Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В грудні 2024 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 29 листопада 2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] був укладений договір про надання cпоживчого кредиту №5136302. За яким ТОВ «МІЛОАН» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 15000 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 30 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2,00% в день. ТОВ «МІЛОАН» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 15000 гривень. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг у розмірі 53295 гривень. 26 липня 2024 року ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу №26-07/2024. За умовами якого до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №5136302 29 листопада 2021 року. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому ТОВ «Факторинг Партнерс» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 53295 гривень, що складається: з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 13500 гривень та заборгованості за відсотками, нарахованими станом на дату відступлення права вимоги, у розмірі 38295 гривень. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Сердійчук Я.Я. в позовній заяві вказала, що просить розглянути цивільну справу за відсутності представника позивача. Відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі ч.11 ст.128 ЦПК України він був повідомлений про судове засідання через оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.93-94). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд цивільної справи. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 29 листопада 2011 року ТОВ «МІЛОАН» уклав з [PERSON] договір про надання споживчого кредиту №5136302. За умовами якого ТОВ «МІЛОАН» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 15000 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 30 днів, повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2,00% в день (а.с.25-34). ТОВ «М ІЛОАН» виконав своє грошове зобов`язання та [PERSON] грошові кошти у розмірі 15000 гривень. Вказана обставина підтверджується довідкою від 13 листопада 2024 року, виданою ТОВ «ФК «Елаєнс» (а.с.49). [PERSON] не виконував свої зобов`язання за договором договір про надання фінансового кредиту. Тому у нього виникла за основною сумою боргу у розмірі 13500 гривень та заборгованість за відсотками у розмірі 38295 гривень. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 53295 гривень (а.с.50-53). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання», гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», гл.73 «Факторинг» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~ч.3,\~ч.6\~ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний\~договір укладається\~шляхом пропозиції\~його укласти\~(оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний\~договір вважається\~укладеним з\~моменту одержання\~особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті.\~Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з\~вимогами ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»,\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст.1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно з ч.1 ст.514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що договір про надання споживчого кредиту №5136302 від 29 листопада 2021 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора F90012. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Всупереч вимогам ч.1 ст.81\~ЦПК України [PERSON] не подав жодного доказу на підтвердження того, що він належним чином виконав грошові зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту №5136302. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту. За змістом п.1.3 договору про\~надання споживчого\~кредиту №5136302\~кредит надається\~строком на\~30\~днів,\~дата погашення\~кредиту 29\~грудня 2021\~року.В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] були укладені додаткові угоди про зміну строку кредитування. Вказана обставина свідчить про те, що в період з 29 листопада 2024 року по 29 грудня 2024 року ТОВ «МІЛОАН» мало право нараховувати проценти за користування кредитними коштами у розмірі 2,00% в день. В подальшому, тобто після 29 грудня 2024 року, відсутні правові підстави для нарахування відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 2,00% в день, тобто в розмірі, визначеному договором про надання споживчого кредиту №5136302. Зазначене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), відповідно до якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, у [PERSON] виник борг по поверненню кредиту в розмірі 15000 гривень та борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 9000 гривень. Загальний розмір боргу становить 24000 гривень. Вказана обставина підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.50-53). 26 липня 2024 року ТОВ «МІЛОАН» уклав з ТОВ «Факторинг Партнерс» договір факторингу №26-07/2024. За умовами якого ТОВ «МІЛОАН» передав, а ТОВ «Факторинг Партнерс» зобов`язався прийняти та оплатити права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли на підставі договорів про надання споживчого кредиту, укладеними з ТОВ «МІЛОАН» (а.с.54-59). ТОВ «МІЛОАН» передав ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги, яке він мав до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №5136302 від 29 листопада 2021 року. Дана обставина підтверджується додатком №1 до договору факторингу №26-07/2024 від 26 липня 2024 року форма Реєстру боржників в електронному вигляді та Актом приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді (а.с.59-65). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 24000 гривень. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами з ч.2 ст.141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції від 16 грудня 2024 року (а.с.71) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Факторинг Партнерс» сплатив судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Позов ТОВ «Факторинг Партнерс» задоволений частково, а саме 45,03% (24000 / 53295 ? 100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1090 гривень 80 копійок (2422,40 / 100% ? 45,03%). Встановлено, що згідно договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «Факторинг\~Партнерс»та АО «Лігал Ассістанс» (а.с.18-22), заявки про надання юридичної допомоги №32 від 01 листопада 2024 року (а.с.23), витягу з акту про надання юридичної допомоги №2 від 29 листопада 2024 року (а.с.24) загальна вартість витрат на правову допомогу, які поніс ТОВ «Факторинг Партнерс» становить 13000 гривень. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5853 гривень 90 копійок (13000 / 100% ? 45,03%). На підставі викладеного та

Outcome: partial