй після розірвання шлюбу слід залишити прізвище " [PERSON] ". При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення закріпленні в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". А тому, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, на підставі положень частини першої статті 142 ЦПК України, позивачеві з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору в розмірі 1211,20 грн сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь держави 50% судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved