Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

26.03.2025 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Савинської селищної військової адміністрації Ізюмського району Харківської області, у якій просять позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що на первинному обліку служби у справах дітей Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області перебувають діти, позбавлені батьківського піклування: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Мати дітей [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дітей записано за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Розпорядженням начальника Савинської селищної військової адміністрації Ізюмського району Харківської області від 25.02.2025 № 136 [PERSON] призначено опікуном над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , та піклувальником над неповнолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Характеристики [PERSON] , [INFO] , що надана Савинським ліцеєм Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області дівчина навчається в 10-А класі, зарекомендувала себе як старанна, працелюбна та уважна учениця. Володіє учбовим матеріалом на середньому рівні. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно, правила поведінки завжди виконує. Має небагато друзів серед однокласників, але підтримує добрі стосунки з багатьма учнями. Мати, [PERSON] , не приділяла належної уваги вихованню доньки, не цікавилася життям класу та ліцею, батьківські збори не відвідувала. Наприкінці 2023/2024 навчального року і в 2024/2025 навчальному році в постійному контакті з класним керівником, вчителями та адміністрацією ліцею знаходився старший двоюрідний брат [PERSON] , [PERSON] , зі слів [PERSON] та брата, [PERSON] не цікавиться долею доньки. Відповідно Характеристики [PERSON] , [INFO] , що надана Савинським ліцеєм Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області хлопець навчається в 6-Б класі, володіє матеріалом на середньому рівні, навчається не в повну міру своїх сил і потребує постійного контролю. Конфліктів з однокласниками та вчителями не має. Правила поведінки на уроках свідомо виконує, на уроки не запізнюється, заняття без поважних причин не пропускає. Мати дитини успіхами дитини не цікавиться, останнім часом не йде на контакт із класним керівником. Навчанням дитини опікується [PERSON] (повнолітній родич хлопчика), який задовольнив потреби учня щодо придбання шкільного приладдя, одягу та дбає про його психологічний комфорт. Відповідно Довідки-характеристики на [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , за час проживання на території зарекомендувала себе з незадовільної сторони. Проживає з співмешканцем. Зловживає спиртними напоями. Не бере участі у вихованні дітей: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 10.09.2024 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов проживання і виховання неповнолітніх дітей. Відповідно постанови Балаклійського районного суду Харківської області від 02.12.2024 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме, остання умисно позбавила майна (планшет для онлайн-навчання) свого малолітнього сина [PERSON] . Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 02.12.2024 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а саме: повторно протягом року ухилялася від виконання батьківських обов`язків. 27.02.2025 [PERSON] , [INFO] , написала пояснення, в якому повідомила про те, що проживає в сім`ї свого старшого двоюрідного брата [PERSON] , який є її піклувальником. Мати [PERSON] за час її перебування у брата з червня 2024 року жодного разу не ініціювала зустрічі з нею чи молодшим братом, нічого їй не купувала, не давала грошей, не цікавилася станом її здоров`я. Декілька разів телефонувала п`яна, після чого дівчинка заблокувала її номер телефону, бо не хоче спілкуватися і не хоче до неї повертатися, бажає надалі проживати зі своїм повнолітнім двоюрідним братом і бути під його піклуванням. Також малолітній [PERSON] , [INFO] , в своєму поясненні вказав, що мати жодного разу сама не приходила на зустріч з ним, нічого не купувала, не цікавилася станом його здоров`я. Він також не хоче з нею спілкуватися та повертатися, і хоче проживати зі своїм повнолітнім двоюрідним братом і бути під його опікою. З пояснень піклувальника та опікуна [PERSON] , [INFO] , встановлено, що за час проживання дітей у нього мати жодного разу нічого не купувала дітям, матеріально не допомагала, не цікавилась місцем перебування дітей, станом їх здоров`я, не зустрічалася з ними, декілька разів телефонувала їм, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після чого діти її заблокували з власної ініціативи. [PERSON] не заперечує, щоб [PERSON] і [PERSON] й надалі проживали в його сім`ї. У висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Савинської селищної ради від 27.02.2025 року №04-10/492 зазначено, що матір - [PERSON] за останній період жодного разу не зв`язувалася з дітьми, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається їхнім вихованням, не надає дітям батьківського, сімейного тепла, піклування, турботи, не створила належних житлово- побутових умов для проживання дітей, не має постійного місця роботи, і передання матері призведе до порушення їх прав на достатній життєвий рівень та безпечне середовище, комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області вважає доцільним відібрати дітей від матері з позбавленням батьківських прав. Враховуючи, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не створює дітям належних умов для проживання, виховання та розвитку, не забезпечує повноцінним харчуванням та доглядом, не піклується про їх внутрішній світ та підготовку до самостійного життя, з метою соціального захисту дітей, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 04.04.2025 відкрито провадження у цій справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 04.06.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з наведених у ньому підстав та наполягала на його задоволенні, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», причини неявки суду не повідомила, відзиву не подала, заяв або клопотань від неї не надходило. Враховуючи те, що відповідачка належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд, за згодою позивача, розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, свідка, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав. Судом встановлено, що на обліку служби у справах дітей Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області перебувають діти, позбавлені батьківського піклування: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З копій свідоцтв про народження, серії [NUMBER] від 01.03.2013 /а.с. 9/, [NUMBER] від 02.04.2009 /а.с. 10/, витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України від 17.08.2024 №№ 00046561242 /а.с.11/, 00046561312 /а.с.12/, убачається, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька внесені зі слів матері. Наказом служби у справах дітей Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області № 08-ОД від 14.02.2025, з 14.02.2025 взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт, та дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Наказом служби у справах дітей Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області № 09-ОД від 14.02.2025, з 14.02.2025 взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт, та дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Розпорядженнями начальника Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області від 24.02.2025 № 134, № 133 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 15, 16). Розпорядженням Савинської селищної військової адміністрації Ізюмського району Харківської області № 136 від 25.02.2025, [PERSON] , [INFO] , призначено опікуном та піклувальником над дітьми, позбавленою батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). З характеристики на [PERSON] , [INFO] , що надана Савинським ліцеєм Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області від 15.10.2024 №01-46/346 убачається, що мати дитини [PERSON] успіхами дитини не цікавиться, останнім часом не йде на контакт із класним керівником, не контролює успішність дитини в ліцей та не приділяє увагу виконанню домашніх завдань (а.с. 21). З наданої Савинським ліцеєм Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області характеристики від 30.09.2024 № 01-46/335 на [PERSON] , [INFO] , убачається, мати [PERSON] не приділяла належної уваги вихованню доньки, не цікавилася життям класу та ліцею, батьківські збори не відвідувала (а.с. 22). Відповідно Довідки-характеристики на [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , наданою старостою Залиманського старостинського округу виконавчого комітету Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області, остання за час проживання на території зарекомендувала себе з незадовільної сторони. Проживає з співмешканцем. Зловживає спиртними напоями. Не бере участі у вихованні дітей: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.23). Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 10.09.2024 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов проживання і виховання неповнолітніх дітей (а.с. 30). Відповідно постанови Балаклійського районного суду Харківської області від 02.12.2024 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме, остання умисно позбавила майна (планшет для онлайн-навчання) свого малолітнього сина [PERSON] (а.с. 32). Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 02.12.2024 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а саме: повторно протягом року ухилялася від виконання батьківських обов`язків (а.с. 33). 27.02.2025 [PERSON] , [INFO] , написала пояснення, в якому повідомила про те, що проживає в сім`ї свого старшого двоюрідного брата [PERSON] , який є її піклувальником. Мати [PERSON] за час її перебування у брата з червня 2024 року жодного разу не ініціювала зустрічі з нею чи молодшим братом, нічого їй не купувала, не давала грошей, не цікавилася станом її здоров`я. Декілька разів телефонувала п`яна, після чого дівчинка заблокувала її номер телефону, бо не хоче спілкуватися і не хоче до неї повертатися, бажає надалі проживати зі своїм повнолітнім двоюрідним братом і бути під його піклуванням. Також малолітній [PERSON] , [INFO] , в своєму поясненні вказав, що мати жодного разу сама не приходила на зустріч з ним, нічого не купувала, не цікавилася станом його здоров`я. Він також не хоче з нею спілкуватися та повертатися, і хоче проживати зі своїм повнолітнім двоюрідним братом і бути під його опікою (а.с. 27). З пояснень піклувальника та опікуна [PERSON] , [INFO] , встановлено, що за час проживання дітей у нього мати жодного разу нічого не купувала дітям, матеріально не допомагала, не цікавилась місцем перебування дітей, станом їх здоров`я, не зустрічалася з ними, декілька разів телефонувала їм, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після чого діти її заблокували з власної ініціативи. [PERSON] не заперечує, щоб [PERSON] і [PERSON] й надалі проживали в його сім`ї (а.с. 28). З висновку органу опіки та піклування Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області від 27.02.2025 № 04-10/492 убачається доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 24-25). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , який є опікуном та піклувальником дітей відповідачки, підтвердив факт невиконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків. Допитаний в судовому засіданні малолітній [PERSON] повідомив, що він проживає разом з сестрою у [PERSON] , який йому подарував телефон на день народження. Мати телефонувала декілька днів назад, вона була у стані сп`яніння. Мати йому не передавала речі та солодощі. До матері повертатися не має бажання. Допитана в судовому засіданні неповнолітня [PERSON] повідомила, що вона проживає разом з братом у [PERSON] . Її мати часто вживала спиртні напої, інколи била її. Останній рах бачила її восени. Мати телефонувала їй у стані сп`яніння. [PERSON] забезпечує її та брата всім необхідним. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частина першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції про права дитини права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення наведених норм права дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58). У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У статті 12 Конвенції про права дитини встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, при чому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою під час будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевказане суд вважає, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, ніяких дій, які б свідчили про її реальне бажання змінити своє ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, не вчинила. Все це свідчить про те, що вона свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя дітям. Крім того, позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідає інтересам дітей, так як вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, тривалий час не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікуванню, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, своєю негативною поведінкою показує поганий приклад і створює небезпеку для їх життя та здоров`я. Такого правового висновку дійшов і Верховний Суд у Постанові від 26.01.2022 по справі № 203/3505/19 (пр. № 61-14351св21). Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved