Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу) платника аліментів щомісяця, починаючи з моменту подання позову до суду і до закінчення навчання 30 червня 2027 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 20.04.2012 по 08.03.2025 вона проживала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 05.02.2025, відповідно до рішення Шполянського районного суду Черкаської області. Вони з відповідачем мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . На даний час їхній син навчається на другому курсі денної форми навчання, за державним замовленням, в ННІ інженерії та інформаційних технологій Київського національного університету технологій та дизайну (IV рівня акредитації). Термін навчання з 14 серпня 2023 року по 30 червня 2027 року. [PERSON] зареєстрований та проживає разом з нею, по [ADDRESS] . До березня 2022 року вони проживали в [ADDRESS] . Після 24 лютого 2022 року, вона залишила місце проживання та разом з дітьми виїхала в с. Лебедин, де 04.05.2022 разом із сином були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи. Так як навчальний заклад, в якому навчається її син знаходиться на відстані близько 200 км від місця проживання, на період навчання [PERSON] вимушений проживати в гуртожитку, що розташований поряд з навчальним закладом, проживання в якому є платним. Оскільки [PERSON] навчається на денній формі навчання, відповідно він не має можливості працювати, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від своїх батьків на оплату навчання, проживання, проїзду до навчального закладу, придбання продуктів харчування, одягу, ліків, засобів гігієни, тощо. Однак, наразі вказані витрати несе лише вона, оскільки відповідач після досягнення сином повноліття припинив сплачувати аліменти на його утримання. 30.06.2025 судом відкрите провадження у справі, вирішено розгляд цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Третя особа у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 20.04.2012 по 08.03.2025 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний відповідно до рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 05.02.2025, яке набрало законної сили 08.03.2025 ( а.с.13-16). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 14.07.2022 Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ), [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Місце проживання [PERSON] зареєстроване із матір`ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №1344 від 08.10.2024, наданих Відділом « ЦНАП» виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області та витягом з реєстру територіальної громади №2024/012121024 від 08.10.2024 ( а.с. 20, 22). \~ \~ \~ \~Відповідно до підтвердження голови вуличного комітету від 13.05.2025, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають по [ADDRESS] без реєстрації ( а.с 26) Згідно з довідкою №0809, виданою директором ННІ інженерії та інформаційних технологій Київського національного університету технологій та дизайну, [PERSON] навчається на 2 курсі денної форми навчання за державним замовленням, термін навчання 14 серпня 2023 року по 30 червня 2027 року (а.с.27). Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Сімейний Кодекс України\~виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Такий правовий висновок, міститься у рішенні Верховного Суду від 04.07.2018, справа № 308/13136/16-ц, предметом розгляду якої було питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини ( ч.1 ст. 179 СК України). Відповідно до вимог ч. 1, 3\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічний висновок міститься і у рішенні Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №583/664/17. Матеріали містять належні, достовірні та достатні докази у розуміння ст.ст.\~77,79,80 ЦПК України, які підтверджують, що [PERSON] є повнолітнім сином відповідача, однак ще не досяг 23 років, який продовжує навчання на денній формі навчання, яка побудована на принципі постійного особистого спілкування здобувачів освіти і викладачів та передбачає відвідування студентами усіх лекцій та практичних занять із виконанням домашніх та письмових завдань, що перешкоджає йому працювати протягом дня та заробляти на своє утримання, тому останній безумовно потребує матеріальної допомоги. Матеріали справи не містять та відповідачем, у свою чергу, суду не надані докази, які б указували на відсутність у нього можливості надавати допомогу своїй повнолітній донці, яка продовжує навчання. Ураховуючи принцип рівності батьків у зобов`язанні утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач\~визнав позов\~до початку\~розгляду по\~суті,\~то з\~нього слід\~стягнути судовий\~збір у\~доход держави\~у розмірі\~50\~відсотків від\~суми судового\~збору,\~який підлягав\~би з\~нього стягненню\~у випадку\~невизнання ним\~позову,\~відповідно до\~ставки судового\~збору,\~передбаченої ЗУ\~«Про судовий\~збір»,\~що буде\~відповідати інтересам\~держави та\~не буде\~порушувати права\~сторін. На підставі ст.ст.\~179,\~182,\~199,\~206 СК України, ст.ст.\~12,\~13,\~76-81,\~89,\~141,\~263-265,\~280-282, ч.1 ст.\~354 ЦПК України, суд

Outcome: approved