Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС») звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на свою користь суму заборгованості за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № S-00019249 від 27 січня 2022 року, в розмірі 11 925,00 грн., судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 січня 2022 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГВАДІАНА» (далі - ТОВ «ФК «ГВАДІАНА») та [PERSON] укладено договір № S-00019249 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 3000,00 грн. строком на 29 днів зі сплатою 2,5% на добу на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання. 07 травня 2024 року між ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» відступає за плату належні йому права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Таким чином, позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором № S-00019249 від 27 січня 2022 року. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подачі позову становить 11 925,00 грн., що складається із 3000,00 грн. - заборгованості по кредиту; 8925,00 грн. - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 25 березня 2025 року справу передано за територіальною підсудністю до Кам`янського районного суду Черкаської області. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 01 травня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. В позовній заяві представник позивача Юхименко Ю.Ю. просив провести розгляд даної справи без участі представника позивача, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку\~ст. 128 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідач в установлений ч. 7\~ст. 178 ЦПК України\~строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178\~ЦПК України. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в заочному порядку, передбаченому гл. 11 розділу III ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. \~ \~ \~ \~Суд, в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 27 січня 2022 року між ТОВ «ФК «ГВАДІАНА», як кредитодавцем, та [PERSON] , як позичальником, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» було укладено договір № S-00019249 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до п.п. 1.1, 2.1 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 3000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором; кредит надається строком на 29 днів, тобто до 24 лютого 2022 року від дати надання кредиту. Відповідно до п. 2.2 договору кредитодавець надає кредит шляхом його переказу на рахунок позичальника протягом 3-х календарних днів з дня укладення договору. Датою отримання кредиту позичальником вважається дата списання відповідної суми з рахунку кредитодавця. Кредит надається позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної позичальником [NUMBER] . Згідно з п.п. 3.1, 3.3 договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою, становить 912,50% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом і не може бути збільшена без письмової згоди позичальника. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, включаючи день отримання та день його повернення, дати пролонгацій та автопролонгації. Розмір та строк сплати процентів і основної суми кредиту встановлюється відповідно до графіка платежів додатка 1, що є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 27-35). У разі порушення строків сплати та/або суми платежу, передбачених додатком 1 до цього договору, сума процентів за користування кредитом, яка підлягає сплаті, змінюється в залежності від суми залишку кредиту та строку користування кредитом без внесення змін до додатку № 1 до цього договору (а.с. 35 (на звороті) - 36). Для підписання кредитного договору відповідачем використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «F912146», що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» (а.с. 39). ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 3000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача [NUMBER] , що підтверджується Інформаційною довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» № 1415/05 від 13 травня 2024 року, відповідно до якої ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція 27 січня 2022 року о 07:47:35 - виплата кредиту за договором № S-00019249 [PERSON] (а.с. 45). 27 січня 2022 року [PERSON] електронним підписом F912146 підписала паспорт споживчого кредиту (а.с. 36 (на звороті) - 38). 07 травня 2024 року між ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 1 (а.с. 11-13). Як вбачається із додатку № 1 до договору факторингу № 1 від 07 травня 2024 року, затверджена форма реєстру прав вимоги (а.с. 14). Із додатку № 2 до договору факторингу № 1 від 07 травня 2024 року вбачається, що ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» затверджено акт приймання-передачі реєстру боржників (а.с. 15, 18). Водночас, із додатку № 3 до договору факторингу № 1 від 07 травня 2024 року вбачається, що ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» затверджено акт приймання-передачі прав вимоги (а.с. 16). Окрім того, із додатку № 4 до договору факторингу № 1 від 07 травня 2024 року вбачається, що ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» затвердили акт приймання-передачі документації (а.с. 17). Відповідно до копії реєстру прав вимог від 07 травня 2024 року до договору факторингу № 1 від 07 травня 2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 5100,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 2100,00 грн. - заборгованість по відсоткам (а.с. 43-44). Як вбачається з довідки ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» від 07 травня 2024 року, сума виданого кредиту становила 3000,00 грн. Загальна сума сплачених коштів в рахунок погашення заборгованості за період з 27 січня 2022 року по 07 травня 2024 року становить 0,00 грн. Станом на 07 травня 2024 заборгованість за кредитним договором не погашена (а.с. 26). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Цей правочин відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20. Отже, у відповідача існують зобов`язання, що виникли за договором S-00019249 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 27 січня 2022 року. \~ \~ \~ \~Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач [PERSON] повністю чи частково виконала зобов`язання за укладеним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Набуття позивачем права вимоги до відповідача за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № S-00019249 від 27 січня 2022 року, підтверджується копією договору факторингу № 1 від 07 травня 2024 між ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», витягом з реєстру прав вимог від 07 травня 2024 року до договору факторингу № 1. Відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню грошових коштів не виконала в строки, передбачені договором, чим порушила вимоги договору позики, в тому чиcлі і на умовах фінансового кредиту. Суд, оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, вважає необхідним позов в цій частині задовольнити і стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість в сумі 3000,00 грн. Щодо процентів за користування кредитними коштами, суд дійшов такого висновку. Згідно з розрахунком, наведеним у позовній заяві, сума заборгованості відповідача за несплаченими відсотками за користування кредитом розрахована за процентною ставкою 2,5% за 119 днів в період з 27 січня 2022 року по 26 травня 2022 року (3000 х 2,5% х 119 днів = 8925,00 грн.). В обґрунтуванні позивач зазначає, що нарахування здійснено в межах 90 календарних днів, починаючи з дня прострочення, за умовами паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем. На підтвердження розміру заборгованості [PERSON] , в тому числі по відсотках за кредитним договором, позивачем надано витяг з реєстру прав вимог до договору факторингу від 07 травня 2024 року, згідно з яким на день укладення договору факторингу заборгованість відповідача за кредитним договором складала 5100,00 грн., з яких 3000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 2100,00 грн. - заборгованість за процентами, що свідчить про те, що позивач за договором факторингу набув право вимоги по заборгованості за відсотками до відповідача в сумі 2100,00 грн. Відповідно до додатку № 1 до договору № S-00019249 від 27 січня 2022 року сторони узгодили графік платежів у межах строку кредитування, відповідно до якого проценти за користування кредитом за 30 днів складають 2175,00 грн. З правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), слідує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Оскільки матеріали справи не містять доказів пролонгації [PERSON] строку повернення кредиту, суд вважає правомірним стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 2100,00 грн., нарахованої протягом строку кредитування - 30 календарних днів, що також підтверджується реєстром прав вимог від 07 травня 2024 року. Доказів протилежного відповідачем не надано. \~ \~ \~ \~Суд відхиляє твердження позивача про правомірність нарахування відсотків протягом 90 календарних днів з моменту виникнення такого прострочення, оскільки це передбачено паспортом споживчого кредиту, який був підписаний особисто відповідачем. Згідно з висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року в справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Про це свідчать і положення п. 7 паспорту споживчого кредиту, згідно з яким умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в паспорті споживчого кредиту. Пунктом 4.1 договору № S-00019249 надання коштів у позику від 27 січня 2022 року зазначено, що «продовження строку надання Кредиту потребує підписання додаткових угод до цього Договору». Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлений позов до [PERSON] підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем не доведені належними та допустимими доказами всі складові заборгованості за договором позики, і вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 5100,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - заборгованість за позикою та 2100,00 грн - заборгованість по відсоткам, так як та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками. Щодо стягнення з відповідача витрат в сумі 4000,00 грн. за надання правничої допомоги, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2\~ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі \~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод \~1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, 23 серпня 2024 року між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та адвокатом Адвокатським бюро «ДЕНАЛІ» укладено договір про надання правничої допомоги № 23/08/24, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався здійснити представництво та надати професійну правничу (правову) допомогу клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором (а.с. 7-9). Згідно з додатковою угодою № 10/1 до договору про надання правничої допомоги № 23/08/24 від 23 серпня 2024 року викладено п. 4.1 у наступній редакції: юридичну/правничу допомогу клієнт оплачує в гривнях, шляхом сплати суми, що дорівнює 4000,00 грн, без ПДВ за супровід однієї справи (а.с. 9 (на звороті)). Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 04 березня 2025 року № 165, що підписаний сторонами, адвокатом наведено перелік виконаних робіт, з урахуванням витраченого часу на суму 4000,00 грн.; платіжною інструкцією № DI0164 від 04 березня 2025 року підтверджується перерахування коштів за надання правничої допомоги (а.с. 24-25). У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року в справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року в справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial