Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Задерей О.В. 29.10.2024 звернувся з позовною заявою до [PERSON] та Харківської міської ради, третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про витребування майна із чужого володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом, у якій просить витребувати 8/15 часток квартири [ADDRESS] з володіння [PERSON] на користь [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на 8/15 часток квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того, просив звільнити неповнолітню [PERSON] від сплати судового збору за звернення до суду з цією позовною заявою та витребувати копії спадкових справ. Позовна заява\~мотивована тим,\~що [INFO] помер\~ [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина на належні йому 8/15 часток у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із заповіту, посвідченого 13 квітня 2020 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Варніковою К.В. за реєстровим номером № 467, все майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось на території України і за її межами, на що [PERSON] за законом матиме право, він заповів позивачці [PERSON] . Строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув 27 вересня 2022 року, оскільки [PERSON] не подала нотаріусу у визначений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Згідно документів, що містяться в матеріалах спадкової справи після смерті [PERSON] , справа була заведена приватним нотаріусом Єрмаковою Л.С. на підставі заяви [PERSON] від 05 січня 2023 р. Тобто заява [PERSON] подана з пропуском визначеного законом строку більше ніж на три місяці, а тому вона вважається такою, що спадщину після спадкодавця не прийняла. Таким чином єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є його неповнолітня двоюрідна онука [PERSON] - спадкоємиця п`ятої черги. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.11.2024 відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] та Харківської міської ради, третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про витребування майна із чужого володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.11.2024 задоволено частково клопотання представника позивача адвоката Задерей О.В. і відстрочено [PERSON] сплату судового збору за подання нею позовної заяви до [PERSON] , Харківської міської ради, третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про витребування майна із чужого володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом до ухвалення судового рішення. На адресу суду 18.11.2024 надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання за [PERSON] права власності на 8/15 часток у праві власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що маючи намір прийняти спадщину після смерті [PERSON] , позивачка [PERSON] зверталась до приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакової Л.С. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, проте постановою № 24/02-31 від 21 червня 2023 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] , оскільки не надано документів, які підтверджують право власності на спадкове майно, належне померлому. Також, 19.11.2024 надійшов відзив [PERSON] , в особі її представника [PERSON] , на позовну заяву [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом. При цьому зазначено, що [PERSON] спадщину прийняла, про що нею 05 січня 2023 було подано відповідну заяву до приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакової Л.С., яка діє у порядку заміщення [PERSON] , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу. На день смерті спадкодавець у шлюбі не перебував. Батько спадкодавця [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , мати спадкодавця [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Інших спадкоємців, які відповідно до ст.1261 ЦК України відносяться до першої черги спадкоємців за законом, та ст.ст. 1266, 1241 ЦК України, які прийняли спадщину, немає. Водночас, неповнолітня [PERSON] в особі її законного представника до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав не зверталася. [PERSON] на момент відкриття спадщини після [PERSON] була малолітньою особою, однак не мала права на спадкування за законом, оскільки [PERSON] , яка є племінницею померлого, усуває заявницю від права спадкування за законом, тобто є родичкою ближчого ступеня споріднення. Спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] заведена приватним нотаріусом ХМНО саме на підставі заяви [PERSON] , як спадкоємиці за заповітом. Заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини у матеріалах спадкової справи відсутні. Таким чином спадкоємицею до майна [PERSON] за заповітом є [PERSON] , яка звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Проте, постановою № 24/02-31 від 21 червня 2023 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] , оскільки не надано документів, які підтверджують право власності на спадкове майно, належне померлому. Посилання [PERSON] на те, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув 27 вересня 2022 р., а позивачка звернулася до нотаріуса з відповідною заявою 05 січня 2023 року, з пропуском встановлених законом строків, і з вимогою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини не зверталася, не може братися до уваги, тому що постановою приватного нотаріуса від 08 травня 2023 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки при подачі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, документів, які підтверджують право власності на спадкове майно, належне померлому, або майна, на яке б спадкодавець за законом мала б право, не надано. Просив відмовити в задоволенні первісного позову [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом. 21.11.2024\~надійшла відповідь\~на відзив\~представника [PERSON] ,\~адвоката Задерей\~О.В.,\~на обґрунтування\~якого зазначено,\~що спадкова\~справа заведена\~05\~січня 2023\~року на\~підставі заяви\~ [PERSON] \~про прийняття\~спадщини.\~ [PERSON] \~помер [INFO] ,\~і строк\~для прийняття\~спадщини сплинув\~27\~вересня 2023,\~тобто на\~момент подачі\~заяви з\~дня смерті\~ [PERSON] \~минуло 9\~місяців і\~7\~днів.\~Таким чином,\~ [PERSON] \~заяву про\~прийняття спадщини\~подала з\~пропуском строку,\~тому спадщину\~не прийняла\~і не\~може спадкувати\~майно [PERSON] .\~Доводи [PERSON] ,\~що при\~прийнятті спадщини\~вона керувалася\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 22\~лютого 2022\~року №\~164\~«Деякі питання\~нотаріату в\~умовах воєнного\~стану» не\~заслуговують на\~увагу,\~оскільки ця\~постанова суперечить\~чинному законодавству.\~Вказане узгоджується\~з правовою\~позицією,\~викладеною у\~постанові Верховного\~суду від\~25\~січня 2023\~року у\~справі №676/47/21,\~в якій\~Верховний Суд\~прийшов до\~висновку,\~що «пункт\~3\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 28\~лютого 2022\~року №\~164\~«Деякі питання\~нотаріату в\~умовах воєнного\~стану» (в\~редакції,\~чинній на\~момент виникнення\~спірних правовідносин)\~суперечить статтям\~1270,\~1272\~ЦК України,\~а тому\~не підлягає\~застосуванню».\~Дійсно,\~ [PERSON] \~не відноситься\~до кола\~осіб,\~які могли\~б спадкувати\~обов`язкову частку\~після смерті\~ [PERSON] ,\~однак остання\~і не\~претендує на\~обов`язкову частку.\~Позивач на\~момент смерті\~ [PERSON] \~була малолітньою,\~а тому\~прийняла спадщину\~в силу\~положень ст.\~1268\~ЦК України.\~Позивач є\~спадкоємцем п`ятої\~черги,\~яка прийняла\~спадщину у\~визначеному законом\~порядку та\~спадкує за\~відсутності спадкоємців\~попередніх черг. Позивач [PERSON] \~є єдиним\~спадкоємцем,\~яка у\~визначений законом\~шестимісячний строк\~прийняла спадщину,\~а відповідач\~ [PERSON] ,\~на користь\~якої складено\~заповіт,\~спадщину не\~прийняла.\~Відповідно до\~ч.\~5\~ст.\~1268\~ЦК України\~незалежно від\~часу прийняття\~спадщини вона\~належить спадкоємцеві\~з часу\~відкриття спадщини.\~Таким чином,\~ [PERSON] \~з часу\~відкриття спадщини\~має право\~заявляти вимогу\~про витребування\~майна з\~чужого незаконного\~володіння,\~незалежно від\~того отримала\~вона свідоцтво\~про право\~на спадщину\~чи ні. Враховуючи викладене просив, позовну заяву [PERSON] про витребування майна з чужого володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 25.11.2024 задоволено клопотання представника позивача та витребувано належним чином завірені копії спадкових справ з: 1) Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; 2) у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Карташової С.І. заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; 3) у приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакової Л.С., заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; 4) з Департаменту реєстрації Харківської міської ради інформаційну довідку з Реєстру територіальної громади м.Харкова щодо зареєстрованих осіб у квартирі [ADDRESS] станом: на день смерті: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 14.01.2025 об`єднано в одне провадження позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та Харківської міської ради, третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про витребування майна із чужого володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно. 21.01.2025\~на адресу\~суду через\~систему «Електроний\~Суд» від\~представника [PERSON] ,\~адвоката Задерей\~О.В.\~надійшов відзив\~на зустрічну\~позовну заяву.\~В якому\~зазначено,\~зокрема,\~щодо питання\~прийняття спадщини\~ [PERSON] \~та її\~права на\~спадкування.\~ [PERSON] є\~двоюрідною онукою\~ [PERSON] (мати\~ [PERSON] є\~рідною племінницею\~спадкодавця).\~ [PERSON] \~спадщину після\~свого двоюрідного\~дідуся [PERSON] \~прийняла в\~силу положень\~частини 4\~статті 1268\~ЦК України,\~оскільки є\~неповнолітньою.\~ [PERSON] \~є спадкоємцем\~5-ї\~черги спадкування\~та прийняла\~спадщину у\~визначеному законом\~порядку.\~Інші спадкоємці\~за законом\~попередніх черг,\~які прийняли\~спадщину відсутні.\~Мати [PERSON] ,\~ [PERSON] \~спадщину після\~смерті [PERSON] \~не приймала,\~а отже\~не набула\~права спадкування\~і не\~могла усунути\~від спадкування\~спадкоємців наступних\~черг спадкування. Що стосується\~неприйняття спадщини\~ [PERSON] ,\~то [PERSON] \~за життя\~склав заповіт\~на ім`я\~ [PERSON] .\~ [INFO] \~ [PERSON] \~помер.\~Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1269\~ЦК України\~спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини.\~Згідно ч.\~2\~ст.\~1269\~ЦК України\~заява про\~прийняття спадщини\~подається спадкоємцем\~особисто.\~Відповідно ч.1\~ст.1270\~ЦК України\~для прийняття\~спадщини встановлюється\~строк у\~шість місяців,\~який починається\~з часу\~відкриття спадщини.\~Згідно ч.\~1\~ст.\~1272\~ЦК України\~якщо спадкоємець\~протягом строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~не подав\~заяву про\~прийняття спадщини,\~він вважається\~таким,\~що не\~прийняв її.\~Таким чином\~строк для\~прийняття спадщини\~після смерті\~ [PERSON] \~сплинув 27\~вересня 2022\~р.\~і у\~вказаний строк\~ [PERSON] \~не реалізувала\~своє право\~на прийняття\~спадщини.\~В той\~же час\~в зустрічній\~позовній заяві\~ [PERSON] \~вказує,\~що спадкова\~справа була\~відкрита лише\~на підставі\~її заяви\~від 05\~січня 2023\~р.,\~номер спадкової\~справи у\~нотаріуса 1/2023,\~що підтверджується\~і матеріалами\~спадкової справи.\~Заява про\~прийняття спадщини\~була подана\~ [PERSON] \~з пропуском\~встановлених законом\~строків,\~тобто позивач\~за зустрічним\~позовом не\~є такою,\~що спадщину\~прийняла,\~а тому\~не набула\~права спадкувати\~за заповітом\~після [PERSON] .\~Визнати за\~ [PERSON] \~право власності\~неможливо, оскільки це суперечитиме законодавству та основним принципам спадкового права. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину у визначеному законом порядку і має право на спадкування всього майна [PERSON] . Жодна інша особа не має права спадкувати, оскільки ніхто більше не реалізував своє право на прийняття спадщини. Враховуючи, що наразі спірна частка квартири зареєстрована за [PERSON] на підставі скасованого рішення суду, первісна позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, частка квартири має бути витребувана на користь позивача та за [PERSON] має бути визнано право власності в порядку спадкування за законом на 8/15 часток спірної квартири. Просив у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити в повному обсязі, а первісну позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Представник Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, будь яких відзивів не надав. Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Путінцева Л.Ю. надала письмові пояснення, в яких підтримала первісний позов в інтересах неповнолітньої та заперечувала проти задоволення зустрічного позову [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача Задерей О.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечував. Представник відповідача Гончаров Д.Ю. позовні вимоги за первісним не визнав, вважав їх не підлягаючими задоволенню, оскільки вони не відповідають діючому законодавству, зустрічний позов підтримав у повному обсязі. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] , адвокат Задерей О.В. показав, що позивач, яка є родичкою [PERSON] і на час смерті спадкодавця була неповнолітньою вважається такою, що прийняла спадщину. [PERSON] у визначений ЦК України шести місячний строк заяв нотаріусу про прийняття спадщини не подавала, а подала з запізненням більше чим на три місяці. Верховний Суд зазначає, що існує ієрархія між законами і Постановами Кабінету Міністрів України, рішеннями яких не можуть бути визначені інші строки ніж ті, які передбачені ЦК України. Закон не передбачає зупинення чи переривання строків на прийняття спадщини. Постановою Верховного Суду від 25.01.2023 зазначено, що постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню і ця практика є усталеною. Тому відповідач спадщину не прийняла і не може її спадкувати. Відповідач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадщину і на підставі рішення судів першої та апеляційної інстанцій зареєструвала право власності на майно. Рішенням Верховного Суду ці рішення скасовано, оскільки [PERSON] не було залучено в якості відповідача і констатовано, що остання фактично прийняла спадщину як неповнолітня. Тому необхідно витребувати 8/15 часток квартири у відповідача, оскільки зазначена частина зареєстрована за нею. Неповнолітня позивач є спадкоємцем 5-ої черги за законом, оскільки її мати, спадкоємець другої черги заяви про прийняття спадщини не подала. Інших спадкоємців за законом чи заповітом, які прийняти спадок у визначений законом строк немає. Про відповідача, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, нічого відомо не було. Тому необхідно визнати за [PERSON] право власності на 8/15 часток спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного дідуся [PERSON] , який помер [INFO] та витребувати майно із чужого володіння [PERSON] на користь [PERSON] . Заперечення відповідача не відповідають діючому законодавству, оскільки не йдеться мова про спадкування позивачем обов`язкової частки, а вимоги стосуються всієї частини спадкового майна. Спадкоємців першої чи іншої черги немає, оскільки відповідачем не подано заяву у встановлений законом 6-ти місячний строк. Зустрічний позов не підлягає задоволенню, оскільки єдиним спадкоємцем є [PERSON] . Посилання представника відповідача, щодо отримання листа, а не постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій є недоречним, оскільки Верховним Судом у постанові від 07.02.2024 зазначено, що відмова може бути у формі відповіді, що не змінює суті відмови. Крім того, видача свідоцтва про право на спадщину неможлива, оскільки частина квартири зареєстрована за відповідачем. [PERSON] з 2000 р. страждав на відкриту форму туберкульозу, зловживав алкоголем, вів асоціальний (аморальний) спосіб життя, тому співвласники з ним не проживали. Також був розшук [PERSON] , оскільки його забрали невідомі особи. Мати позивача, яка була спадкоємцем другої черги не заперечувала, що не знала про смерть [PERSON] . Представник відповідача\~ [PERSON] \~зазначив,\~що спадкодавець\~ [PERSON] \~помер у\~2022\~році,\~ [PERSON] \~подала заяву\~до нотаріуса\~про прийняття\~спадщини у\~встановлений законом\~строк,\~оскільки постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~28\~лютого 2022\~р.\~№ 164\~такий строк\~було продовжено\~не більше\~як на\~чотири місяці,\~і зазначену\~постанову ніхто\~не скасовував.\~Крім того,\~вказана постанова\~покращила право\~спадкоємців на\~реалізацію свого\~права в\~період воєнного\~стану.\~ [PERSON] \~не порушила\~десятимісячний строк\~і прийняла\~спадщину.\~Верховний Суд\~в своїй\~постанові не\~зазначив,\~що [PERSON] \~пропустила строк\~для прийняття\~спадщини.\~В свою\~чергу [PERSON] \~не мала\~права на\~обов`язкову частку\~в порядку\~ст.1241\~ЦК України\~і не\~є особою,\~яка прийняла\~спадщину.\~ [PERSON] \~не є\~родичем [PERSON] ,\~інших спадкоємців\~не було,\~тому позов\~був пред`явлений\~до Харківської\~міської ради.\~ [PERSON] \~не намагалася\~отримати свідоцтво\~на спадщину\~хоча жодних\~перешкод в\~цьому не\~було.\~Крім того,\~у разі\~відмови у\~вчиненні нотаріальний\~дій нотаріус\~виносить постанову,\~а не\~надає відповідь\~заявнику.\~Вимога про\~витребування майна\~з чужого\~володіння не\~може бути\~задоволена,\~оскільки [PERSON] \~ніколи не\~була її\~власником,\~що узгоджується\~з постановою\~Верховного Суду\~від 31\~січня 2024\~року по\~справі №\~570/1706/21. В державі багато людей подавали заяви про прийняття спадщини понад шестимісячного строку. Заповіт ніким не оспорювався і є чинним. Матір [PERSON] , яка не проживала і не була зареєстрована зі спадкодавцем, заяву про прийняття спадщини не подавала, тому відповідач усунула своєю заявою позивача від прийняття спадщини. Заперечував факт прийняття спадщини [PERSON] , оскільки вона є спадкоємцем п`ятої черги та мала спадкувати шляхом спадкової трансмісії через матір. [PERSON] , у якої 5 дітей, знала за заповіт, але не знаходилась на території України, у який період не знає. Як [PERSON] познайомилась з [PERSON] та хто влаштовував останнього до закладу де знаходяться люди похилого віку, йому не відомо. Заповіт укладався у нотаріуса, а звернення з заявою про прийняття спадщини було 05.01.2023, тобто в межах строків встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №164. В подальшому [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом, оскільки нею не надано оригіналів правовстановлюючих документів. Позивач не спілкувалась і не цікавилась життям [PERSON] . Законом України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX\~внесено зміни до\~Закону України «Про судоустрій і статус суддів»\~щодо зміни найменувань місцевих загальних судів. Зокрема, змінено найменування Ленінського районного суду міста Харкова на Холодногірський районний суд міста Харкова. Набрання чинності зазначеним Законом України відбулося 25 квітня 2025 року Відповідно до ч. 5 ст. 174 ЦПК України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне. 28.05.2025 на адресу суду від представника позивача за первісним позовом [PERSON] , адвоката Задерей О.В., надійшли додаткові пояснення по справі, згідно яких, на теперішній час сформована усталена практика Верховного Суду щодо відсутності у законодавстві такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості постановою Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо регулювання строку на прийняття спадщини та про те, що пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Позивач в позовній заяві зазначає, що [PERSON] не прийняла спадщину, оскільки не подала заяву про прийняття спадщини у визначений Цивільним кодексом шестимісячний строк. Відповідач вважає, що прийняла спадщину, оскільки подала заяву в десятимісячний строк з дня смерті спадкодавця, однак така позиція не відповідає законодавству та не узгоджується з викладеною усталеною судовою практикою. [PERSON] вважає, що вона спадщину після смерті [PERSON] прийняла як малолітня особа, відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК України. Суд, вислухавши думку представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, а також матеріали цивільної справи № 642/3933/23, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.06.2005 виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, р. № 4-05-252831-Ц1 та довідки № 5356/04-11/23 від 16 серпня 2023 року, виданої Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить у рівних частках по 1/5: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та зазначені частки зареєстровані в КП «ХМБТІ» від 03.06.2005 запис у реєстровій книзі № П-4-13465. (т. 1, а.с. 12-13, т.2 а.с. 81). Згідно відомостей технічного паспорту, складеного ФОП [PERSON] від 18 січня 2023 року, загальна площа квартири [ADDRESS] складає 60,4 кв.м., житлова площа 41,7 кв.м. (т. 1 а.с. 74-76). У відповідності до звіту про незалежну оцінку майна ТОВ «КОНСАЛТИНГ-ЕКСПЕРТ 1» від 13.11.2024 вартість квартири [ADDRESS] , складає 1332750 (один мільйон триста тридцять дві тисячі сімсот п`ятдесят) грн., оціночна вартість 8/15 часток даної квартири складає 710 800 гривень відповідно (т. 1 а.с. 81). На підтвердження родинного зв`язку між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , суду надано: - копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.03.1985, згідно якого батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с.9, зворот); - копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.06.2008р., згідно якого батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 5, зворот); - витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 06.09.2012 року, згідно якого дошлюбне прізвище [PERSON] « [PERSON] » (т. 1 а.с.25); - витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 04.06.2019 року, згідно якого дошлюбне прізвище [PERSON] « [PERSON] » (т. 1 а.с. 27); - витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження від 04.06.2019, згідно якого батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 26); - витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження від 04.06.2019, згідно якого батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с.28). Судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] народилися двоє дітей, а саме [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] є дочкою [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , тобто [PERSON] був їй двоюрідним дідом. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що вчинено відповідний запис за № 3216 (т. 1 а.с. 46, зворот, т.2 а.с.20). Після його смерті [INFO] до Сьомої ХДНК з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , однак свідоцтво про право на спадщину не оформив (т. 1 а.с. 175). [PERSON] померла [INFO] , про що вчинено відповідний запис за № 1002, що підтверджується копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (т. 1 а.с. 11, зворот, т.2 а.с.22). Після смерті [PERSON] 27.02.2012р. з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса ХМНО Карташової С.І. звернулася [PERSON] . Мати померлої [PERSON] , [PERSON] відмовилась від спадщини на користь [PERSON] (т. 1 а.с. 188, 189, 197). [PERSON] померла [INFO] , про що вчинено відповідний запис за № 10641, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (т. 1 а.с. 13, зворот, т.2 а.с.21). Після її смерті [INFO] до Сьомої ХДНК з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , однак свідоцтво про право на спадщину не оформив (т. 1 а.с. 161). Також, 19 лютого 2019 року до нотаріуса Десятої ХДНК звернулася [PERSON] з заявою від 19.02.2019р. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , однак постановою Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори № 1916/02-31 від 19 липня 2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [INFO] баби [PERSON] , оскільки [PERSON] не проживала та не була зареєстрована за однією адресою з [PERSON] на час відкриття спадщини та протягом шести місяців не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, та вважається такою, що не прийняла спадщину (т. 1 а.с 165,167, т.2 а.с.79). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про смерть № 00038046568 від 05 січня 2023 року, вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , актовий запис про смерть № 352, зареєстрований реєстратором Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків), свідоцтво про смерть серії: [NUMBER] від 12 травня 2022 року (т. 1 а.с. 79-80, т.2 а.с.4,5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 8/15 часток у праві власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з яких: 1/5 частка у праві власності що належала [PERSON] , який помер [INFO] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 червня 2005 року Відділом приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, р. № 4-05-252831-Ц1; 1/15 частка що належала [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 червня 2005 року Відділом приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, р. № 4-05-252831-Ц1, спадкоємцем якого був його син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав; 1/5 частка що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 червня 2005 року Відділом приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстровий номер № 4-05-252831-Ц1, спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав; 1/15 частка що належала [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 червня 2005 року Відділом приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстровий номер № 4-05-252831-Ц1, спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, спадкоємцем якої був [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Судом встановлено, що за життя [PERSON] склав заповіт 13 квітня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Варніковою К.В. за реєстровим номером № 467 згідно якого, все майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось на території України і за її межами, на що [PERSON] за законом матиме право, він заповідає [PERSON] , [INFO] (т. 2 а.с 13). Спадкоємці першої-четвертої черг відсутні або не прийняли спадщину. 05 січня 2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакової Л.Є., яка діяла у порядку заміщення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алтуніної Т.П. з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] і було заведено спадкову справу № 1/2023 (т.2 а.с.1,10). Також до приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакової Л.Є. 21.06.2023 звернувся представник [PERSON] , [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] на спадкове майно, а саме 8/15 частин кв. [ADDRESS] після [PERSON] , який помер [INFO] (т.2 а.с.109,110). Проте постановою від 08 травня 2023 року №24/02-31 приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакової Л.Є., що діє у порядку заміщення Алтуніної Т. П., приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу (підстава наказ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 267/АГ від 14 липня 2022 року), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 8/15 часток квартири [ADDRESS] , оскільки при подачі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, документів, які підтверджують право власності на спадкове майно, належне померлому, або майна, на яке б спадкодавець за законом мала б право, не надано (т.2 а.с.117,118). [PERSON] за відсутності позасудової можливості на отримання у власність спірного спадкового майна, звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова в 2023 році із відповідним позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на належне йому за заповітом нерухоме майно. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2024 позовні вимоги [PERSON] до Харківської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакова Лілія Сергіївна, [PERSON] в особі її законного представника [PERSON] , Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, задоволено. Визнано за [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності на 8/15 (вісім п`ятнадцятих) часток у праві власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м. в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] (т.1 а.с.22-24). Постановою Харківського апеляційного суду від 23.04.2024 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25 січня 2024 року залишено без змін (т.1 а.с.30-36). Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.10.2024 заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25 січня 2024 року та постанова Харківського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову [PERSON] до Харківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакова Лілія Сергіївна, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, [PERSON] в особі її законного представника [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом відмовлено (т.1 а.с.37-42). Дослідивши всебічно,\~повно,\~об`єктивно та\~безпосередньо наявні\~у справі\~докази,\~з`ясувавши обставини,\~на які\~посилалися сторони,\~як на\~підставу своїх\~вимог та\~заперечень,\~оцінивши ці\~докази на\~належність,\~допустимість,\~достовірність як\~кожного доказу\~окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,суд дійшов до висновку про задоволення первісного позову з таких підстав. Згідно з частиною першою\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Відповідно до статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно із\~статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя\~статті 1269 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Частиною 1 статті 1265 ЦК України передбачено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.\~Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно частин четвертої, п`ятої статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до підпунктів 4.12, 4.16, 4.19 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Між сторонами виник спір щодо права на спадкування частини квартири [ADDRESS] . Звертаючись до суду, позивачка посилалася на те, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно і ця обставина унеможливила отримання нею свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в нотаріальному порядку. У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 205/4311/14-ц (провадження № 61-10174св19), зазначено, що визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, зокрема, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. [PERSON] є племінницею [PERSON] , а [PERSON] є двоюрідною правнучкою [PERSON] та відповідно є спадкоємицею п`ятої черги спадкування. Однак, мати [PERSON] - [PERSON] , померла ще до відкриття спадщини [PERSON] . Таким чином, [PERSON] входить до другої черги спадкування за правом представлення. [PERSON] спадщину не приймала, оскільки із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не зверталася та разом зі спадкодавцем за однією адресою не проживала, а тому право на спадкування отримала інша черга спадкоємців. Таким чином, позивач за первісним позовом [PERSON] , яка відноситься до п`ятої черги спадкування, спадщину після смерті [PERSON] прийняла як малолітня особа відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК України, оскільки спадкоємиця за законом другої черги - [PERSON] спадщину не прийняла, тому спадкоємицею за законом є лише [PERSON] . Як зазначалося вище, відповідно до частини другої статті 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування,\~неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Звернення уваги суду представником відповідача за первісним позовом від 23.05.2025 про наявність у Самойленко п`ятьох дітей не може бути прийняте судом, оскільки це не стосується предмету позову, а матеріали справи не містять відомостей щодо звернення [PERSON] з заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини. Також не знайшли свого підтвердження покази представника відповідача, щодо перебування [PERSON] за кордоном, оскільки матеріали справи таких відомостей не містять. Можливе перебування [PERSON] тривалий час за межами України також\~не свідчить про існування у неї реальних перешкод звернутися із заявою про прийняття спадщини у встановлені ЦК України строки, оскільки це не позбавляло її можливості подати заяву про прийняття спадщини в інший спосіб, зокрема через консульські установи, засоби поштового зв`язку, що узгоджується з постановою Верховного Суду від 24.06.2025 по справі № 674/2073/23, провадження № 61-14263св24. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року в справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22) вказано, що: «правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини; пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню». У наведених вище постановах Верховний Суд виснував, що строк на прийняття спадщини є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Таким чином, пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню, що узгоджується з правовими висновками, які викладені у постановах Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21, від 21 червня 2023 року у справі №175/1404/19, від 16 серпня 2023 року у справі № 520/15620/17, від 23 жовтня 2024 року у справі №212/3555/23. Верховний Суд зауважував, що правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються ЦК України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України. Враховуючи наведене, строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув 27 вересня 2022 року, в той же час із відповідною заявою вона звернулася лише 05 січня 2023 року. Отже, доводи [PERSON] та її представника про вчинення активних дій, спрямованих на прийняття спадщини в межах строків подання заяви про прийняття спадщини встановлених ЦК України не ґрунтуються на вимогах закону. [PERSON] на час відкриття спадщини була неповнолітньою, фактично прийняла спадщину, інші спадкоємці попередніх черг у встановлений законом (ЦК України) спадщину не прийняли, тому за [PERSON] , суд вважає за можливе визнати право власності на 8/15 часток квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Щодо вимоги [PERSON] про витребування майна, суд зазначає наступне. На теперішній час спірна частка квартири зареєстрована за [PERSON] , на підставі заочного рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 25 січня 2024 року (справа №642/3933/23) та постанови Харківського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року, які були скасовані постановою Верховного суду від 09 жовтня 2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка заволоділа ним незаконно, без відповідної правової підстави. Згідно з ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п.2 ч.3 ст.1212 ЦУ України положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Враховуючи, що право власності на 8/15 часток спірної квартири зареєстровано за [PERSON] , однак підстава реєстрації права власності скасована, а суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, майно має бути витребувано на користь позивача, як єдиного спадкоємця [PERSON] , який прийняв спадщину у визначений законом строк. Тому суд вважає за необхідне витребувати 8/15 часток квартири [ADDRESS] з володіння [PERSON] на користь [PERSON] . Таким чином, [PERSON] не може вважатися такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , адже строки для прийняття спадщини сплинули 27 вересня 2022 року, а [PERSON] звернулася до нотаріуса на початку січня 2023 року, тобто більше ніж через 3 місяці після спливу строку для прийняття спадщини, визначеного законодавством. Тому в задоволенні зустрічного позову про визнання права власності на 8/15 часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом [PERSON] належить відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно до звіту про незалежну оцінку майна ТОВ «КОНСАЛТИНГ-ЕКСПЕРТ 1» від 13.11.2024 вартість квартири [ADDRESS] , складає 1\~332\~750 (один мільйон триста тридцять дві тисячі сімсот п`ятдесят) гривень, оціночна вартість 8/15 часток даної квартири складає 710 800 (сімсот десять тисяч вісімсот) гривень. Розмір судового збору за дві вимоги майнового характеру становить 710800*1%*2=14216,00 грн. В той же час, відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Тобто, 14216,00*0,8 = 11372,80 грн. Оскільки, позивачем не заявлено жодних вимог до відповідача Харківської міської ради, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом [PERSON] в розмірі 11372,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved