Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його сестра [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, тому дітей було тимчасово влаштовано у родину позивача на виховання, де вони перебувають по теперішній час. Вихованням дітей, їх розвитком та здоров`ям займається позивач, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання. [PERSON] не приймає участі у вихованні дітей, не проявляє зацікавленості їх життям та здоров`ям, не створює належних умов для забезпечення всебічного розвитку та дозвілля доньок. Відповідач ніякої матеріальної допомоги щодо утримання дітей не надає. Оскільки, відповідач самостійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і не бажає турбуватися про психологічний та фізичний розвиток дітей тому, позивач просить позбавивти його батьківських прав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений належним чином. \~Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської\~області у судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений належним чином. \~Представник Служби у справах дітей Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений належним чином. Перевіривши матеріали справи суд встановив, що [INFO] померла сестра позивача [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, тому дітей було тимчасово влаштовано у родину позивача на виховання, де вони перебувають по теперішній час. Вихованням дітей, їх розвитком та здоров`ям займається позивач, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання. [PERSON] не приймає участі у вихованні дітей, не проявляє зацікавленості їх життям та здоров`ям, не створює належних умов для забезпечення всебічного розвитку та дозвілля доньок. Відповідач ніякої матеріальної допомоги щодо утримання дітей не надає. Таким чином, відповідач всупереч вимогам ст.150 СК України, не виявляє бажання щодо виховання та утримання свого сина і не виконуює обов`язків по піклуванню за ним. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального усвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини та свідоме нехтування ним своїми обов`язками. Відповідно до\~статті 164\~Сімейного кодексу\~України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. \~Згідно з ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батьки або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.51\~Конституції України та за ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У рішенні Європейського суду від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що при вирішенні справ про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав. Суд, перевіривши обставини справи, згідно з нормами матеріального права, враховуючи вище викладене, у відповідності до ст.164 СК України, дійшов висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його доньки. Обов`язковість батьків утримувати дітей до їх повноліття передбачена ст.51 Конституції України, де зазначено, що сім`я, дитинство, материнство охороняються державою. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1\~ст. 183 СК України\~встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає рішення суду до негайного виконання. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві\~сторони\~пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial