Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

22.11.2024р. через підсистему «Електронний суд» до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська надійшла позовна заява ТОВ «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 26.11.2024р. вказану позовну заяву передано на розгляд Жовтневому районному суду міста Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2024р. для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Покопцеву Д.О. Позовна заява обґрунтована тим, що 06.09.2019р. АТ «Ідея Банк» уклало з [PERSON] договір кредиту та страхування № Z02.00407.005668071, за яким АТ «Ідея Банк» надало відповідачу кредит в розмірі 31 299 грн. строком на 12 місяців, а [PERSON] зобов`язався повернути грошові кошти в означеному розмірі, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 10,00% річних. Крім того, 14.05.2018р. між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-407-004658-18-980. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється 200\~000 грн. Ліміт кредитної лінії доступний клієнту на момент укладення угоди становить 5000 грн. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48, 00 %. У зв`язку з тим, що [PERSON] неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання, у нього виник борг за договором кредиту та страхування № Z02.00407.005668071від 06.09.2019р. у розмірі 40\~709, 76 грн. та за кредитним договором № С-407-004658-18-980 від 14.05.2018р. у розмірі 15\~144, 06 грн. 25.07.2023р.АТ «Ідея Банк» уклало з ТОВ «Росвен Інвест Україна» договір факторингу №01.02-31/23, за яким АТ «Ідея Банк» відступило позивачу право вимоги до [PERSON] за договором кредиту та страхування № Z02.00407.005668071 від 06.09.2019р. в розмірі 40\~709, 76 грн. та за кредитним договором № С-407-004658-18-980 від 14.05.2018р. у розмірі 15\~144, 06 грн., що в загальному розмірі становить 55\~853, 82 грн. Враховуючи вищевикладене,\~просить стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Свеа\~Фінанс» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 55\~853, 82 грн., а також судові витрати. В судові засідання представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи позивач був повідомлений належним чином. Представник позивача у позові зазначив, що просить розгляд справи здійснювати за його відсутності. В судові засідання, які були призначені на 03.02.2025р., 31.03.2025р. та 03.07.2025р. відповідач не з`явився, про дату та час слухання повідомлявся шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації відповідача. Втім, конверти з судовими повістками були повернуті суду за зворотньою адресою з відміткою «адресат відсутній за адресою» та «за закінченням терміну зберігання». Крім того, про дати розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України». Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом подачі відзиву на позов. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06.09.2019р. АТ «Ідея Банк» уклало з [PERSON] договір кредиту та страхування № Z02.00407.005668071, за яким надало відповідачу кредит в розмірі 31 229 грн. строком на 12 місяців, а [PERSON] зобов`язався повернути грошові кошти в означеному розмірі, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 10, 00% річних (а.с. 8). Відповідно до виписки від 25.07.2023р., [PERSON] отримав на свій рахунок грошові кошти 31\~229 грн. (а.с. 14). 14.05.2018р. між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-407-004658-18-980. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється 200\~000 грн. Ліміт кредитної лінії доступний клієнту на момент укладення угоди становить 5000 грн. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48, 00 %. (а.с. 15). Як вбачається з виписки по рахунку [PERSON] за період з 14.05.2018 по 25.07.2023 р.р., останній активно користувався кредитними коштами, здійснював покупки, знімав готівку з банкомату, тощо (а.с.23-45). 25.07.2023р. АТ «Ідея Банк» уклало з ТОВ «Росвен Інвест Україна» договір факторингу №01.02-31/23 (а.с. 46-50, 58), за яким АТ «Ідея Банк» відступило позивачу право вимоги до [PERSON] за договором кредиту та страхування № Z02.00407.005668071 від 06.09.2019р. та кредитним договором № С-407-004658-18-980 14.05.2018р. в загальному розмірі 55\~853, 82 грн. Вказана обставина підтверджується реєстрами боржників до договору факторингу (а.с. 53-57). 25.03.2024р. найменування ТОВ «Росвен Інвест Україна» було змінено на ТОВ «Свеа Фінанс», що підтверджується копією рішення єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» №1 від 25.03.2024р. (а.с. 59). Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ч. 1 ст.\~526, ч. 1 ст.\~527, ч. 1 ст.\~530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу\~у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення до вимог права). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язаннях в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно ч. 1\~ст.\~76 ЦПК України\~доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частин 1, 5 ст. 81 ЦПК України\~визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач не надав будь яких доказів в розумінні положень ст.ст.76-81 ЦПК України\~на спростування обставин, на які посилається позивач та не направив суду жодних заперечень щодо позовних вимог. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, що в даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості за кредитними договорамм, суд дійшов висновку про задоволення позову, шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованості за договором кредиту та страхування № Z02.00407.005668071 від 06.09.2019р. в сумі 40\~709, 76 грн. та кредитним договором № С-407-004658-18-980 14.05.2018р. в сумі 5\~144, 06 грн., що в загальному розмірі становить 55\~853, 82 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved