Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

04.03.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитними договорами у розмірі 112\~762 грн. 75 коп. та, крім того, судові витрати. 04.03.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. 30.04.2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі У судове засідання представник позивача не з`явився, відповідно до матеріалів позовної заяви просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надала, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 3\~ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач відзив на позов не подала, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення на підставі письмових доказів, які наявні у справі. Ухвалою суду від 10.07.2025 року зазначений позов вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 14.05.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 103785687 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 кредитного договору, порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п. 1.1. кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п. 1.2. кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п. 2.1. кредитного договору. Підписанням кредитного поговору відповідач [PERSON] підтвердила, що вона ознайомилася з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач [PERSON] також підтверджує, що умови договору їй зрозумілі та вона підтверджує, що договір адаптовано до її потреб та фінансового стану, а інформація надана їй кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 16.07.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 16072024, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно з п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників від 16.07.2024 року до Договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 207 грн. 25 коп., з яких: 5 298,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10\~909 грн. 25 коп. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 16.07.2024 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 103785687 в розмірі 16\~207 грн. 25 коп., з яких: 5\~298,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10\~909 грн. 25 коп. сума заборгованості за відсотками. 21.03.2024 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 79258625, який вона підписала власноруч електронним підписом. Пунктами 2.1, 2.2, 2.3 цього договору визначено, що Товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 1 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надано на 30 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству фіксовану ставку в розмірі 2,5 % (процентів) на день. 22.03.2025 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору позики № 79258625, згідно з п. 1 якої, суму наданого кредиту збільшено з 1\~000,00 грн. на 2\~500,00 грн., а отже розмір наданої позики за договором № 79258625 становить 3\~500,00 грн. 14.06.2021 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Боржник свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим, відповідно до реєстру боржників № 30 від 19.08.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року у відповідача наявна заборгованість в сумі 13 055 грн. 50 коп., з яких: 3\~500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2\~562 грн. 50 коп. сума заборгованості за відсотками; 6\~993,00 грн. сума заборгованості за пенею. Крім того, 24.03.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 41170-03/2024, який вона підписала власноруч електронним підписом. Пунктами 1.2, 1.3, 1.4.1, 1.4.2 цього договору визначено, що товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 6 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надано на 120 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству протягом пільгового періоду 2,5% в день. 25.07.2024 року між ТОВ «ФК» ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (клієнт) підписано Договір факторингу № 25072024. Того ж дня, ТОВ «ФК» ЄАПБ» та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу. Наданий витяг з реєстру божників від 25.07.2024 року до Договору факторингу № 25072024 щодо передання ТОВ «ФК» ЄАПБ» права вимоги за вищевказаним кредитним договором в розмірі 24 000,00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу 6 000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 18 000,00 грн. Крім того, 28.03.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 48484-03/2024, який вона підписала власноруч електронним підписом. Пунктами 1.2, 1.3, 1.4.1, 1.4.2 цього договору визначено, що товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 7 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надано на 120 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству протягом пільгового періоду 2,5% в день. 20.08.2024 року між ТОВ «ФК» ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (клієнт) підписано Договір факторингу № 20082024. Того ж дня, ТОВ «ФК» ЄАПБ» та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу. Наданий витяг з реєстру божників від 25.07.2024 року до Договору факторингу № 20082024 щодо передання ТОВ «ФК» ЄАПБ» права вимоги за вищевказаним кредитним договором в розмірі 28 000,00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу 7 000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 21 000,00 грн. Крім того, 07.04.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 07874-04/2024, який вона підписала власноруч електронним підписом. Пунктами 1.2, 1.3, 1.4.1, 1.4.2 цього договору визначено, що товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 4 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надано на 100 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству протягом пільгового періоду 2,5% в день. 29.07.2024 року між ТОВ «ФК» ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (клієнт) підписано Договір факторингу № 29072024. Того ж дня, ТОВ «ФК» ЄАПБ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу. Наданий витяг з реєстру божників від 29.07.2024 року до договору факторингу № 29072024 щодо передання ТОВ «ФК» ЄАПБ» права вимоги за вищевказаним кредитним договором в розмірі 15 750,00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу 4 500,00 грн., сума заборгованості за відсотками 11 250,00 грн. Крім того, 27.03.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 33764-03/2024, який вона підписала власноруч електронним підписом. Пунктами 1.2, 1.3, 1.4.1, 1.4.2 цього договору визначено, що товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 4 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надано на 100 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству протягом пільгового періоду 2,5% в день. 29.07.2024 року між ТОВ «ФК» ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (клієнт) підписано Договір факторингу № 29072024. Того ж дня, ТОВ «ФК» ЄАПБ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу. Наданий витяг з реєстру божників від 29.07.2024 року до договору факторингу № 29072024 щодо передання ТОВ «ФК» ЄАПБ» права вимоги за вищевказаним кредитним договором в розмірі 15 750,00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу 4 500,00 грн., сума заборгованості за відсотками 11 250,00 грн. Також, надано розрахунки заборгованості за вищевказаними кредитними договорами. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити у сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування це процесуальний обов`язок суду. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Європейський суд стверджує, що верховенство права означає, що усі люди рівні перед законом як у своїх правах, так і в своїх обов`язках. Тим не менше, законодавство має враховувати різницю між людьми та ситуаціями за умови, що така різниця має об`єктивну і розумну підставу, переслідує правомірну мету, узгоджується з вимогами, яких дотримуються демократичні суспільства, та пропорційні цим принципам (рішення у справі «Партія добробуту (Refah Partisi), Ербакан, Казан та Текдаль проти Туреччини», від 31.07.2001 року). Європейський суд з прав людини досить часто посилається на принцип рівності перед законом і судом у своїх рішеннях, при тому, що засади рівності і змагальності у судовому процесі виведені ним із принципу верховенства права, якому підпорядкована вся Конвенція, та є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції. Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення у справах Dombo Beheer B. V. v. The Netherlands, заява № 14448/88, від 27.10.1993 року, Ankerl v. Switzerlan, заява № 17748/91, від 23.10.1996 року та Kaya v. Austria, заява № 54698/00, від 08.06.2006 року). За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Законом України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною восьмою ст. 11 Законом України «Про електронну комерцію» встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У цій справі встановлено, що Договір № 79258625 від 21.03.2024 року між сторонами укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису-одноразового ідентифікатора 27240. Додаткову угоду до вказаного договору від 22.03.2024 року між сторонами укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразового ідентифікатора 37114. Договір № 41170-03/2024 від 24.03.2024 року між сторонами укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразового ідентифікатора W1805. Договір № 48484-03/2024 від 28.03.2024 року між сторонами укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразового ідентифікатора W3416. Договір № 07874-04/2024 від 07.04.2024 року між сторонами укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразового ідентифікатора W3692. Договір № 33764-03/2024 від 27.03.2024 року між сторонами укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразового ідентифікатора W0721. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позикодавців подавала заявки на отримання позики за умовами, які вважала зручними для себе, та підтверджувала умови отримання позики, після чого позикодавцеві надсилалися за допомогою засобів зв`язку на указаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор, які заявник використала для підтвердження підписання Договорів. Ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 року у справі № 234/7160/20, від 01.11.2021 року у справі № 234/8084/20. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожний електронний правочин вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Враховуючи встановлені судом обставини та досліджені докази, колегія суддів доходить висновку про укладеність вищевказаних кредитних договорів між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договорами відступлення прав вимоги. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Договори, укладені між [PERSON] та первісними кредиторами, Договори факторингу, укладені між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів. У цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених спірними договорами, презумпція правомірності яких не спростована. Фактично, порушене право кредитора залишилось незахищеним, а тому підлягає захисту в судовому порядку. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору. За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовна заява ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 3 028,00 грн.

Outcome: approved