Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

[PERSON] , від імені якого діє представник [PERSON] , звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу та трьох відсотків річних за договором позики. Позов обґрунтовано тим, що 02.07.2024 року [PERSON] позичив у [PERSON] 9700,00 доларів США, про що [PERSON] було видано розписку на ім`я [PERSON] . Строк повернення позики сторони встановили в один місяць - до 02.08.2024 року. Після настання строку повернення позики відповідач не повернув суму позики. Представник позивача вказує, що у позасудовому порядку вирішити спірне питання не можливо, оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань та на час подання позовної заяви до суду відповідач грошові кошти позивачу не повернув. Крім цього, представник позивача вказує, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Таким чином, позивачем було нараховано три відсотки річних, що становить 167 доларів США. З огляду на вищезазначене та невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення боргу, позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості та штрафних санкцій внаслідок неповернення грошових коштів. Покликаючись на\~викладені обставини, [PERSON] , діючи в інтересах [PERSON] , просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 9700 (дев`ять тисяч сімсот) доларів США боргу за договором позики та 3 (три) відсотки річних від суми позики в розмірі 167 (сто шістдесят сім) доларів США. Крім цього, просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31.03.2025 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове\~засідання позивач\~та його\~представник не\~з`явились,\~однак представник\~позивача попередньо\~подав до\~суду заяву\~про розгляд\~справи у\~відсутності позивача\~та його\~представника. Позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач [PERSON] , в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав. За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення даного позову. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов договору позики відповідачем. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно вимог ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до письмової розписки від 02.07.2024 року, відповідач [PERSON] позичив в [PERSON] грошові кошти в сумі 9700,00 доларів США. Вказану суму позичених коштів відповідач зобов`язувався повернути до 02.08.2024 року. Таким чином, сума основного боргу відповідача перед позивачем за договором позики від 02.07.2024 року становить 9700,00 доларів США. Як встановлено судом, відповідач своїх зобов`язань по договору позики в повному об`ємі не виконав. Причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають. Таким чином, зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивача борг в сумі 9700,00 доларів США за укладеним між ними договором позики. Будь-яких доказів на спростування вказаних вище обставин відповідач не подав. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розділу 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Виходячи з викладеного, позовна вимога про стягнення 3 % річних за договором позики за розпискою до задоволення не підлягає. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 9700,00 доларів США грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останнім судові витрати в сумі 4081,78 грн. по сплаті судового збору.

Outcome: partial