Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Позивач ТОВ «Шериф - Пульт 021» звернулось з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить суд стягнути з неї на свою користь суму боргу у розмірі 4 750,00 грн. за послуги, надані з охорони, а також покласти на відповідачку понесені позивачем судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.04.2020 року між сторонами укладено Договір №7798861 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов Договору, виконавець надавав обраний відповідачкою перелік послуг визначених п.1.3. Договору а саме: - п.п. 1.3.1. Договору: «охорона об`єкта - здійснюється виконавцем шляхом спостереження за станом технічних засобів охоронної сигналізації, яка встановлена на об`єкті замовника та автоматично сповіщає про проникнення в приміщення чи порушення архітектурно-будівельних конструкцій, а також забезпечення негайного виїзду групи швидкого реагування з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання охоронної сигналізації, та при необхідності - затримання осіб, які проникли на об`єкт». Додаткові послуги обрані відповідачкою передбачені Додатком 1 до Договору: Послуга «Залишаюсь вдома» - детальний опис якої розміщено на офіційному сайті позивача www.sheriff.com.ua. Вартість обраних відповідачою послуг складає 400,00 грн. за один місяць їх надання. Згідно положень п. 2.3. Договору, оплата за цим Договором здійснюється на умовах передоплати і проводиться Замовником щомісячно, протягом перших п`яти календарних днів місяця в якому надаються послуги. ТОВ «Шериф - Пульт 021» надав відповідачці послуги з охорони об`єкту в повному обсязі. З моменту підписання Договору відповідачкою періодично допускалось прострочення оплати за звітний місяць в яких надавались послуги. Проте з вересня 2022 року та до 23 липня 2023 року (включно) відповідачка перестала здійснювати оплату послуг, у зв`язку з чим в неї утворилась істотна заборгованість перед позивачем. Відповідачка могла в будь-який час призупинити дію Договору або розірвати його повідомивши виконавця в любий зручний час, в телефонному режимі, проте своїм правом не скористалась. Позивач протягом всього періоду за який не було оплати за надані послуги, намагався встановити контакт з відповідачкою для досудового врегулювання заборгованості, але всі спроби не мали успіху, оскільки останній зобов`язувався погасити борг в найкоротший проміжок часу хоча жодних дій виконано не було. В зв`язку з невиконанням грошових зобов`язань, ТОВ «Шериф - Пульт 021» на адресу відповідачки направлено Повідомлення-вимогу вих. № 08-12/22-2 від 28.12.2023 р. про неналежне виконання зобов`язань за Договором та про необхідність сплати грошових коштів. Однак, відповідачка, в порушення умов договору, не виконує покладені на неї зобов`язання у зв`язку з чим утворилась заборгованість за надані послуги , яка станом на 15.04.2021 становить 4 750,00 грн., з яких сума заборгованості становить 4 350,00 грн., сума штрафних санкцій становить 400,00 грн., що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 17.06.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 39). 05.03.2025 року від відповідачки [PERSON] надійшли заперечення на позов, в яких вона просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування посилається на те, що вона відмовилась від договору про надання послуг з охорони, шляхом сповіщення відповідальних осіб ТОВ «Шериф - Пульт 021» в телефонному режимі. Крім того, 12.09.2022 року представники ТОВ «Шериф - Пульт 021» зв`язались з нею через месенджер та вмовляли не розривати договір. Разом з тим, вважає Договір №7798861 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони 13.04.2020 року припиненим з моменту отримання позивачем повідомлення про його розірвання. З огляду на викладене, право позивача не порушене, а тому не підлягає захисту у судовому порядку (а.с. 66-68). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання в якому він просить суд проводити судовий розгляд без його участі, просить задовольнити позовні вимоги, проти прийняття заочного рішення не заперечує. У судовому засіданні, яке було призначене 05.03.2025 року, відповідачка [PERSON] заперечувала проти позову у повному обсязі, пояснила суду, що між нею та позивачем було укладено договір про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони. Разом з тим, ТОВ «Шериф - Пульт 021» неналежно виконував свої зобов`язання за договором, внаслідок чого вона звернулась до них зі скаргою та в телефонному режимі розірвала договір. В подальшому представники позивача телефонували до неї з вимогою сплатити заборгованість за договором, проте вона її не визнає, оскільки договір між ними було розірвано ще у 2022 році (а.с. 69-70). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 13.04.2020 року між сторонами укладено Договір №7798861 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони (а.с. 13-22). Відповідно до п. 1.1. Договору №7798861, виконавець надає послуги заявнику в обсягах та кількості які ним обрані, в порядку та на умовах визначених цим Договором. Обумовлений сторонами обсяг послуг та їх вартість вказується в Додатку 1 до даного Договору та являється його невід`ємною частиною. Відповідно до п. 1.3. умов Договору, позивач надає обраний відповідачкою перелік послуг, а саме: - п.п. 1.3.1. Договору: охорона Об`єкта - здійснюється Виконавцем шляхом спостереження за станом технічних засобів охоронної сигналізації (далі - ОС), яка встановлена на Об`єкті Замовника та автоматично сповіщає про проникнення в приміщення чи порушення архітектурно-будівельних конструкцій, а також забезпечення негайного виїзду Групи Швидкого Реагування (надалі - ГШР) з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання ОС, та при необхідності - затримання осіб, які проникли на Об`єкт; реагування на сигнал «тривога» - здійснюється виконавцем шляхом забезпечення негайного виїзду НШР на спрацювання технічних засобів тривожної сигналізації (надалі - ТС) при виклику замовником або його уповноваженою особою, з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання ТС та при необхідності - забезпечення порядку на об`єкті, та ін. Відповідно до п. 2.1 Договору, вартість обраних замовником послуг, згідно переліку викладено в п. 1.3 визначається Сторонами у Додатку № 1 до даного договору. Так, згідно Додатку №1 до Договору №7798861, відповідачкою обрано перелік послуг та визначено їх вартість, яка становить 400,00 грн на місяць (а.с. 18). Згідно п. 2.3 Договору, оплата за Договором здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на наданий виконавцем розрахунковий рахунок щомісячно, протягом перших п`яти календарних днів місяця в якому надаються послуги. Усі спори, що виникають з цього Договору, або пов`язані з ним, вирішуються шляхом переговорів. Якщо відповідний спір не можливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку, за встановленою підвідомчістю відповідно до чинного в Україні законодавства (розділ 6 «Вирішення спорів»). У відповідності до п. 3.1.3. Договору, замовник має право розірвати Договір, у разі невиконання виконавцем своїх обов`язків та за власним бажанням, попередньо повідомивши про це останнього за 15 днів до моменту розірвання. У відповідності до пп. «г» п. 4.1.4. Договору, виконавець має право достроково розірвати Договір, за власним бажанням попередньо повідомивши про це замовника за 15 днів до моменту розірвання. Згідно з п. 9.6 Договору, підписанням даного Договору, замовник підтверджує свою згоду на відправлення виконавцем СМС-повідомлень на вказаний номер телефону. Відповідачка [PERSON] щомісячно сплачувала послуги ТОВ «Шериф - Пульт 021», що підтверджується витягами з сими дистанційного банківського обслуговування (а.с. 83). 12.09.2022 року у листування з представником ТОВ «Шериф - Пульт 021», відповідачка [PERSON] повідомила про намір відмовитися від послуг позивача та припинити їх співробітництво, що підтверджується знімками екрану листування між сторонами, здійсненого за допомогою мобільного додатку «Viber» (а.с. 84-86). 09.01.2024 року на адресу [PERSON] ТОВ «Шериф - Пульт 021» направлено Повідомлення-вимогу про неналежне виконання зобов`язань за договором та сплату грошових коштів за вих. №08-12/22-2 від 28.12.2023 року. У тексті повідомлення зазначено, що у разі виникнення будь-яких питань, відповідачка може звернутись за телефоном: 067 203 72 74 (Viber) (а.с. 33-35). Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Приписами ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Положеннями частини першої-другої статті 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. За приписами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідно до пп. 3.1.3 та 4.1.4 Договору №7798861 від 13.04.2020 року, кожна зі сторін наділена правом на одностороннє дострокове розірвання договору за умови попереднього письмового повідомлення іншої сторони не пізніше ніж за 15 календарних днів до дати припинення його дії. Разом з тим, у вказаному договорі сторони не визначили конкретний спосіб надсилання такого повідомлення, що зумовлює необхідність встановлення фактично погодженого сторонами порядку комунікації з метою належного інформування про розірвання договору. Аналізуючи матеріали справи, зокрема пункт 9.6 Договору, суд дійшов висновку, що відповідачка надала виконавцю (позивачу) згоду на надсилання повідомлень на її номер телефону, що свідчить про прийняття сторонами електронних засобів зв`язку як допустимого каналу комунікації у межах виконання договірних зобов`язань. Враховуючи зазначене, а також характер та спосіб попередньої взаємодії сторін, суд вважає обґрунтованим висновок про погодження сторонами використання, зокрема, месенджера «Viber» як прийнятного засобу електронної комунікації. Позивач не заперечував факту листування між представником охоронної фірми та відповідачкою у зазначеному месенджері, не оспорював достовірність наданих відповідачем скріншотів (паперових копій переписки), не надав доказів їх спростування чи недостовірності, а відтак суд оцінює ці докази на загальних підставах згідно зі статтями 76-80 ЦПК України. З огляду на викладене, суд вважає, що повідомлення, надіслане відповідачкою 12.09.2022 року через додаток «Viber» із зазначенням наміру розірвати договір є таким, що відповідає погодженому сторонами порядку спілкування. Враховуючи встановлений п. 3.1.3 договору 15-денний строк, договір вважається розірваним з 27.09.2022 року. Таким чином, з моменту спливу зазначеного строку, тобто з 27.09.2022 року, між сторонами припинилися договірні правовідносини, а відповідні зобов`язання - припинили свою дію. Суду не надано жодних належних і допустимих доказів, які б спростовували наведені обставини або підтверджували, що позивач мав чинні зобов`язання з відповідачкою після 27.09.2022 року. При цьому, відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року в справі № 916/2040/20). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що розірвання Договору №7798861 відбулося в установленому сторонами порядку, з дотриманням його умов, а тому права позивача не є порушеними. У зв`язку з цим підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, внаслідок відмови у задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed