Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути заборгованість за укладеним кредитним договором № АВН0СТ155101643450781116 від 29.01.2022, що виникла станом на 26.03.2025 в сумі 139\~604,21 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, а саме:\~71\~000,00\~грн.\~ заборгованість\~за кредитом;\~68\~604,21\~грн.\~ заборгованість\~по відсотками.\~В обґрунтування\~вимог зазначено\~про укладення\~29\~січня 2022\~року між\~сторонами договору\~№ АВН0СТ155101643450781116 , відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 71\~000,00 грн. строком на 65 місяців, тобто до 28.06.2027, зі сплатою процентів у розмірі 50% щорічно. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі, однак відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами згідно договору, тому позивач просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду від 15 квітня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 08 липня 2025 року розгляд справи ухвалено проводити у заочному порядку. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України. Згідно прохальної частини тексту позовної заяви, представник позивача Шкапенко О.В. просить проводити розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як встановлено судом та не спростовано відповідачем в судовому засіданні, 29 січня 2022 року між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір,\~шляхом підпису\~відповідачем заяви\~про надання\~послуги «Швидка\~готівка» № АВН0СТ155101643450781116 та паспорту споживчого кредиту, яким погоджено вид кредиту послуга «Швидка готівка», тип кредиту кредит строковий, мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата товару; сума кредиту 71\~000,00 грн., строк кредиту 60 місяців з 29.01.2022 до 28.01.2027; процентна ставка (фіксована) 50% (а.с. 6-7). Позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу кредит, що підтверджується меморіальним ордером № TR.21751588.16794.65455 від 29.01.2022, копія якого надана до суду позивачем, як доказ на виконання умов кредитного договору (а.с. 11). Договір між сторонами був укладений відповідно до вимог статті 634 ЦК України. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також інших витрат відповідно до умов договору. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Положеннями статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено факт невиконання належним чином відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів позивачу. У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19) вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за договором № АВН0СТ155101643450781116 від 29.01.2022, відповідач [PERSON] станом на 26.03.2025 має заборгованість в сумі 139\~604,21 грн. (а.с. 9-10 розрахунок, виписка), яка складається з: -71\~000,00 грн. залишок заборгованості за тілом кредитом (прострочений); -68\~604,21 грн. залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість. Розміри кредитної\~заборгованості та\~її складові\~відповідач не\~спростувала,\~контррозрахунку боргу\~не надав,\~тому наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором у сукупності з випискою з рахунку позичальника та іншими доказами є належним і допустимим доказом, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної у постанові від 22 квітня 2024 року у справі № 559/1622/19 (провадження № 61-12049св23). Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 січня 2025 року у справі № 753/16762/15-ц (провадження № 61-7242 св 24) вказавши, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, містять записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Таких висновків також дійшов Верховний Суд у постановах від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). Оскільки належним чином повідомлена про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надала, враховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем при поданні позову до суду понесені судові витрати: сплачений судовий збір у сумі 3\~028,00 грн., який суд вважає необхідним, з врахуванням повного задоволення вимог, покласти на відповідача.

Outcome: approved