Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

22.05.2025 до Оратівського районного суду Вінницької області із Вінницького районного суду Вінницької області надійшла цивільна справа № 128/1281/25 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.01.2024, будучи клієнтом банку [PERSON] уклав із позивачем кредитний договір № АВН0СТ155101706713865044 щодо надання кредиту в розмірі 7000,00 грн, строком на 36 місяців, тобто до 30.01.2027, зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, натомість відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, яка станом на 14.04.2025 складає 11479,21 грн, з яких: 6691,58 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), 4365,33 грн загальний залишок заборгованості за процентами, 422,30 грн загальний залишок заборгованості за пенею, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 02.06.2025 провадження у справі № 128/1281/25 відкрито та розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 08.07.2025. Позивач АТ «Акцент-Банк», будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи № 128/1281/25, жодних заяв чи клопотань суду не подав, натомість, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача АТ «Акцент-Банк» Шкапенко О.В. про розгляд справи без участі представника позивача, в якій також представник позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про дату та місце розгляду справи №128/1281/25 шляхом скеровування кореспонденції суду по місцю реєстрації, при цьому, ухвалу суду від 02.06.2025 отримав 06.06.2025, однак відзив на позовну заяву до суду не направив, а також жодних інших заяв чи клопотань до суду не подав. Відповідно до ч. 8\~ст.\~178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи надіслання судом сторонам у справі ухвали суду, в якій встановлено час на вчинення процесуальних дій, та у зв`язку з неподанням відповідачем у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до положень ст.ст.\~178,\~279 ЦПК України. Згідно ч. 2\~ст.\~247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. 26.05.2023 [PERSON] особисто підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцепт-Банк. У паспорті споживчого кредиту вказано тип кредиту беззалоговий, сума кредиту складає 7000,00, строк кредитування 36 місяців, мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, спосіб надання кредиту безготівковим шляхом, процентна ставка 85% річних, тип процентної ставки фіксована, порядок зміни процентної ставки не передбачено. У заяві про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101706713865044 від 31.01.2024 також зазначено розмір щомісячного платежу 544,33 грн, номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 4323347393470999, загальна сума повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить 19595,57 грн. Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит сторони погодили дату платежу 31.01.2024 (дата видачі кредиту) та 30.01.2027 (дата погашення кредиту), кількість днів у розрахунковому періоді 1094, суму кредиту за договором 7000,00 грн, проценти за користування кредитом 12595,57 грн, реальну річну процентну ставку 129,9% та загальну вартість кредиту 19595,57 грн. З виписки по кредиту № 20.00.0001558909 від 14.04.2025 убачається, що заборгованість [PERSON] станом на 13.04.2025 (період із 31.04.2024 по 13.04.2025) становить 11465,24 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором № АВН0СТ155101706713865044 від 31.01.2024, укладеного між АТ «Акцент Банк» та [PERSON] , заборгованість відповідача станом на 14.04.2025 становить 11479,21 грн, з яких: 6691,58 грн залишок заборгованості за тілом кредитом, 4365,33 грн залишок заборгованості за процентами, 422,30 грн залишок заборгованості за пенею. Визначаючись щодо спірних правовідносин та встановлених обставин, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно з ст. 629\~ЦК\~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно з ст. 611\~ЦК\~України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ст. 612\~ЦК\~України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Закон України «Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний\~цифровий\~підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України\~«Про\~електронну\~комерцію» відповідно до Закону України\~«Про\~електронний\~цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів, що відповідачу були надані кредитні кошти, якими він користувався, однак допустив неналежне виконання своїх обов`язків, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 11479,21 грн. Таким чином, суд погоджується із доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101706713865044 від 31.01.2024, укладеним між АТ «Акцент Банк» та [PERSON] , в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6691,58 грн та залишку заборгованості за процентами у розмірі 4365,33 грн. Натомість, щодо вимог про стягнення пені суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 18\~Прикінцевих та\~Перехідних положень\~ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Умовами кредитного договору встановлено, що неустойка у розмірі 3000,00 грн нараховується за кожен день невиконання чи неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного чи неналежно виконаного зобов`язання. Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати неустойку в розмірі 422,30 грн, від сплати якої позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для стягнення вказаної неустойки. Отже, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101706713865044 від 31.01.2024 у розмірі 11056,91 грн, з яких: 6691,58 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), 4365,33 грн загальний залишок заборгованості за процентами. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно частин 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша\~статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Отже, з урахуванням положень\~статті 141 ЦПК України\~та частковим задоволенням позовних вимог, з [PERSON] на користь ТОВ «Акцент-Банк» слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2333,28 грн.

Outcome: partial