Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

06.05.2025 року директор Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості Л. Шевченко звернулась до Саксаганського районного суду и. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою в якій просить суд стягнути з [PERSON] на рахунок Дніпропетровського обласного центру зайнятості кошти в сумі 15\~425,92 грн., судовий збір в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що [PERSON] звернулася до Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості як шукаюча роботу 14.12.2023 року. Наказом Філії [PERSON] було надано статус безробітного з 14.12.2023 року відповідно до ч.1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». В заяві про надання статусу безробітного, яка підписана та подана [PERSON] до Філії міститься інформація про те, що вона ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг. Центри зайнятості контролюють правильність витрат за страхуванням на випадок безробіття, проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральними органами виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, державної податкової політики, Пенсійним фондом України за погодженням з правлінням Фонду. Розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних Пенсійного фонду України та Державної податкової адміністрації України, а в разі необхідності шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Відповідно до п.3 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62 якій діяв на момент звернення [PERSON] до Філії (далі по тексту Порядок № 60/62), в результаті проведення обміну даними між Державним центром зайнятості та Міністерством фінансів України, виявлено, що [PERSON] отримує виплату від Пенсійного фонду України, назва виплати пенсія за віком, дата початку пенсії 10.07.2023 року. До Пенсійного фонду була направлена претензія, на яку Філія отримала відповідь, в якій зазначено, що по справі № 160/19462/23 за позовом [PERSON] до ПФУ, Дніпропетровським окружним адміністративним судом 09.10.2023 винесено рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] . Отже, [PERSON] звертаючись до Філії із заявою про надання статусу безробітного 14.12.2023 знала про наявність судового рішення у справі №160/19462/23, яким призначено їй пенсію за віком на пільгових умовах починаючи з 10.07.2023 року. В заяві про надання статусу безробітної від 14.12.2023р. [PERSON] не зазначила, що їй призначена пенсія за віком, в тому числі на пільгових умовах та вислугу років, тобто приховала факт призначення пенсії згідно рішення суду. За період перебування на обліку з грудня 2023 року по березень 2024 року [PERSON] незаконно отримала допомогу по безробіттю у сумі 15425,92 грн. Про що було складено акт розслідування страхового випадку № 60 від 14.03.2024 року та прийнято рішення про повернення коштів безробітною [PERSON] як незаконно отриманих. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.06.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). Представник позивача в судове засідання не з`явились, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подавала. Причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.1\~ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оцінюючи характер процесу, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості як шукаюча роботу 14.12.2023 року. Наказом Філії [PERSON] було надано статус безробітного з 14.12.2023 року відповідно до ч.1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». З рішеннями Центру зайнятості, в тому числі по призначенню допомоги по безробіттю, [PERSON] була ознайомлена під розпис. Відповідно до п.3 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62 якій діяв на момент звернення [PERSON] до Філії, в результаті проведення обміну даними між Державним центром зайнятості та Міністерством фінансів України, виявлено, що [PERSON] отримує виплату від Пенсійного фонду України, назва виплати пенсія за віком, дата початку пенсії 10.07.2023 року. До Пенсійного фонду була направлена претензія, на яку Філія отримала відповідь, в якій зазначено, що по справі № 160/19462/23 за позовом [PERSON] до ПФУ, Дніпропетровським окружним адміністративним судом 09.10.2023 року винесено рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] [PERSON] звертаючись до Філії із заявою про надання статусу безробітного 14.12.2023 року була обізнана про наявність судового рішення у справі №160/19462/23, яким призначено їй пенсію за віком на пільгових умовах починаючи з 10.07.2023 року. При цьому, Центри зайнятості контролюють правильність витрат за страхуванням на випадок безробіття, проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральними органами виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, державної податкової політики, Пенсійним фондом України за погодженням з правлінням Фонду. Розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних Пенсійного фонду України та Державної податкової адміністрації України, а в разі необхідності шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття далі - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статус безробітного надається зазначеним у ч. 1 ст. 43 особам за їх особистою заявою у разі відсутності належної роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно з пп. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні зобов`язані: протягом трьох робочих днів інформувати кар`єрного радника про: 1) виїзд за межі України; 2) обставини, які є підставою для припинення реєстрації, визначені частиною першою статті 45 цього Закону. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. З питання оскарження рішень центру зайнятості щодо повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю, відповідач не зверталася. Неправомірно отриману допомогу по безробіттю відповідач добровільно не повернула. Враховуючи вищевикладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що [PERSON] \~ звертаючись\~з заявою\~ до\~ Криворізької\~філії Дніпропетровського\~обласного центру\~зайнятості,\~про надання\~їй статусу\~безробітної від\~14.12.2023\~року не зазначила, що їй призначена пенсія за віком, в тому числі на пільгових умовах та вислугу років, тобто приховала факт призначення пенсії згідно рішення суду. За період перебування на обліку з грудня 2023 року по березень 2024 року [PERSON] незаконно отримала допомогу по безробіттю у сумі 15425,92 грн., про що було складено акт розслідування страхового випадку № 60 від 14.03.2024 року та прийнято рішення про повернення коштів безробітною [PERSON] як незаконно отриманих. Отже, своїми неправомірними діями [PERSON] завдала майнової шкоди позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тож з відповідача на користь позивача належить стягнути суму заборгованості у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Позивачем надано платіжну інструкцію № 3236 від 22.04.2025 про сплату судового збору у розмірі 3\~028,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. 00 коп., понесені позивачем та документально підтверджені (а.с.1), стягнути з відповідача на користь позивача. Інші процесуальні витрати по справі відсутні.

Outcome: approved