Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

21 квітня 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі Позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі Відповідач) заборгованості за кредитним договором у розмірі 13917,93 грн. Свої вимоги Позивач мотивував тим, що Відповідач уклав з Банком кредитний договір АВН0СТ155101722496293734 від 01.08.2024 щодо надання кредиту в розмірі 13900.00 грн строком на 5 місяців зі сплатою процентів у розмірі 85.00. Позивач свої зобовязання по договору виконав у повному обсязі. Відповідач грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами своєчасно не сплатив, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 13917,93 грн. Представник Позивача у своєму позові просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення він не заперечує. Ухвалою суду від 25.04.2025 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено на 17.06.2025 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У зв`язку з неявкою Відповідача розгляд справи судом відкладено на 07.07.2025 та здійснено повторний виклик сторін. В судове засідання Відповідач, будучим належним чином повідомленим про розгляд справи рекомендованим листом, не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі 496/4633/18, від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, будь-яких клопотань та заяв від нього не надходило, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач 28.07.2024 звернувся до Позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк (а.с. 9). Анкета-заява містить анкетні дані Відповідача, його контактну інформацію, також у ній зазначено, що вона разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Крім того, вказано, що Клієнт ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Клієнт зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку. Генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису засвідчено указаним у заяві номером. Анкета-заява містить підпис Відповідача. До матеріалів справи Позивачем також долучено Заяву про надання послуги «Швидка готівка» АВН0СТ155101722496293734 від 01.02.2024 (а.с. 14, 15 зворот), а також Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с. 14,14 зворот). Таким чином Позичальник уклав з Банком кредитний договір АВН0СТ155101722496293734, щодо надання кредиту в розмірі 13900,00 грн строком на 5 місяців зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно. Відповідно до п. 12 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» у випадку порушення Клієнтом чи Банком умов Договору порушник несе відповідальність, передбачену чинним законодавством України. Згідно з копією меморіального ордеру від 01.08.2024, Позивач отримав на банківський рахунок в АТ «А-Банк» грошові кошти у розмірі 13 900 грн у якості кредиту, згідно з договором № АВН0СТ155101722496293734 від 01.08.2024 (а.с. 17 зворот). Згідно з розрахунком заборгованості за договором АВН0СТ155101722496293734, заборгованість Відповідача за даним кредитним Договором становить 13917,93 грн, яка складається з: 10866,29 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 1878,09 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією; 1173,55 грн - загальний залишок заборгованості за пенею (а.с. 12 зворот). Також банком було надано копію виписки по рахунку Відповідача, з якої вбачається, що Відповідач користувався кредитом та частково його повертав (а.с. 18). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 ст. 628 ЦК України визначає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частини 1, 2 ст. 1055 ЦК України визначають, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 1 статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у вказаній частині позовних вимог, в тому числі, їх розмір і порядок нарахування, крім розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Заяву про надання послуги «Швидка готівка» та Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка». У Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку, яка засвідена підписом від імені Відповідача, міститься посилання на Умови та Правила і Тарифи, які розміщені на відповідному банківському сайті http://a-bank.com.ua/terms. Істотні умови кредитного Договору у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, та їх розміри і порядок нарахування, тощо, визначені у визначені у Заяві про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 28.07.2024 (а.с. 10,11) Паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка» (а.с. 14) та заяві про про надання послуги «Швидка готівка» (а.с 14-15). Копією меморіального ордеру від 01.08.2024 підтверджується, що Позивач отримав на банківський рахунок в АТ «А-Банк» грошові кошти у розмірі 13 900 грн у якості кредиту. Як вбачається із виписки по рахунку Відповідача, меморіального ордеру та розрахунку заборгованості, ним фактично було отримано кошти у розмірі 13 900 грн. Водночас, фактично зараховано/внесено Відповідачем у рахунок погашення кредитної заборгованості грошові кошти у розмірі 4\~904,33 грн. Обов`язок доведення обставини, які мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень відповідними доказами, згідно зі ст. ст. 12, 81, 83 ЦПК України, покладено на сторони. Указані докази повинні відповідати критеріям, визначеним ст. ст.\~76,\~77,\~79,\~80 ЦПК України. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом. Суд вважає, що Позивач надав докази на підтвердження підтвердження обгрунтованості нарахування Відповідачу заборгованості за тілом кредиту та процентів за користування кредитними коштами Натомість Відповідач не надав доказів виконання своїх зобов`язань по поверненню тіла кредиту та відсотків. У частині нарахування пені у розмірі 1173,55 грн, суд зазначає звертає увагу, що згідно з п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже суд не вбачає підстав для стягнення на користь Позивача нарахованої пені у розмірі 1173,55 грн. Ураховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення залишку непогашеної Відповідачем суми (тіла) кредиту та відсотків за користування ним у загальному розмірі 12\~744,38 грн. (10\~866,29 + 1878,09). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову Позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн. Оскільки позовні вимоги судом задоволено частково (91,57%), тому пропорційно розміру задоволених позовних вимог з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судовий збір у розмірі 2\~217,83 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial