Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. В обґрунтування позову вказує, що 01.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 1663730 від 01.09.2021 \~ \~ \~ \~у електронній формі. За умовами п. 1.1. укладеного між позивачем та відповідачем Договору про споживчий кредит, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Водночас, 11.09.2021 \~ \~ \~ \~ між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору про споживчий кредит № 1663730 від 01.09.2021 \~ \~ \~ \~року згідно якої сторони дійшли згоди внести зміни до п.1.1 Договору у розділ «Предмет Договору» згідно якого останньому надано у позику грошові кошти у сумі 8 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.1.5 цього Договору та в п.1.3 Договору у розділ «Термін дії договору» згідно якого строк дії Договору становить 40 (сорок) днів, але в будь якому випадку до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Позичальник також зобов`язується повернути заборгованість за відсотками та простроченими відсотками, у разі наявності, у загальній сумі 912,00 грн., які вона повинна була сплатити у строк до 11.09.2021. Пунктом 1.3. Договору про споживчий кредит встановлено, що позика надається строком на 10 днів. Відповідно до п. 1.4. Дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення Договору про споживчий кредит між позичальником і позикодавцем. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору про споживчий кредит на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 8 000,00 грн., що підтверджується повідомленням № а_47185382_1663730 ТОВ «ПРОФІТГІД», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів. Таким чином, позивачем належним чином виконані умови Договору про споживчим кредит, в той час як відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за Договором про споживчий кредит зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів, загальний розмір якої станом на 25.04.2025 складає 24 000,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - основний борг; 16 000,00 грн. - відсотки за неправомірне користування чужими грошовими коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, яку просять стягнути з відповідача на користь позивача, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.05.2025 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, до початку подали заяву, у якій просили проводити розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступного висновку. Судом установлено, що 01.09.2021 між сторонами укладено Договір про споживчий кредит № 1663730, за яким позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 8\~000, 00 грн. Так, відповідно до п. 1.1 Договір про споживчий кредит кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 8000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 1.3\~Договору про\~споживчий кредит\~передбачено,\~що кредит\~надається строком\~на 10\~днів. Відповідно до п. 1.4. дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення Договору про споживчий кредит між позичальником і позикодавцем. Згідно п. 1.5.1 Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: - \~ \~ \~ \~1.14 (один цілий один десята) процента від суми позики, але не менше ніж 50 (п`ятдесят) гривень 00 копійок за перший день користування позикою; - \~ \~ \~ \~1.14 (один цілий один десята) процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.3 цього Договору; При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення Позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору про споживчий кредит на картковий рахунок відповідача 01.09.2021була перерахована сума позики в розмірі 8 000,00 грн., що підтверджується повідомленням № а_47185382_1663730 ТОВ «ПРОФІТГІД», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів. (а.с.56). ТОВ «ПРОФІТГІД» є оператором послуг платіжної інфраструктури, яке уповноважено надавати окремі види послуг в платіжній системі та здійснювати операційні, інформаційні та інші технологічні функції щодо переказу коштів, та діяльність якої регулюється, зокрема, нормами Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Разом з тим, 11.09.2021 між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору про споживчий кредит № 1663730 від 01.09.2021, згідно якої сторони дійшли згоди внести зміни до п.1.1 Договору у розділ «Предмет Договору» згідно якого останньому надано у позику грошові кошти у сумі 8 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.1.5 цього Договору та в п.1.3 Договору у розділ «Термін дії договору» згідно якого строк дії Договору становить 40 (сорок) днів, але в будь якому випадку до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Позичальник також зобов`язується повернути заборгованість за відсотками та простроченими відсотками, у разі наявності, у загальній сумі 912,00 грн., які вона повинна була сплатити у строк до 11.09.2021. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за договором позики № 1663730 від 01.09.2021 після перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів, відповідач не здійснювала платежів на погашення кредитної заборгованості, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 24000, 00 грн., що складається із: 8 000,00 грн. - основний борг; 16 000,00 грн. - відсотки за неправомірне користування чужими грошовими коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконала своїх кредитних зобов`язань, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, між сторонами існує спір щодо виконання грошового зобов`язання, який регулюється нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про споживче кредитування» та положеннями укладеного між сторонами кредитного договору. Надаючи оцінку доводам учасників справи в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у Кредитному договорі і він користувався кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущене порушення його зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Наданий позивачем суду розрахунок розміру заборгованості відповідача відповідає умовам укладеного між сторонами Кредитного договору. До того ж, будь - яких заперечень відповідачем до даного розрахунку заборгованості до суд не надано. В цьому контексті слід звернути увагу, що цивільні правовідносини регулюються на засадах вільного волевиявлення та свободи договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК). Відповідно до ст. 6 ЦК сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Отже, враховуючи ту обставину, що в порушення умов Кредитного договору відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернула, чим порушила права кредитора, то позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими. Тому, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається представник позивача, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, та достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, а також, враховуючи, що відповідач грошові кошти від позивача отримала та користувалася ними, однак, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином та у визначені сторонами строки не виконала, порушивши умови договору, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем у розмірі 24000,00 грн., суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн., який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved