Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області позовною заявою у якій просить стягнути з відповідачки [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 88617,55 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] уклала з АТ «УКРСИББАНК» Договір про надання споживчого кредиту №95121601000 від 24.01.2019 року, підписанням якого погоджується з викладеними у Правила (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» з можливістю відкриття розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків, які розміщенні для ознайомлення на сайті www.my.ukreibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку та оприлюднені у газеті «Урядовий кур`єр» №105, 09.06.2017 (із усіма змінами і доповненнями): - умовами надання споживчого кредиту Позичальнику, його обслуговування і погашення; - умовами відкриття та розрахунково-касового обслуговування поточних карткових рахунків. Згідно з умовами Кредитного договору Первісний кредитор надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил. 26.06.2024 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №275, у відповідності до умов якого, АТ «УКРСИББАНК» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується прийняти Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «УКРСИББАНК» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №275 від 26.06.2024 Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 88617.55 грн., з яких: 42857.11 грн. - заборгованість за основним боргом; 45760.44 грн. - заборгованість за процентами; 0 грн. - заборгованість за комісіями. Згідно з умовами Кредитного Договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та умовах передбачених Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 26,06.2024 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Просить суд стягнути з відповідачки суму заборгованості за Кредитним договором № 95121601000 від 24 січня 2019р. в розмірі 88617.55 грн., з яких: 42857.11 грн. - заборгованість за основним боргом; 45760.44 грн. - заборгованість за процентами; 0.00 грн. - заборгованість за комісіями, та сплачені судові витрати. На підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.03.2025 року справа передана за підсудністю на розгляд до Хортицького районного суду міста Запоріжжя. 02.04.2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. 03.04.2025 року до суду від представниці відповідачки надійшов відзив на позов, узагальненими доводами якого зазначено, що відповідачка позовні вимоги не визнає в повному обсязі, категорично не погоджується із доводами, які викладені в позовній заяві і вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню. Позивачем суду не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження фактичного надання відповідачці кредитних коштів та наявності заборгованості за даним кредитним договором. В матеріалах справи навіть відсутній розрахунок заборгованості за кредитним договором (платіжне доручення, виписки по рахунку, з якої можна було б встановити факт користування відповідачкою кредитними коштами та рух коштів, а також наявність заборгованості за кредитом та її розмір). У цій справі позивачем не надано жодного первинного документу оформленого відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Просить у позові відмовити. 14.04.2025 року до суду по системі «Електронний суд» від представниці позивача надійшла відповідь на відзив у якій вказано, що відповідно до умов Кредитного договору, кошти надано Позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Позичальником при реєстрації на сайті Первісного кредитора. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Первісного кредитора, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі, які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок Позичальника. Позивач не має змоги надати суду виписку з особового рахунку, оскільки Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а позивач не є банком України, отже на нього дія Положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування/ отримання кредитних коштів. Також, Відповідач мав право подати до суду власний розрахунок або, згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України, висновок експерта, складений на його замовлення. Тобто, якщо Відповідач не згоден з розрахунками заборгованості, наданими Позивачем чи ставить під сумнів правильність доданого до матеріалів справи Розрахунку заборгованості, він мав право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду, але не скористався даним правом. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок Позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, Відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. 28.04.2025 року до суду по системі «Електронний суд» від представниці позивача надійшло клопотання про долучення доказів, та надані докази. 05.05.2025 року до суду по системі «Електронний суд» від представниці відповідачки надійшли заперечення на клопотання про долучення доказів. Ухвалою від 02.07.2025 року долучено до матеріалів справи виписки АТ «УКРСИББАНК» по картковому рахунку [PERSON] за період з 2019 рік по 2024 рік про рух коштів. Текст позову, відповіді на відзив містять клопотання представниці позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилась, була належним чином повідомлена. Згідно із ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, наявність відзиву і відповіді на відзив, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, та за відсутності сторін. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, 23.01.2019 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено Договір № 95121601000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Відповідно до п. 3.1- 3.4 договору сума кредиту за Договором становить 19 967,94 грн. Надання кредиту здійснюється у термін не пізніше ніж 30 календарних днів з моменту підписання Договору. Кредит надається Позичальнику для особистих потреб в сумі 19 394,00 грн. - на оплату товарів (обладнання/матеріалів) для здійснення заходів щодо реалізації Проекту в рамках Програми «UREEFF» шляхом оплати Банком з позичкового рахунку Позичальника платіжних документів; в сумі 188,00 гривень - на оплату страхового платежу відповідно до умов Договору добровільного страхування позичальника, укладеного 23.01.2019 року з ПрАТ «СК «Шрдіф», шляхом перерахування з позичкового рахунку Позичальника; на оплату разової комісії за надання кредиту в сумі 385,94 грн. Ціна продукції складає 24 894,00 гривень. Відповідно до п. 3.5 3.9, 3.2, 3.3, 3.4 договору позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення платежів, відповідно до Графіку платежів, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернутий не пізніше 23.01.2021, при цьому згідно умов Договору може бути встановлено інший термін повернення кредиту. Розмір ануїтетного платежу становить 1 230,00 грн. Ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 23 числа (включно) згідно Графіку платежів. Процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі 0,00001% річних. За користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Договором термін процентна ставка встановлюється в розмірі 7,00% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Кредитному договорі, і нараховуються до моменту погашення такої заборгованості. Договір підписано сторонами. Також 23.01.2019 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було підписано додаткову угоду № 1 до договору № 95121601000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Також позивачем до суду надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 95121601000, відповідно до якого заборгованість складає суму в 88617,55 грн., з яких: 42857,11 грн. заборгованість за основним боргом; 45760,44 грн. заборгованість за процентами. З наданої позивачем виписки АТ «УКРСИББАНК» по картковому рахунку [PERSON] за період з 2019 рік по 2024 рік про рух коштів вбачається, що відповідачка активно користувалася рахунком, знімала кошти, здійснювала покупки, періодично здійснювались зарахування коштів. Відповідачка користувалася коштами, однак свого зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості. Надані документи є первинними документами, які свідчать про існування у позичальника заборгованості за кредитним договором у визначеному розмірі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19. Стороною відповідачки суду не надано доказів визнання договору № 95121601000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 23.01.2019 року недійсними, або звернень відповідачки до ПАТ «УКРСИББАНК» з приводу не отримання кредитних коштів на виконання підписаного з нею договору та розірвання договору. У відзиві на позов, стороною відповідачки фактично визнано укладення договору. Доводи представниці відповідачки про не отримання кредитних коштів, жодними належними та допустимими доказами не підтверджені, а навпаки спростовуються безпосередньо дослідженими судом копією кредитного договору, в якому зазначені персональні дані відповідача - її ПІБ, ІПН (РНОКПП), адреса, паспортні дані. Інформація про ПІБ, РНОКПП, місце реєстрації, збігаються з тими, що зазначені в наданих суду документах. Таким чином, суд вирішуючи спір по суті, перш за все враховує принципи презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) кредитних договорів сторін, підписаних сторонами без зауважень (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та відповідачем суду не надані), оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні, відповідач у справі зустрічного позову про визнання недійсними договорів не заявляв, також у матеріалах справи відсутнє будь-яке рішення іншого суду в іншій справі про визнання договорів сторін недійними) та обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України), за змістом якої договори є обов`язковим для виконання його сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 26.06.2024 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №275, у відповідності до умов якого, АТ «УКРСИББАНК» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується прийняти Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «УКРСИББАНК» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.2.2. Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, що передбачені умовами Первинних договорів та визначені в Реєстрі Боржників, що підписуються Сторонами у паперовому вигляді. Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №275 від 26.06.2024 АТ «УКРСИББАНК» передав право вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» по кредитному договору № 95121601000, де боржником виступає [PERSON] , загальна сума боргу становить 88617,55 грн., з яких: 42857,11 грн. заборгованість за основним боргом; 45760,44 грн. заборгованість за процентами. Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Суду не надано доказів, що відповідачка взяті на себе договірні зобов`язання належним чином виконала, отримані кредитні кошти, відсотки за користування кредитом сплатила\~АТ «УКРСИББАНК» або ТОВ «ФК «ЄАПБ». Суд вважає, що кредитний договір чинним та обов`язковим для виконання. Відповідачка порушила свої зобов`язання за кредитним договором, отримані кредитні кошти не повернула, проценти за користування ними не сплатила, що в цій справі відповідачкою не спростовано. Судом встановлено, що відповідачка добровільно звернулася до відповідної установи, ознайомилася з інформацією про умови кредитування та уклала кредитний договір, підписавши який, погодила усі запропоновані кредитором істотні умови кредитування, зокрема, розмір та порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами, від договору не відмовилася. Розмір процентів за користування кредитом було визначено сторонами договору за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст.627 ЦК України. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вважає, що відповідачка отримала та використовувала кредитні кошти, але не повернула їх, а тому наявні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача фактично отриманої та не повернутої суми кредитних коштів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved