Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

31.01.2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Окнянської селищної рада Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Обґрунтовуючи тим, що [INFO] помер спадкодавець, [PERSON] . На день його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,6485 га на території Подільського району Новосамарської сільської ради, кадастровий номер 5123183000:01:001:0193. Відповідно до заповіту від 20.11.2020 року, посвідченого в.о. старости Новосамарського старостинського округу Окнянської селищної ради Одеської області Тавровською Т.І., [PERSON] заповідав земельну ділянку площею 2,6485 га на території Подільського району Новосамарської сільської ради, кадастровий номер 5123183000:01:001:0193 позивачу. Вказану спадщину [PERSON] прийняв за заповітом, та звернувся до державного нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину. Інших спадкоємців за заповітом та за законом немає. Але відповідно до листа №1400/02-14 від 30.10.2024 року Державний нотаріус Ананьївської державної нотаріальної контори Н. Мороз відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що пропущено 6-місячний термін для звернення із заявою про прийняття спадщини. Виходячи з наведених вище підстав позивач, будучи законним спадкоємцем спадкового майна у вигляді земельної ділянки площею 2,6485 га на території Подільського району Новосамарської сільської ради, кадастровий номер 5123183000:01:001:0193, позбавлений змоги належним чином оформити своє право власності на зазначений об`єкт нерухомості, тому що з поважних причин пропустив строк на прийняття спадщини. [INFO] помер спадкодавець, тому строк прийняття спадщини до 02.10.2024 року. Водночас, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. До 02.10.2024 року позивач помилково не звертався з заявою про прийняття спадщини. Однак заяву про прийняття спадщини позивач подав 18.10.2024 року, тобто з пропуском лише 16 календарних днів в зв`язку з тим, що не є фахівцем в галузі права та спочатку отримав невірну консультацію стосовно спадщини, а саме, що на момент воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється, у зв`язку з чим позивач вирішив, що зможе оформити спадщину у будь-який час, або взагалі після закінчення бойових дій. Крім того, позивач є особою з інвалідністю 2 групи, займає посаду заступника голови Окнянської селищної ради, постійно приймає участь у різних заходах, так у жовтні 2024 року позивач майже щодня був на виїзді по району та виконував свої посадові обов`язки, що підтверджується відповідним звітом. Окрім того, прийом громадян державним нотаріусом по Окнянському ОТГ відбувається тільки один раз на тиждень щочетверга, що також ускладнило цю ситуацію. У зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду. Ухвалою від 04.02.2025 року відкрито провадження у справі та витребувано додаткові матеріали. 13.02.2025 року на адресу суду з Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області надійшла копія спадкової справи №223/2024 та інформаційна довідка. 19.02.2025 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про залучення [PERSON] , як співвідповідача по справі. 05.03.2025 року ухвалою суду клопотання задоволено та залучено [PERSON] , до справи як співвідповідача. 01.04.2025 року від представника позивача адвоката Чиркіної О.О. надійшло клопотання про долучення додаткових доказів. 04.04.2025 року від представника відповідача Окнянської селищної ради надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутністю. 11.04.2025 року від відповідача [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява. 15.04.2025 року від представника позивача надійшло клопотання, згідно з яким сторона позивача висловила заперечення проти прийняття зустрічного позову. Крім того, представник позивача просила суд закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 15.04.2025 року зустрічний позов [PERSON] повернуто, підготовче провадження по справі закрити та призначено справу до судового розгляду. 06.05.2025 року від представника відповідача адвоката Мельниченко В.В. надійшло клопотання про відкладення судового засідання та ознайомлення з матеріалами справи. Законом України від 26 лютого 2025 року №4273-ІХ Красноокнянський районний суд Одеської області перейменовано на Окнянський районний суд Одеської області (відомості в ЄР від 05.05.2025 року). 12.05.2025\~року від\~сторони відповідача\~до суду\~надійшов відзив\~по справі,\~згідно з\~яким сторона\~відповідача просить\~суд відмовити\~в задоволенні\~позову,\~так як\~,\~на думку\~відповідача, доводи позивача\~безпідставними,\~необґрунтованими та\~надуманими,\~оскільки поважних\~причин для\~пропуску строку\~на прийняття\~спадщини у\~позивача не\~було. Крім того, відповідач [PERSON] вважає, що позивач достовірно знав про існування заповіту, знав дату смерті спадкодавця, знав місце перебування нотаріуса і графік його роботи, мав місяць відпустки і можливість звернутись до нотаріуса, в тому числі шляхом направлення рекомендованого листа поштою, однак не зробив цього з незрозумілих причин. Те що позивач юридично не обізнаний і його неправильно проконсультували з цього приводу не може бути причиною пропуску строку. Ухвалою суду від 22.05.2025 року клопотання сторони відповідача задоволено та повернуто до стадії підготовчого провадження. 03.06.2025 року від представника позивача до суду надійшли письмові пояснення. 05.06.2025 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення на письмові пояснення позивача. Ухвалою суду від 05.06.2025 року підготовче провадження по справі закрити та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Чирка О.О., в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] , в судовому засідання заперечувала на задоволені позову, та повідомила, що останні роки здійснювала догляд за [PERSON] , він ставився до неї як до доньки і заповів їй своє майно. Дійсно у покійного [PERSON] було бажання передати спірну земельну ділянку позивачу, однак в інший спосіб. Вважає, що позивач ошукав покійного, не виконавши всі дії про які була домовленість. Разом з тим, наскільки їй відомо заповіт на [PERSON] , є дійсним та не оспорювався. Представник відповідача адвокат Мельниченко В.В., в судовому засідання заперечувала на задоволені позову, так як на її думку, стороною позивача взагалі необґрунтовано поважність пропуску строку звернення до нотаріуса. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] у віці 67 роки помер [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №66 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а.с. 16/. Відповідно до копії заповіту від 20.11.2020 року, котрий посвідчений в.о. старости Новосамарського старостинського округу Т.І. Тавровською, [PERSON] , заповів [PERSON] , земельну ділянку з кадастровим номером: 5123183000:01:001:0193 площею 2,6485 га (витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 13) /а.с. 20, 21/. Крім того, згідно довідки №15/7 -883 від 08.11.2024 року Новосамарського старостинського округу, [PERSON] на момент смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на час його смерті за вказаною адресою зареєстрованих та проживаючих осіб не було /а.с.22/. Згідно листа Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області №140/02-14 від 30.10.2024 року, [PERSON] , звернувся з заявою до нотаріальної контори, однак його повідомили про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку та рекомендовано звернутися до суду /а.с.14-15/. Відповідно до розкладу роботи Державного нотаріуса Мороз Н.О., прийом громадян в Окнянській ОТГ здійснюється щочетверга з 9.00 по 13.00 год /а.с. 23, 105/. Згідно останнього запису у трудовій книжці від 24.10.2023 року [PERSON] , призначений на посаду заступника голови Окнянської селищної ради /а.с. 11/. Крім того, згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертної комісії та копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] має 2 групу інвалідності /а.с.12,13/. Відповідно до копії звіту про проведення заходів в Окнянській селищній раді у жовті 2024 року, [PERSON] , приймав активну участь в роботі селищної ради та майже кожного дня здійснював робочі консультації в різних населених пунктах громади /а.с.24-31/. Крім того, згідно з матеріалів спадкової справи Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області, № 223/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини 15.06.2024 року звернулася [PERSON] , а 18.10.2024 року [PERSON] . Також, в матеріалах спадкової справи міститься декілька заповітів покійного, а саме: - заповіт від 28.05.2012 року, котрий посвідчений приватним нотаріусом Бушуєвою І.І., згідно якого [PERSON] , заповідав [PERSON] , земельні ділянки з кадастровими номерами: 5123183000:01:001:0193, 5123183000:01:0010211, 5123183000:01:001:0212, 5123183000:02:001:0102, який згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 348. /а.с. 67/. - заповіт від 03.11.2014 року, котрий посвідчений приватним нотаріусом Бушуєвою І.І., згідно якого [PERSON] , заповідав [PERSON] , земельні ділянки з кадастровими номерами: 5123183000:01:001:0193, 5123183000:01:0010211, 5123183000:01:001:0212, 5123183000:02:001:0102, який згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 864. /а.с. 68/. - заповіт від 31.03.2017 року, котрий посвідчений секретарем виконкому Новосамарського сільської ради Т.І. Тавровською, згідно якого [PERSON] , заповідав [PERSON] , все майно, що належало йому на момент смерті, який згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 18. /а.с. 77/. - заповіт від 11.09.2018 року, котрий посвідчений секретарем Новосамарського сільської ради Т.І. Тавровською, згідно якого [PERSON] , заповідав [PERSON] , земельну частку (пай) в розмірі 3,76 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №962636 від 03.06.2008 року та земельну частку (пай) в розмірі 6,59 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №357193 від 29.07.2005 року, житловий будинок з господарськими побудовами, який згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 65. /а.с. 76/. - заповіт від 20.11.2020 року, котрий посвідчений в.о. старости Новосамарського старостинського округу Т.І. Тавровською, згідно якого [PERSON] , заповідав [PERSON] , земельну ділянку з кадастровим номером: 5123183000:01:001:0193 площею 2,6485 га., який згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 13. /а.с. 62,78/. Крім того, в матеріалах спадкової справи є держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 717834, виданий 23.04.2009 року, держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 357193, виданий 29.07.2005 року та держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 962636, виданий 03.06.2008 року на ім`я [PERSON] , /а.с.79, 80, 81/. Також, в матеріалах спадкової справ наявні три свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] , згідно яких вона успадкувала земельну ділянку з кадастровим номером 5123183000:02:001:0102, розміром 0,2500 га, земельну ділянку з кадастровим номером 5123183000:02:001:0211, розміром 3,9448 га та земельну ділянку з кадастровим номером 5123183000:02:001:0212, розміром 3,7572 га /а.с. 82,84,86/. Відповідно до статтей\~1216,\~1217,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом всієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадщину виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Статтями 1261-1265 ЦК України\~регулюються питання спадкування спадкоємцями за законом першої\~п`ятої черги. Позивач по справі є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Відповідно до\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї (ч. 3). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( ч. 5). Відповідно до ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, з часу відкриття спадщини. Стаття 1272 ЦК України\~встановлює, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, на подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 24\~постанови «Про практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2\~ст. 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку, з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, можуть визнаватись, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Такий правовий висновок узгоджується з висновками викладеними у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-1383/18). Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті\~1270,\~1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2\~ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3\~ст. 1272 ЦК України), що відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22). Як свідчить тлумачення частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини через, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі № 459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) зазначено, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Як свідчить тлумачення частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкове майно, то правові підстави доля встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні». Обґрунтовуючи позовні\~вимоги,\~позивач причиною\~пропуску строку,\~визначеного законом\~для прийняття\~спадщини,\~зазначив те, що не є фахівцем в галузі права та спочатку отримав невірну консультацію стосовно спадщини, а саме, що на момент воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється, у зв`язку з чим позивач вирішив, що зможе оформити спадщину у будь-який час, або взагалі після закінчення бойових дій. Крім того, позивач є особою з інвалідністю 2 групи, також займає посаду заступника голови Окнянської селищної ради та постійно приймає участь у різних заходах, у тому числі, пов`язаних з відрядженням у інші населені пункти. Також просив звернути увагу суду, що фактично пропустив строк звернення лише на 16 календарних днів. Так, судом встановлено, що позивач пропустив шестимісячний строк, визначений\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Вирішуючи питання поважності причин пропуску визначеного законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, слід враховувати, що такі причини визнаються поважними індивідуально, у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи, що узгоджується із правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2023 року у справі № 548/2415/21 та від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна передусім стосуватися періоду часу від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом згаданого шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Відповідно до ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Верховний Суд у своїх висновках наголошує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 1-10/2004 визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти, як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать\~Конституції\~і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам. Визначеними ч. 5, 6\~ст. 3 ЦК України\~загальними засадами цивільного законодавства, яким мають відповідати як цивільні права, так і цивільні інтереси, є: судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК України\~). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України). Приймаючи рішення по даній справі, суд, у тому числі, бере до уваги свободу заповіту, як фундаментального принципу спадкового права, складеного [PERSON] на користь позивача, яким він виразив свою волю щодо розпорядження належною йому частиною майна - спірною земельною ділянкою. Більш того, доказів оспорювання, невизнання даного заповіту суду не надано. При цьому, суд також враховує незначний пропуск строку на прийняття спадщини. Так, строк між останнім днем для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та датою звернення [PERSON] , як спадкоємця за заповітом, до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини становить лише 16 календарних днів. З огляду на встановлені по справі обставини, наведені норми матеріального і процесуального закону, судову практику, у тому числі і Європейського суду з прав людини та\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оцінивши за правилами\~статті 89 ЦПК України\~всі докази по справі як кожен окремо, так і достатність і взаємний їх зв`язок у сукупності, з урахуванням загальних засад цивільного законодавства, визначених\~статтею 3 ЦК України, суд прийшов до висновку про те, що зазначені позивачем причини пропуску строку можуть бути визнана поважними, у зв`язку з чим обґрунтованими є позовні вимоги [PERSON] про визначення йому додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved