Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що у 1995 році вони уклали шлюб, який зареєстровано у Виконавчому комітеті Глинянської міської ради Золочівського району Львівської області, актовий запис № 25. В шлюбі в сторін народилося двоє дітей, які на момент звернення до суду із позовом досягли повноліття. Протягом тривалого періоду під час спільного проживання між позивачем та відповідачкою почали виникати непорозуміння внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства, взаємні права та обов`язки. Також сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які повинні бути притаманні сім`ї. Вони перестали буди родиною, а шлюб носить виключно формальний характер. Будь-які шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо один від одного і не створюють єдину сім`ю. Відсутня взаємна повага та підтримка, так само як і намір продовжувати шлюб чи зберегти сім`ю. Вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу з відповідачкою неможливі, саме тому позивач змушений звертатися до суду з вимогою про розірвання шлюбу. Шлюбні відносини фактично припинилися з січня 2024 року. Підстав для примирення немає жодних. Просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 24.06.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про проведення розгляду справи за відсутності позивача, позові вимоги підтримує та просить суд такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та просить шлюб між нею та позивачем розірвати. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.09.1995 року у Виконавчому комітеті Глинянської міської ради Золочівського району Львівської області, актовий запис № 25, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.06.2019 року, виданим Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, та паспортом позивача (аркуш паспортного документа 10). Згідно з ч. 2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112\~Сімейного\~кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом\~статті 51\~Конституції\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24\~Сімейного\~кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56\~Сімейного\~кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно з приписами частини 3 статті 105\~Сімейного\~кодексу\~України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, примирюватися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, таким чином, подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб з відповідачем слід розірвати. Разом із тим, відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на той факт, що відповідач визнала позовні вимоги, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача 50 відсотків суми сплаченого судового збору, а інші 50 відсотків - повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved