Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

У грудні 2024 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання, оскільки досягла 18 річного віку, але продовжує навчання, в розмірі частки заробітку (доходу) до 30 червня 2028 року, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 19 грудня 2024 року. Позовна заява мотивована тим, що вона навчається в Київському національному університеті ім. Тараса Шевченка, на денній формі навчання, термін навчання до 30.06.2028. Самостійного заробітку дитина не має, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки кошти необхідні на одяг, харчування, проживання в гуртожитку, методичні підручники, гаджети для навчання. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.01.2025 відкрито провадження у справі. Ухвалою від 06.06.2025 цивільна справа прийнята до розгляду суддею Варакіною Н.Б. Відповідач подав відзив, в якому посилається на те, працює, одружений від шлюбу має ще двох дітей, не відмовляється утримувати дитину, але просить стягнути аліменти в розмірі 1/8 частини від заробітку. Позивач подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що її утримує мати, яка опікується хворим батьком. В судове засідання сторони не з`явились, зважаючи на те, що сторони подали заяви по суті, суд вважає за можливе розглянути позов на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] є відповідач. [PERSON] навчається в Київському національному університеті ім. Тараса Шевченка, на денній формі навчання, термін якого, з 01.09.2024 по 30.06.2028. Проживає у гуртожитку. Відповідач зазначає, що працює, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини заробітку. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, можливе лише за сукупності перелічених обставин, відсутність однієї із них, у тому числі і можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу, унеможливлює стягнення аліментів. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодекс (стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів інші обставини, що мають істотне значення). Згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги, зокрема, можливість надання утримання другим з батьків. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц. Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Так, з наданих матеріалів справи вбачається, що [PERSON] навчається в Київському національному університеті ім. Тараса Шевченка, на денній формі навчання, термін якого, з 01.09.2024 по 30.06.2028. Проживає у гуртожитку, немає змоги працювати, тму потребує матеріальної допомоги. З врахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України, та обставин справи, матеріального стану відповідача, суд визначає аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) з дня звернення до суду з позовом і до 30 червня 2028 року. У відповідності до ст.ст. 141, 430 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 1211,2 грн. судового збору на користь держави, та рішення в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial