Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

1. 24 січня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, зміну розміру аліментів, зарахування сплачених аліментів на іншу дитину. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони від спільного проживання мають двох дітей [PERSON] та [PERSON] . Рішенням суду від 26.11.2019 з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дітей сторін. 22.08.2024 судом було ухвалене рішення про виключення з актового запису про народження дочки сторін запису про батька. Викладене стало причиною звернення позивача до суду з позовом про припинення стягнення з нього аліментів на утримання дочки, зміну аліментів, що стягуються на утримання сина, та зарахування всіх аліментів, що було стягнуто на утримання дочки, на користь сина (а.с.а.с. 1 3, 21). 2. 19 квітня 2025 року відповідачка подала до суду відзив на позов, у якому зазначила, що заперечує проти позову в частині зарахування аліментів, стягнутих на утримання дочки сторін на користь сина, оскільки це суперечитиме приписам статті 1215 Цивільного кодексу України (далі ЦК) (а.с.а.с. 48 51, 56, 57). 3. 21 квітня 2025 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 63). 4. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, пояснивши, що сторони від спільного проживання мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2019 з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дітей сторін. У грудні 2021 року відповідачка повідомила позивача про те, що насправді [PERSON] не є його дочкою. 22.08.2024 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалене рішення про виключення з актового запису про народження [PERSON] запису про батька. 5. Представник відповідачки у суді заперечував проти позову у частині зарахування аліментів, стягнутих на утримання дочки сторін на користь сина, оскільки це суперечитиме приписам статті 1215 ЦК. 6. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. 7. Судом встановлено, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] (а.с. 7). 8. Крім того, 05.08.2014 Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції до актового запису про народження дочки відповідачки [PERSON] , [INFO] , було внесено запис про позивача як її батька (а.с. 6). 9. 26 листопада 2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №203/3804/19 було ухвалене рішення, яким з позивача на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання дітей сторін у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від 23.10.2019 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.а.с. 10 12). 10. Після набрання рішенням законної сили відповідачка звернула його до примусового виконання, яке триває й дотепер. За час виконання рішення від 26.11.2019 з позивача було стягнуто аліменти загальною сумою 300\~003,60 грн (а.с.а.с. 14 17). 11. 10 серпня 2022 року позивача було призвано до Збройних Сил України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», де він і дотепер проходить службу. 12. 22 серпня 2024 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №203/1337/3 було ухвалене рішення про виключення із запису про народження [PERSON] відомостей про батьківство позивача. Рішенням було встановлено, що про відсутність біологічного зв`язку між позивачем і дитиною відповідачка повідомила позивача у грудні 2021 року (а.с.а.с. 8, 9). 13. Рішення від 22.08.2024 фактично виконане Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 27.12.2024 (а.с. 34). 14. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 18 Сімейного кодексу України (далі СК) одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення, а також визнання його недійсним, скасування. 15. Згідно зі статтею 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 16. За правилами, встановленими частиною 3 статті 181, частиною 1 статті 182 СК, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я і матеріальне становище дитини, стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову. 17. Частинами 1 3 статті 181 СК визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 18. За приписами статті 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 19. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ СК, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. 20. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. 21. Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. 22. Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується\~з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК. 23. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. 24. Відповідно до частини 2 статті 197 СК за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. 25. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). 26. Ця норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. 27. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. 28. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. 29. У цій справі позивач посилався як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати аліментів, на те, що судовим рішенням встановлено той факт, що він не є батьком дитини. 30. Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що позивач не є її біологічним батьком, підтверджує те, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) її батьком. 31. Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як її батька є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. 32. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК, і відповідно, є підставою для припинення стягнення з нього аліментів. 33. Аналогічного висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 21.07.2021 №98482911 (справа №477/1165/20), яка відповідно до статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) підлягає урахуванню судом. 34. Викладене абсолютно свідчить про обґрунтованість позову у частині припинення стягнення з позивача аліментів на утримання [PERSON] . 35. Ураховуючи зазначений висновок, суд вважає за необхідне в порядку статті 192 СК частково задовольнити заявлений позов і в частині зміни аліментів, що стягуються з позивача за рішенням від 26.11.2019, шляхом стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше за 50% прожиткового мінімуму для дітей його віку, починаючи від 24.01.2025 і до досягнення дитиною повноліття. 36. Розв`язуючи позов в частині зарахування аліментів, що було стягнуто на утримання [PERSON] , на користь малолітнього [PERSON] , суд виходить з такого. 37. Згідно з частинами 1, 2 статті 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. 38. За правилами, встановленими пунктом 1 статті 1215 ЦК,\~не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. 39. Відтак юридично значущим чинниками для застосування положень приведеної норми є, зокрема, добровільність сплати коштів або передані речі, а також недобросовісність з боку набувача. 40. Між тим, судом було встановлено, що стягнення аліментів з позивача на утримання [PERSON] одразу після ухвалення відповідного рішення відбувалося у примусовому порядку, що свідчить про відсутність у правовідносинах такої ознаки як «добровільність». 41. Крім того, судом також було встановлено й факт недобросовісності з боку набувача (відповідачки), оскільки, звертаючись з позовом про стягнення аліментів, вона була обізнана про відсутність біологічного зв`язку між дитиною та позивачем, але свідомо приховала це. Така обставина була встановлена рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.08.2024, ухваленим у цивільній справі №203/1337/23. 42. Викладене свідчить про наявність підстав для застосування приписів частин 1, 2 статті 1212 ЦК. 43. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню компенсація його судових витрат у сумі 3\~633,60 грн (а.с.а.с. 5, 25). 44.

Outcome: partial