Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 17.07.2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено кредитний договір №\~17.07.2021-100003468, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 10\~000,00\~грн, під проценти у розмірі 8\~050,00\~грн, що становить 80,5 % в процентному значенні за 70 днів користування кредитом. Вищевказаним договором між сторонами було погоджено, що проценти за користування кредитними коштами сплачуються з періодичністю у встановленому графіку платежів. Даним графіком було встановлено періоди погашення суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами з 30.07.2021 року по 24.09.2021 року. Позивачем умови кредитного договору виконані у повному обсязі та 17.07.2021року на рахунок відповідача (4029*42) перераховано кредитні кошти у сумі 10\~000,00\~грн, що підтверджується випискою про перерахунок коштів та випискою даних бухгалтерського обліку по руху коштів за кредитним договором №\~17.07.2021-100003468. Проте, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 14\~440,00\~грн, з яких 8\~000,00 грн заборгованість по тілу кредиту та 6\~440,00 грн заборгованість по процентам. З урахуванням викладеного, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість що утворилася за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А.\~Я. від 27.02.2023\~року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Вище вказаною ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. При цьому, вищевказану ухвалу суду з копією позовної заяви та додатками до неї відповідач [PERSON] не отримував, однак про наступні судові засідання повідомлявся шляхом направлення SMS повідомлень, розміщенням оголошення на офіційному сайті Києво-Святошинського районного суду Київської області та направленням повісток на адресу зареєстрованого місця проживання. Однак, згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н. О., щодо повторного автоматичного розподілу справи №\~1417 від 04.10.2024 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 07.10.2024\~року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано до провадження судді Козак\~І.\~А. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області 07.10.2024\~року, цивільну справу № 369/2609/23, прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказану ухвалу судом було направлено відповідачу у справі. Поряд з цим, відповідач ухвалу суду від 07.10.2024\~року про прийняття до провадження не отримав, оскільки рекомендоване повідомлення та конверт повернулися до суду із відміткою АТ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою». Однак, судом було вжито всіх необхідних засобів задля повідомлення відповідача про існування даного спору, тому враховуючи термін перебування цивільної справи у провадженні суду у відповідача було достатньо часу для ознайомлення з ними та подачі до суду своїх заперечень щодо порядку її розгляду та подання відзиву на позовну заяву. При цьому, відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направляв, відзив на позов не подавав. Згідно вимог ч. 13\~ст. 7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до\~ст. 274 ЦПК України\~в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи (ст. 279 ЦПК України). Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої\~статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , 17.07.20221\~року укладено Кредитний договір (оферти) № 17.07.2021-100003468. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 10\~000,00\~грн., строком на 70\~днів, з кінцевим терміном повернення 24.09.2021\~року. Пунктом 1.3 кредитного договору сторонами погоджено графік щомісячного погашення кредиту та процентів за користування ним, визначено сталу суму щомісячного платежу. При цьому, як вбачається із матеріалів справи позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується умовами договору, квитанцією про перерахунок коштів та випискою даних з бухгалтерського обліку щодо розрахунку заборгованості. Однак, відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується наданим розрахунком. 02.08.2021 року відповідачем здійснено часткове погашення заборгованості на суму 1\~610,00\~грн проценти за користування кредитними коштами та 2\~000,00\~грн покриття тіла кредиту. Розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 14\~440,00\~грн, що складається: з основний борг 8\~000,00 грн, по процентам 6\~440,00 грн. Відповідно до\~ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст.\~638\~та ч. 1 ст.\~640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», «так і строк (термін) виконання зобов`язання» (ст. 530 ЦК України). Статтею 525 ЦК України\~заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Так, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений позивачем судовий збір у сумі 2\~684,00\~грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved