Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] \~15.05.2023\~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого 27 листопада 1998 року на Комсомольській універсальній біржі та зареєстрований КУТБ в журналі реєстрації договорів №254 від 27 листопада 1998 року та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача 12.09.2023 змінив предмет позову та просив встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , визнати дійсним договір купівлі-продажу, зареєстрований біржею 27 листопада 1998 року на Комсомольській універсальній біржі та зареєстрований КУТБ в журналі реєстрації договорів №254 від 27 листопада 1998 року, а також визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Остаточно визначено предмет позову 17.01.2024. Так, позивач просить: -встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , уродженки селища Комсомольск-на-Дніпрі Кременчуцького району Полтавської області, (позивача) із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (мати позивача) на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; -визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 02.08.2004 року державним нотаріусом Комсомольської державної нотаріальної контори за реєстраційним №2-1362 Голоті Леоніду Володимировичу; -визнати дійсним договір купівлі-продажу, зареєстрований 27 листопада 1998 року на Комсомольській універсальній біржі в журналі реєстрації договорів №254 від 27 листопада 1998 року; -визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на квартиру за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА: Позивач стверджує, що після смерті її матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.07.2021, вона в порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України прийняла спадщину, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем за адресою спірної квартири. Позивач зазначає, що її брат, [PERSON] , який помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.02.2023, хоча й був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживав зі спадкодавцем, а тому не прийняв спадщину після смерті матері. Квартира за адресою: [ADDRESS] була набута батьками позивача, [PERSON] та [PERSON] у спільну часткову власність по частки на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 27 листопада 1998 року на Комсомольській універсальній товарній біржі КУТБ за № 254 та зареєстрованого КП Кременчуцьке МБТІ 07 грудня 1998 року № 275 у книзі реєстрації № 3. Після смерті [PERSON] [INFO] , його частку квартири успадкувала [PERSON] як спадкоємець четвертої черги як особа, що проживала однією сім`єю зі спадкодавцем, оскільки шлюб між ними був розірваний, але вони продовжували спільне проживання. Позивач вважає, що після смерті матері вона одноосібно успадкувала квартиру, оскільки прийняла спадщину шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем. Свідоцтво про право на спадщину, видане [PERSON] 02 серпня 2004 року за № 2-1362 позивач вважає недійсним, оскільки він не проживав з батьком на момент його смерті та не вважається таким, який прийняв спадщину автоматично. Про існування свідоцтва позивачу стало відомо під час розгляду цієї справи. Також позивач зазначає, що не може оформити спадщину нотаріально через відсутність заяви про прийняття спадщини та через те, що її зареєстроване місце проживання за іншою адресою: [ADDRESS] , тому звертається до суду за захистом своїх спадкових прав. ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧІВ: Позиція відповідача [PERSON] : Відповідач [PERSON] , дочка померлого [PERSON] , заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує наступним. [PERSON] як спадкоємець першої черги проживав та був зареєстрований із батьками [PERSON] та [PERSON] за адресою спірної квартири, що підтверджується довідками про склад сім`ї № 20-11/1535, № 20-11/1536, № 20-11/871 від 2023 року, Державним актом на землю від 08.04.2008, угодою про оренду землі від 01.07.2015 та заявою від 18.03.2015. [PERSON] прийняв спадщину після смерті обох батьків відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Після смерті [PERSON] 03 лютого 2023 року спадщину прийняла дочка - відповідач у справі як спадкоємець першої черги (спадкова справа № 20/2023). [PERSON] зазначає, що позивач не подавала заяви про прийняття спадщини і не довела факт постійного проживання з матір`ю на момент її смерті. Дії позивача, на думку відповідача, спрямовані на зміну черговості спадкування, що суперечить принципам добросовісності ст. 3, 13 ЦК України. Щодо свідоцтва про право на спадщину від 02.08.2004 № 2-1362, відповідач зазначає, що строк позовної давності для його оскарження минув. Позиція інших відповідачів: [PERSON] та [PERSON] не надали відзивів, їхня позиція в матеріалах справи відсутня. ПОЗИЦІЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ: Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області просила ухвалити законне та обґрунтоване рішення, розгляд справи проводити без її представника. РУХ СПРАВИ ТА ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2023, головуючим суддею (суддя-доповідач) з розгляду справи № 534/913/23 визначено суддю Куц Т.О. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 14.06.2023 провадження у справі було відкрито з призначенням справи за правилами загального позовного провадження та призначенням до підготовчого судового засідання. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.09.2023 задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Костянецького А.Г. про витребування доказів та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Горішньоплавнівську міську раду Кременчуцького району Полтавської області. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.02.2024 прийнято до розгляду заяву представника позивача - адвоката Кириченко Г.В. про зміну предмету позову та закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.05.2024 задоволено заяву про самовідвід судді Куц Т.О., справу № 534/931/23 - передано в канцелярію Комсомольського міського суду Полтавської області для визначення судді в порядку ст.33 ЦПК України. Шляхом автоматичного розподілу зазначеної цивільної справи 22.05.2024 головуючим у справі визначено суддю Морозова В.Ю. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 29.5.2024 справу прийнято до розгляду суддею Морозовим В.Ю. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.12.2024 задоволено заяву про самовідвід судді Морозова В.Ю., справу справу № 534/931/23 - передано в канцелярію Комсомольського міського суду Полтавської області для визначення судді в порядку ст.33 ЦПК України. Шляхом автоматичного розподілу зазначеної цивільної справи 13.12.2024 головуючим у справі визначено суддю Комарову Д.Ю. Ухвалою суду від 16.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та розпочато розгляд справи по суті. ПОКАЗАННЯ СВІДКІВ: Свідок [PERSON] Свідок повідомила,\~що працює\~перукарем.\~Познайомилася з\~померлою [PERSON] \~приблизно 3540\~років тому,\~коли остання\~була її\~клієнткою.\~Приблизно в\~1996\~році перукарня,\~де працювала\~свідок,\~закрилася,\~вона припинила\~обслуговувати [PERSON] .\~У 2005\~році син\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~зателефонував свідкові\~й почав\~обслуговуватися в\~неї як\~клієнт.\~Починаючи з\~2019\~року,\~ [PERSON] \~знову почала\~надавати перукарські\~послуги [PERSON] \~приблизно один\~раз на\~три місяці.\~За її\~словами,\~ [PERSON] запрошував\~її до\~квартири за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~де вона\~стригла його\~матір,\~ [PERSON] .\~Зазвичай,\~ [PERSON] приходив\~до перукарні,\~щоб постригтися,\~після чого\~викликав таксі,\~і вони\~разом їхали\~до квартири\~його матері.\~ [PERSON] відчиняв\~двері ключем.\~Після надання\~послуг свідок\~зразу йшла\~додому.\~ [PERSON] залишався\~у квартирі\~з мамою.\~Під час\~візитів [PERSON] \~виводив матір\~із кімнати\~та саджав\~її на\~стілець у\~коридорі.\~Свідок не\~заходила до\~кімнати,\~хто там\~проживав,\~не знає,\~в коридорі\~бачила тапки\~великого розміру.\~Останній раз\~стригла [PERSON] зимою\~2020\~року. Свідок [PERSON] Свідок [PERSON] повідомила, що була сусідкою подружжя [PERSON] та [PERSON] , які переїхали до квартири [ADDRESS] взимку 1998 року. Навесні 1998 року їй стало відомо, що в подружжя є дорослі діти син і дочка. Після смерті [PERSON] в 2004 році [PERSON] залишилася жити в квартирі сама. Згодом вона почала хворіти, і сусіди, зокрема свідок, доглядали за нею: викликали швидку медичну допомогу, вимірювали тиск. Двері в квартирі [PERSON] не зачинялись, щоб сусіди мали доступ, могли дати [PERSON] , викликати швидку у разі необхідності. Свідок також зазначила, що [PERSON] відвідували її син [PERSON] і дочка [PERSON] . Коли стан [PERSON] значно погіршився в 2021 році, дочка почала доглядати за матір`ю, залишатися на ніч і проживати з нею в квартирі. Точного часу не пам`ятає, десь кінець травня-червень 2021 року, коли [PERSON] почала залишатися з мамою. До того, як [PERSON] почала доглядати за своєю мамою, двері у квартиру [PERSON] не зачинялись. Останній раз свідок заходила до [PERSON] десь влітку 2021 року. Свідок також повідомила, що для оформлення субсидії [PERSON] , вона ( [PERSON] ) підписувала акти, які підтверджували, що її син, [PERSON] , зареєстрований за адресою квартири, але фактично там не проживав, оскільки, за словами [PERSON] , він жив із іншою жінкою. Після смерті [PERSON] через деякий час до квартири переїхав жити [PERSON] , де проживав чотири місяці до своєї смерті [INFO] . [PERSON] займалась його сестра, позивач [PERSON] , яка також організувала поховання матері. Уточнила, що достовірно їй ця інформація не відомо, вона зробила такий висновок. Свідок зазначила, що [PERSON] говорила про одну онуку, дочку [PERSON] , їй не було відомо про інших онуків. Також свідок зазначила, що акт від 22.04.2023 про те, що [PERSON] постійно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] у період з серпня 2020 року по [INFO] (день смерті [PERSON] ) у квартирі за адресою [ADDRESS] , а також те, що після смерті [PERSON] з [PERSON] інші особи не проживали - не підписувала. Крім того, не пам`ятає, чи були заповнені бланки актів від 16.08.2016 та від 22.04.2023 (акт про спільне проживання [PERSON] та [PERSON] ), коли вона їх підписувала, чи ні. Свідок [PERSON] Свідок повідомила, що є дочкою позивача, [PERSON] . Маленькою вона приходила в гості до бабусі та дідуся, вони жили однією сім`єю. Вона також відвідувала свою бабусю, [PERSON] , після смерті дідуся, коли та була жива. Після смерті діда, [PERSON] в 2004 році бабуся проживала в квартирі сама. Коли стан [PERSON] погіршився через хворобу і вона перестала ходити, позивач, мати свідка, переїхала до бабусі, щоб доглядати за нею. У цей період свідок проживала разом зі своїм батьком. Свідок зазначила, що її дядько, [PERSON] , до смерті бабусі проживав із жінкою на ім`я [PERSON] та її дочкою, але свідок ніколи не відвідувала помешкання, де вони жили. Вона також підтвердила, що її батьки ( [PERSON] і її чоловік - батько свідка) проживали разом усе життя, але в період хвороби бабусі позивач проживала зі своєю мамою в квартирі за адресою: [ADDRESS] , щоб доглядати за нею. Свідок разом з батьком перевезли її до помешкання бабусі разом з речами. Свідок [PERSON] Свідок повідомила, що є знайомою [PERSON] ( [PERSON] ), познайомилась з ним приблизно у 2019-2020 році. Майже кожен день, коли вона йшла на роботу вранці повз будинок [ADDRESS] , зустрічала його. Після того, як їх познайомила кума свідка, вона та [PERSON] бувало сиділи у дворі та спілкувались, він їй повідомив, що у нього хвора мати, він за нею доглядає. У свідка склалось враження, що він проживає в будинку [ADDRESS] . До квартири її не запрошував. Разом з мамою його не бачила. Про сестру він нічого не повідомляв, свідок не знала, що у нього є сестра. Виходив завжди з першого під`їзду. З 2021 року майже не спілкувались, бо у них у обох мами стали лежачими, потребували догляду. Свідок [PERSON] повідомила, що відповідач є її донькою та [PERSON] . Вони разом однією сім`єю проживали в с. Іванівка Семенівського району потім у 2000 році [PERSON] поїхав до м. Горішні Плавні. Вони вирішили припинити шлюбні відносини. Проте розлучились офіційно у 2010 році. Незважаючи на те, що фактично вони вже не проживали разом, [PERSON] приїздив в село до дітей. Розповідав, що живе з батьками. Приблизно у 2006 році свідок з дітьми переїхала жити до Комсомольска (нині м. Горішні Плавні). Іноді зустрічалась з [PERSON] , якщо вона приходила до нього, то це завжди було біля будинку [ADDRESS] . Він жив у першому під`їзді. Про те, чи були в нього стосунки з іншими жінками не знає, таку можливість не заперечує, але проживав він у буд. [ADDRESS] . Іноді виходив поспілкуватись з першого під`їзду в халаті та тапках. Останній раз спілкувалась з ним за місяць до того, як його не стало. Розповідав, що мати його була у тяжкому стані, коли він був на роботі, сусіди допомагали: доглядали за нею, годували. Про те, чи сестра [PERSON] доглядала за матір`ю - не знає, [PERSON] нічого не розповідав про це. Також зазначила, що у батьків [PERSON] ( [PERSON] та [PERSON] ) була двокімнатна квартира, яку вони продали, на частину грошей купили однокімнатну, в якій проживали з її бувшим чоловіком, іншу частину віддали своїй дочці [PERSON] (позивачу). Свідок [PERSON] Свідок [PERSON] повідомила, що з 2000 року була сусідкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] проживала з чоловіком [PERSON] у однокімнатній квартирі на четвертому поверсі. Після смерті чоловіка вона жила сама до самої смерті. Під час хвороби [PERSON] її доглядала донька [PERSON] , яка купала матір, змінювала памперси, приносила продукти та залишалася на ніч у разі погіршення стану. [PERSON] просила не повідомляти сина [PERSON] про її стан. Двері квартири [PERSON] завжди були відчинені. [PERSON] щовечора о 22:00 перевіряла стан [PERSON] після уходу [PERSON] . Після смерті [PERSON] квартира пустувала. У вересні 2022 року до квартири переїхав [PERSON] . До цього планувалося заселення переселенців у цю квартиру, але він сам став там проживати. Для оформлення субсидії [PERSON] [PERSON] підписувала акти, що [PERSON] за адресою квартири не проживав, оскільки, за словами [PERSON] , жив з іншою жінкою. Від сусідів [PERSON] відомо, що родина [PERSON] проживала в квартирі з 1998 року. У період з 2004 по 2021 роки [PERSON] періодично відвідував батьків, але його речей у квартирі свідок не бачила, лише халат [PERSON] . Свідок [PERSON] Свідок [PERSON] повідомила, що проживає за адресою: [ADDRESS] , і з 2004 року була сусідкою [PERSON] , яка проживала у суміжній квартирі за вказаною адресою. Після смерті чоловіка [PERSON] , [PERSON] , у 2004 році, вона залишилася проживати у своїй квартирі сама. Згодом [PERSON] почала хворіти, і сусіди, зокрема свідок, надавали їй допомогу: викликали швидку медичну допомогу, вимірювали артеріальний тиск. Двері квартири [PERSON] зазвичай залишалися відчиненими, щоб сусіди могли зайти для надання необхідної допомоги, зокрема, для видачі ліків або виклику швидкої медичної допомоги у разі потреби. [PERSON] також повідомляла свідкові про свій стан, стукаючи у стіну, після чого свідок приходила до неї. Одного дня свідок почула, що [PERSON] впала з ліжка та кликала на допомогу. Свідок пішла до її квартири, але двері виявилися зачиненими. Тоді вона зателефонувала доньці [PERSON] - [PERSON] , яка разом зі своїм чоловіком прибула до квартири та викликала швидку медичну допомогу. Також свідок повідомила, що вона підписувала акти, які підтверджували, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] з 1998 року. Поряд із цим свідок почала проживати у суміжній квартирі у 2004 році, до цього часу, починаючи з 1998 року вона часто відвідувала свою свекруху в цій же квартирі та регулярно бачила родину [PERSON] , оскільки їхні квартири розташовані поруч. Після смерті [PERSON] квартира залишалася порожньою. Свідку відомо, що сусідка зв`язалася з [PERSON] , який був зареєстрований за цією адресою, щоб він дозволив заселити до квартири переселенців. Згодом з квартири виносили старі речі, але у вересні 2022 року до квартири переїхав [PERSON] , де проживав до дня своєї смерті. Свідок також повідомила, що протягом чотирьох днів чула, як у квартирі дзвонив телефон, але ніхто не відповідав. Вона зателефонувала [PERSON] , доньці [PERSON] . Після прибуття [PERSON] було виявлено, що [PERSON] помер. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ: Між [PERSON] та [PERSON] 25.09.1961 було укладено шлюб згідно інформації з відділу ДРАЦ у Кременчуцькому районі Полтавської області №29/30.03-80 від 26.06.2023 (т. 1, а.с. 48). У цьому шлюбі у них [INFO] народився син: [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (т. 1, а.с. 87) та [INFO] народилась дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу. Так, копією свідоцтва про укладення шлюбу підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] 05.07.1991 уклали шлюб, після якого дружині присвоєно прізвище [PERSON] (т.1 а.с. 14). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] (батьками позивача) розірвано 13 червня 1980 року згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію розірвання шлюбу (т. 1, а.с. 47). У 1998 році, а саме 27.11.1998, тобто після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] (матеріали справи не містять доказів, які б вказували, що ці особи знову зареєстрували шлюб), на Комсомольській універсальній товарній біржі в журналі реєстрації договорів під реєстраційним номером 254 був зареєстрований договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Згідно цього договору [PERSON] та [PERSON] купили зазначену квартиру у рівних частках по у продавця [PERSON] - третьої особи у справі (т. 1, а.с. 24). Судом встановлено на підставі показань позивача, відповідача та свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що [PERSON] та [PERSON] проживали в квартирі [ADDRESS] ) з 1998 року по день смерті кожного: по 19.01.2004 [PERSON] та по 18.07.2021 [PERSON] відповідно. Разом з ними за цією адресою був зареєстрований син та рідний брат позивача [PERSON] , у тому числі на день смерті батька [PERSON] та на день смерті матері [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] мав у власності лише земельну ділянку (т.1, а.с. 95). Крім того, в офіційних документах [PERSON] зазначав саме адресу реєстрації як адресу проживання (т.1, а.с. 91-93, 145). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.01.2004 (а.с.15). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 20-11/1535 від 19.04.2023 [PERSON] був зареєстрований у [ADDRESS] . На день смерті за даною адресою з ним були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (т.1, а.с. 83). Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Відповідно до належним чином завіреної копії спадкової справи №219/2004, відкритої 02.08.2004 Комсомольською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] (син померлого) прийняв спадщину після померлого батька в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України та подав заяву про видачу свідоцтва про прийняття спадщини у вигляді грошового внеску, що знаходиться в Комсомольському відділенні Ощадного банку №8210 на рахунку № [NUMBER] (копія свідоцтва про право на спадщину за законом №2-1362 від 02.08.2004 (т. 1, зворотній бік а.с. 147). Інформації про звернення чи успадкування іншими особами спадщини померлого [PERSON] спадкова справа не містить. Таким чином спадщину після [PERSON] прийняв син спадкоємець першої черги, а не спадкоємець четвертої черги [PERSON] , як зазначає позивач. До того ж позивач не просить встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, таким чином довести право закликатися [PERSON] до спадкування у разі усунення спадкоємців попередньої черги. Влітку 2021 року, а саме [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.07.2021 (а.с.17). Як уже було встановлено судом, на день смерті вона проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 20-11/1536 від 19.04.2023 на день смерті [PERSON] 18.07.2021 разом з нею за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] , [INFO] (т.1, а.с. 82). За матеріалами справи - син померлої. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 73525454 від 09.08.2023 спадкові справи до майна померлої [PERSON] не відкривались, свідоцтва про право на спадщину відповідно не видавались (т.1, а.с. 103). Через 1 рік та 6 місяців після смерті матері помер [PERSON] , а саме [INFO] (т.1, а.с. 22). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 20-11/970 від 09.03.2023 на день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] один (т. 1, а.с. 23). Крім того, судом встановлено, та ніким з учасників не оспорювалось, що [PERSON] помер в квартирі за місцем реєстрації проживання, що також підтверджується довідкою №107 КП Спеціалізоване підприємство ритуальних та похоронних послуг Вічність від 21.07.2023 (т. 1, а.с. 94). У позовній заяві зазначено, що у [PERSON] є двоє дітей - відповідачі у справі: [PERSON] та [PERSON] . Матеріали справи містять докази лише щодо родинних відносин [PERSON] та [PERSON] . Так, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.02.2023 [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] (т.1, а.с. 85). Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.10.2014 доведено, що [PERSON] , [INFO] , після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. У Спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа № 20/2023 за заявою про прийняття спадщини, поданої [PERSON] 01.03.2023 (т.1, а.с.89-90). Тобто [PERSON] упродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, виявила бажання прийняти спадщину після померлого батька як спадкоємець першої черги. У матеріалах справи відсутні докази звернення інших осіб із заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Окрім викладеного, судом встановлено, що позивач [PERSON] ні після смерті батька [PERSON] , ні після смерті матері [PERSON] не зверталась до нотаріуса ні з заявами про прийняття спадщини, ні про видачу свідоцтва про право на спадщину. Позивачем у судовому засіданні підтверджено цю обставину. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ, НОРМИ ПРАВА, ЗАСТОСОВАНІ СУДОМ, ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ Позивач [PERSON] звернулася до суду з остаточними вимогами про: 1.встановлення факту проживання зі спадкодавцем ( [PERSON] ) на час відкриття спадщини; 2.визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину; 3.визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним; 4.визнання права власності в порядку спадкування. Перша вимога стосується реалізації права позивача на спадщину, що залишилась після померлої мати [PERSON] . Інші три вимоги стосуються спадкової маси спадкодавця. У зв`язку з цим першочергово підлягає дослідженню та встановленню обставина, чи має позивач [PERSON] право на спадкування після померлої [PERSON] . Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Законодавець розрізняє два види спадкування згідно ст.1217 ЦК України: за заповітом та за законом. Спадкодавець [PERSON] не здійснила особистих розпоряджень на випадок своєї смерті, тому в даному випадку підлягають застосування норми права, що регулюють спадкування за законом. Частиною першою статті 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Законодавець розрізняє два способи прийняття спадщини: автоматичне прийняття та прийняття спадщини на підставі заяви, поданої нотаріусу у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України. Автоматичне прийняття спадщини можливе за наявності кількох умов: по-перше, особа має закликатися до спадкування в порядку черговості за законом або у зв`язку зі складенням на її користь заповіту; по-друге, на час відкриття спадщини спадкоємець має проживати спільно зі спадкодавцем; по-третє, таке проживання повинно бути постійним, тобто носити тривалий характер, і, головне, не припинитися перед смертю спадкодавця. Оскільки до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори, ще однією умовою для прийняття спадщини на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України є неподання спадкоємцем заяви про відмову протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Усі зазначені умови унормовано в частині 3 ст. 1268 ЦК України. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Тобто це його право, а не обов`язок. Частиною третьою зазначеної статті передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивач стверджує, що вона постійно проживала з померлою [PERSON] на час відкриття спадщини за нею. Заяв про відмову від спадкування не подавала. Тому вважає, що автоматично прийняла спадщину після своєї матері. Поряд із цим місце реєстрації проживання позивача зареєстроване за адресою: [ADDRESS] та є відмінним від місця відкриття спадщини, тому для реалізації права на спадкове майно позивачу необхідно встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. У суді позивач повідомила, що саме у зв`язку з відмінним місцем реєстрації її проживання від місця відкриття спадщини, вона не зверталась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, а одразу звернулась до суду для захисту своїх спадкових прав. Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що спадкоємець повинен спершу звернутися до нотаріуса та отримати відмову у вчиненні нотаріальної дії. Якщо судом буде встановлено, що заявник не звертався до нотаріуса, то у встановленні факту постійного проживання зі спадкодавцем має бути відмовлено. До моменту відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що прийняття спадщини належним чином не підтверджено, зберігається можливість оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та відсутня необхідність встановлювати певний юридичний факт. Також суд звертає увагу, що відповідно до правового висновку, висловленого в постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно ст. 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч. 3 ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними та допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. При цьому слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно п/п 4.10. п. 4 гл. 10 розд. 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини, що узгоджується зі ст. 1296 ЦК України. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. На підтвердження факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] надано акт від 22.04.2023, згідно якого [PERSON] постійно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] у період з серпня 2020 року по [INFO] у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Інші особи після смерті [PERSON] та [PERSON] не проживали (т.1, а.с. 21). В акті містяться підписи та прізвища сусідів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні свідок [PERSON] заперечувала, що підписувала цей акт. Крім того, не пам`ятала, чи інші акти, які вона підписувала (від 16.08.2016 та 22.04.2023 (т. 1, а.с. 19-20), містили написані обставини, які вона підтверджувала своїм підписом, чи бланк не було повністю заповнено. Крім того, показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , підписи яких містяться в акті, спростовується обставина, зазначена в акті від 22 квітня 2023 року (т. 1, а.с.21). Зазначені свідки вказували, що позивач [PERSON] дійсно здійснювала догляд за своєю мамою, провідувала мати, коли самопочуття матері погіршилось, іноді залишалась ночувати з нею; коли [PERSON] зовсім стало погано, ночувала з нею постійно десь протягом місяця до її смерті. В інший період сусіди контролювали стан [PERSON] , вхідні двері квартири для цього вона не зачиняла. Свідок [PERSON] також повідомила, що після того, як [PERSON] ( [PERSON] ) уходила від матері, вона (свідок) близько 22 години навідувалась до [PERSON] , щоб дізнатись про її стан. Крім того, сусіди не бачили особистих речей [PERSON] у квартирі [PERSON] , крім халату. Таким чином, суд вважає, що відомості, викладені в акті, суперечать доказам у справі, і більш вірогідним у своїй сукупності є доведеною обставина, що [PERSON] не проживала постійно зі спадкодавцем [PERSON] у період, зазначений в акті від 22.04.2023 (т. 1, а.с. 21). Крім того, враховуючи сумніви свідка [PERSON] , у тому, що вона підписала цей акт, суд не бере зазначений доказ до уваги. Заслухавши показання усіх свідків, дослідивши письмові докази, суд прийшов до однозначного висновку, який полягає в наступному. [PERSON] з моменту укладення шлюбу зі своїм чоловіком проживає з ним однією сім`єю. На даний час та станом на день відкриття спадщини після померлої [PERSON] зареєстрованим місцем проживання позивача є: [ADDRESS] . Зазначена адреса є фактичним постійним місцем проживання позивача, що нею не заперечується та підтверджується показаннями свідка [PERSON] .. Мати позивача [PERSON] хворіла, у 2020 - 2021 роках стан її здоров`я погіршився, у зв`язку з чим вона потребувала нагляду. Нагляд здійснювали сусіди: заходили до [PERSON] (двері до її квартири не зачинялись), давали їй ліки, викликали швидку медичну допомогу, телефонували [PERSON] , у разі загострення стану хворої. Позивач регулярно навідувалась до своєї матері [PERSON] за місцем проживання останньої, приносила продукти харчування, доглядала за нею, проводила гігієнічні процедури матері. Приблизно за місяць до смерті [PERSON] , коли стан її здоров`я став критичним, позивач здійснювала постійний догляд за мамою, залишаючись ночувати з нею. Показання свідків з приводу періоду, коли [PERSON] залишалась ночувати з мамою, є суперечливими, проте усі свідки-сусіди пов`язують початок цього періоду з тим, коли [PERSON] стало зовсім погано і це приблизно початок літа 2021 року. Проте те, що [PERSON] залишалась з мамою ночувати, не свідчить, що позивач постійно проживала з матір`ю у розумінні норми, передбаченої ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Перебування позивача в квартирі матері в ранковий, вечірній (оскільки вдень позивач працює) та нічний час було пов`язане саме з наданням допомоги матері та доглядом за нею. Після її смерті позивач повернулась до свого постійного місця проживання з чоловіком, що також доводить тимчасовий характер перебування [PERSON] з померлою за адресою її проживання. Свідок [PERSON] (дочка позивача) стверджувала, що мати переїхала до бабусі [PERSON] , щоб доглядати за нею. Доказів, що позивач отримувала поштову кореспонденцію за адресою проживання спадкодавця, зазначала цю адресу в медичних документах або офіційних заявах, чи інших доказів, які б підтвердили, що вона дійсно стала постійно проживати за адресою: [ADDRESS] , матеріали справи не містять. Таким чином, за своєю правовою природою перебування [PERSON] у місці відкриття спадщини та догляд за померлою є виконанням позивачем конституційного обов`язку як повнолітньої дитини піклуватися про свою непрацездатну матір, супутньою необхідністю якого був вимушений тимчасовий переїзд позивача до місця мешкання лежачої матері. Отже, суд дійшов висновку, що факт постійного проживання позивача [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини за результатами розгляду справи не знайшов свого підтвердження. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні наголошував, що метою звернення до суду позивача є усунення від спадкування спірної квартири спадкоємця першої черги - [PERSON] - дочки померлого брата позивача [PERSON] . З цього приводу суд зазначає, що особи, які можуть закликатися до спадкування після померлої [PERSON] , є, зокрема, спадкоємці першої черги за законом - її діти: [PERSON] та [PERSON] .. Ці особи не скористались своїм правом на прийняття спадщини після [PERSON] шляхом подання заяви до нотаріуса про її прийняття у визначений ст. 1270 ЦК України строк. Зі слів свідків-сусідів, ключі від квартири були у [PERSON] , вони неодноразово одноголосно вказували, що це його квартира, після смерті матері він проживав у ній, почав робити там ремонт. Крім того, [PERSON] з 1999 року по день смерті був зареєстрованим за адресою спірної квартири, за життя не мав у власності іншого житла. У 2004 році прийняв спадщину за батьком [PERSON] .. Таким чином, його дії свідчать, що за життя він вважав, що прийняв спадщину після померлої матері. Поряд із цим, [PERSON] ні після смерті батька у 2004 році, ні після смерті матері у 2021 році не подавала заяв до нотаріуса про прийняття спадщини або про видачу свідоцтв про прийняття спадщини після померлих, не вчиняла будь-яких інших дій, які б підтверджували її намір успадкувати спірну квартиру або те, що вона вважала її своєю власністю. До цього часу [PERSON] не скористалася своїм правом подати нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про прийняття спадщини за померлою [PERSON] , отже на момент розгляду справи відсутні підстави вважати, що спадкові права позивача порушені, невизнані або оспорювані. До того ж, [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини за померлим батьком [PERSON] [INFO] , а [PERSON] звернулась до суду 15.05.2023, після поданої [PERSON] заяви. Суд ураховує, що звернення із заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про прийняття спадщини є правом спадкоємця і не подання такої заяви не позбавляє права на спадщину. Проте, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що в даному випадку бездіяльність [PERSON] оцінюється на користь відповідача [PERSON] . Факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтвердився під час судового розгляду. Що у своїй сукупності дає суду достатні підстави вважати, що позивач, не маючи права на спірну спадщину за законом, бажає усунути від спадкування [PERSON] як спадкоємця першої черги після померлого брата [PERSON] .. Суд не надає правової оцінки показанням свідків та доказам: актам від 16.08.2016, 22.04.2023, довідці КЖЕП №4 від 23.10.2018 (т. 1, а.с. 19, 20) в частині проживання [PERSON] та [PERSON] (батьків позивача) однією сім`єю протягом певного періоду, фактичного проживання брата позивача [PERSON] з померлими батьками на час відкриття спадщини за ними, оскільки встановлення зазначених обставин виходить за межі позовних вимог. Як було зазначено вище, вимоги позивача про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину; визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та визнання права власності в порядку спадкування стосуються спадкової маси спадкодавця. Представник позивача у судових дебатах наголошувала, що суд має розглянути всі вимоги, надавши їм правову оцінку. Суд хоче підкреслити, що встановлення згаданих обставин повинно мати правове значення для позивача. Це випливає з частини першої статті 15 ЦК України, відповідно до якої кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорення. Ст. 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів. Таким чином у позивача має бути наявне певне право, воно повинно бути порушено, оспорено чи не визнано, а способи, передбачені ст. 16 ЦК України повинні бути спрямовані на захист саме цього права. Позивач не тільки не довела, що її спадкові права порушені чи невизнані, а й взагалі не довела, що у неї є спадкові права на спадщину після померлої [PERSON] . А отже відсутні правові підстави для встановлення судом спадкової маси після [PERSON] та її правового режиму. Тому у задоволенні вимог позивача про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та визнання права власності в порядку спадкування також слід відмовити. Таким чином суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються відповідно до статті 141 ЦПК України, оскільки у позові відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed