Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

У жовтня 2024 року представник ТОВ «Юніт Капітал» звернувся в суд з позовом до [PERSON] \~стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим,\~що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 08.02.2021 уклали Кредитний договір №3225751 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, у якому погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Відповідно до п.1.1. договору, Товариство зобов`язується надати Позичальникові Кредит без конкретної споживчої мети, на суму 17000 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов зазначених у цьому договорі. Відразу після вчинених дій відповідача, 08.02.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 17000 гривень на його банківську карту № [NUMBER] , що є доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 28 листопада 2018 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» уклали договір факторингу №28/1118-01. За умовами якого, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за договором кредитної лінії № 3225751 від 08.02.2021. В подальшому 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором\~№3225775172 від 08.02.2021.\~30.09.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №3009/24, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 28919,32 грн.. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Сума заборгованості за кредитним договором №3225775172 від 08.02.2021 становить 28919,32 гривень, яка складається з 14080,03 грн заборгованості по кредиту, 14839,29 грн заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 28919,32 гривень, а також судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень. 05.03.2025 ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 05.03.2025 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 24.04.2024 скасовано, а справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви вказано, що просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, клопотань не заявляла, про час і місце судового розгляду повідомлялася шляхом направлення їй поштової кореспонденції за адресою вказаною нею у заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних\~підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08.02.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір\~№ 322575172\~у формі електронного документу з використанням електронного підпису (а.с. 22-25). Вказаний кредитний договір\~укладено відповідно до Закону України «Про електрону комерцію» та такий прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦПК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до п.п. 1.1, п.п. 1.2 умов вищевказаного кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 17000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Комфорт" Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога ". Кредит надається строком на 126 днів. 08.02.2021\~ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] \~грошові кошти в сумі 17000 грн. на її банківську карту № [NUMBER] , вказану нею у заявці на отримання грошових коштів (а.с.42-61). Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, тобто відповідно до умов договору у вказаний у договорі строк. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, та відповідно до ч. 1 ст 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, 28.11.2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором\~№3225775172 від 08.02.2021 на загальну суму 26\~905,88 грн. (а.с.65-72, 90-91). Згідно укладеної між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс", додаткової угоди № 19 від 28 листопада 2018 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, строк дії договору продовжено до 31.12.2020 (а.с.76). Згідно укладеної між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс", додаткової угоди №26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, строк дії договору продовжено до 31.12.2021. В подальшому згідно додаткової угоди, укладеної між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс", №27 від 31 грудня 2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, строк дії договору продовжено до 31.12.2022 включно (а.с.87). 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором\~№3225775172 від 08.02.2021. Згідно укладеної між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» додаткової угоди №2 від 03.08.2021 до договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, строк дії договору продовжено до 31.12.2022 (а.с.93-100, 104-106). Згідно укладеної між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» додаткової угоди №3 від 30.12.2022 до договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, строк дії договору продовжено до 30.12.2024 включно (а.с.203). В подальшому, 30.09.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу № 3009/24 відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором\~№3225775172 від 08.02.2021 на загальну суму 28919,32 грн. (а.с.108-125). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з\~випискою з\~особового рахунку\~за кредитним\~договором №3225775172 від 08.02.2021 заборгованість [PERSON] станом на 07.10.2024 становить 28919,32 гривень, яка складається з 14080,03 грн заборгованості по кредиту, 14839,29 грн заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.125). Водночас, з долученого позивачем розрахунку заборгованості, наданого первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», видно, що за період з 08.02.2021 по 27.07.2021 (дата відступлення права вимоги) розмір заборгованості відповідачки [PERSON] становив 26\~905,88 грн., з яких: 14\~080,03,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12\~825,85 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.120-123). При цьому, розрахунок заборгованості, складений ТОВ «Таліон плюс», містить відомості про розмір заборгованості (за період з 27.07.2021 по 31.07.2024) на загальну суму 28\~919,32 грн., з яких: 14\~080,03,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14\~839,29 грн. - заборгованість за відсотками. Саме така сума заборгованості була відчужена позивачу ТОВ «Юніт Капітал» та є предметом позову (а.с.124). Разом з тим, доказів, які б підтверджували право ТОВ «Таліон Плюс» нараховувати [PERSON] відсотки за користування кредитними коштами за договором №3225775172 від 08.02.2021 за період з 27.07.2021 по 31.07.2024, суду не надано. Однак позивачем не надано суду жодного обґрунтування того, чому сума заборгованості та відповідно грошової вимоги, яка була предметом договору факторингу, укладеним з первинним кредитором (26\~905, 88 грн.), відрізняється від суми заборгованості, що була предметом договору факторингу, укладеним з позивачем у цій справі, та є предметом цього позову. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 3225775172 від 08.02.2021 у розмірі 26\~905,88 грн., з яких: 14\~080,03,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12\~825,85 грн. - заборгованість за відсотками. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Що стосується посилання відповідачки на застосування до спірних правовідносин строків позовної давності, суд вважає за потрібне зазначити наступне. Відповідності достатті 256 ЦК Українипозовна давністьце строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільним кодексом Українивизначено два види строків позовної давності: загальний та спеціальний. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно достатті 263 ЦКУперебіг позовної давності зупиняється: 1) якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила); 2) у разі відстрочення виконання зобов`язання (мораторій) на підставах, встановлених законом; 3) у разі зупинення дії закону або іншого нормативно-правового акта, який регулює відповідні відносини; 4) якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан. У разі виникнення обставин, встановлених частиною першою цієї статті, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина другастатті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Згідно з п.12Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ, яким було доповненоЦивільний кодекс Українивідповідно доЗакону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ,під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями \~257, \~258,\~ 362,\~ 559, \~681,\~ 728, \~786, \~1293 \~цього\~ Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У той же час пунктом 15розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення (Закон України № 691-ІХ від 16 червня 2020 року «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19»). Також, пунктом 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК Українипередбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681 ,728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Таким чином, пунктами 12 та 19розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК Українистроки позовної давності, установленістаттею 257 ЦК України, продовжено на строк дії карантину та на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану. Аналогічна правові позиції викладені зокрема у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати КЦС від 07 вересня 2022 року у справі №679/1136/21, Верховного Суду у складі колегії суддів КГС від 25 серпня 2021 року у справі №914/1560/20. Відповідно допостанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року. Оскільки, карантин в Україні встановлений постановами Уряду тривав протягом 1193 дні, а отже строки позовної давності, установленістаттею 257 ЦК України, продовжено на таку саму кількість днів, тобто на 1193 дні. Отже, суд приходить до висновку, що строки позовної давності, в межах якої позивач міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, не пропущені. Стосовно заявленої представником позивача вимоги про відшкодування витрат понесених на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 6000,00 грн суд виходить з такого. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц. Надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, а також враховуючи виконання роботи адвокатом у відповідності до детального опису робіт (наданих послуг), суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність справи. Відповідно до частини першої ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2\~253,75\~грн.

Outcome: partial