Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

12.03.2025 року представник позивача адвокат Коноваленко С.О. звернувся до суду, в інтересах [PERSON] , із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що позивач [PERSON] проживала разом з покійним [PERSON] з 1989 року як чоловік та дружина, у шлюбі, зареєстрованому Чогодарівською сільською радою Ширяївського району Одеської області, за актовим записом №10, однак рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 29.09.2010 року, шлюб між ними було розірвано. У подальшому після офіційного розлучення, проживали разом, а шлюб не реєстрували. За час проживання однією сім`єю, як чоловік та дружина вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку, свята проводили разом в колі рідних та друзів. Під час шлюбу у них народилися діти [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . 06.03.2022 року [PERSON] був призваний по загальній мобілізації [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. Для отримання належних виплат внаслідок смерті військовослужбовця, позивачці потрібно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, що стало підставою для звернення до суду з позовом. Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 18.03.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального провадження та призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ухвали Ширяївського районного суду від 12.05.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. 11.06.2025 року у судовому засіданні допитані свідки. 26.06.2025 року та 08.07.2025 року судом, зокрема досліджувалися оригінали письмових доказів. У судових засіданнях позивач, представник позивача наполягали на задоволенні заяви. Відповідачі у письмових заявах та у судовому засіданні не заперечують проти задоволення позовних вимог. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судових засідань до суду не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник Міністерства оборони України у судових засіданнях заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у письмових поясненнях. За наслідком розгляду справи, суд перейшовши до стадії ухвалення судового рішення та у відповідності до положень ч. 1 ст.\~244\~ЦПК України визначив 14.07.2025 року о 15 год. 45 хв. для ухвалення та проголошення судового рішення. Суд, розглянувши позовну заяву в межах заявлених вимог, заслухавши учасників справи, показання свідків, вивчивши та дослідивши докази у цивільній справі, приходить до таких висновків. У відповідності з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Ст. 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень Сімейного Кодексу України (далі СК України), встановлено що сім`ю складають особи які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно з ч. ч.1, 3 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)». Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Ч. 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно зі ст.ст. 1, 1-2, 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України. Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі №1-8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив: під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 29.09.2010 року задоволено позовну заяву [PERSON] ; шлюб укладений 07.11.1989 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Чогодарівською сільською радою Ширяївського району Одеської області, актовий запис №7 розірвано. У цьому судовому рішенні зазначені пояснення [PERSON] , зокрема, що [PERSON] більше року, як покинув сім`ю. Відповідно до свідоцтв про народження, [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] , видане повторно 17.07.2007 року), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] , видане 20.01.1992 року, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 22.06.1995 року). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Ширяївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 20.12.2022 року. У відповідності до копії сповіщення про смерть(загибель) №104 від 27.12.2022 року, командування військової частини звертається до начальника [INFO] з проханням сповістити дружину [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] та зазначається її контактний номер телефону, про смерть чоловіка [PERSON] . При цьому суд звертає увагу, на зазначення особи по батькові, як [PERSON] , проте розцінює таке, як описку, оскільки збігаються прізвище, ім`я особи, адреса місця її проживання, контактний номер телефону, який позивач користується й станом на час розгляду справи. Як зазначено у довідці Чогодаріської сільської ради Ширяївського району Одеської області №254 від 11.04.2016 року, [PERSON] , 1963 р.н. дійсно зареєстрований та проживає в [ADDRESS] і до складу його сім`ї входить: дружина [PERSON] ,1969 р.н. Довідку видано за місцем запиту. Згідно з відомостями, зазначеними у довідці Чогодаріської сільської ради Ширяївського району Одеської області №260 від 14.07.2020 року, про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку осіб) за адресою: [ADDRESS] , видана [PERSON] , [INFO] , до складу його сім`ї входить [PERSON] , [INFO] - дружина, яка працює в ФГ «Бондаренко». Проживають у власному будинку, користуються пічним опаленням. Довідка видана для пред`явлення до управління праці та соціального захисту населення. Чогодаріською сільською радою Березівського району Одеської області видана довідка №123 від 23.12.2022 року, про те, що [PERSON] , дійсно за власний рахунок поховала чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] та зазначається місце поховання. За змістом довідки Чогодаріської сільської ради Березівського району Одеської області №276 від 11.12.2024 року [PERSON] , 1963 р.н. постійно мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] до дня смерті [INFO] . За змістом довідки Чогодаріської сільської ради Березівського району Одеської області №277 від 11.12.2024 року [PERSON] , 1963 р.н. був зареєстрований та проживав станом на 19.12.2022 року за адресою: [ADDRESS] . Разом з померлим постійно проживали та були зареєстровані [PERSON] співмешканка. Відповідно до фотознімка, на якому зокрема, спільно зображені позивач [PERSON] , та особа чоловічої статі, який за зображенням відповідає особі зображеній у наданих копіях посвідчення учасника бойових дій від 29.02.2016 року та військового квитка від 28.01.2015 року. Допитані свідками: - [PERSON] , 1983 р.н. (сусідка позивачки), пояснила, що [PERSON] та [PERSON] знає за часів власного дитинства, вони проживали разом, вели спільне господарство, виховували дітей. Свідок бувала в гостях цієї родини, зокрема на днях народженнях; - [PERSON] (сусідка позивачки) пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом в будинку, вели спільне господарство, обробляли город, називали один одного чоловіком та дружиною; за час хвороби [PERSON] до дня смерті за ним доглядала [PERSON] ; - [PERSON] (сусідка позивачки) пояснила, що [PERSON] та [PERSON] знала близько тридцяти років, вони жили мирно, вели спільне господарство, проживали разом в будинку. - [PERSON] (знайома позивачки) пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією родиною, вели спільне господарство, проживали разом в будинку. Водночас вказані свідки, пояснили, що про розлучення [PERSON] та [PERSON] їм стало відомо лише перед ініціюванням позивачем судового провадження. Разом з цим, суд зауважує, що жоден зі свідків точного часу початку проживання родиною позивачки та [PERSON] не вказав. Оцінюючи досліджені докази у сукупності та взаємозв`язку , встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позивачем доведено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у період, що підтверджується документально з 11.04.2016 року по 19.12.2022 року. Разом з цим, позовні вимоги за період з 2010 року по 10 квітня 2016 року є необґрунтованими та не підтверджуються доказами. Суд відхиляє доводи Міністерства оборони України про необґрунтованість позовних вимог в повному обсязі, оскільки встановлений судом факт з 11.04.2016 року по 19.12.2022 року підтверджується належними і допустимими доказами, а також показаннями свідків, які сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними. З огляду на викладене, суд доходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial