Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

30.04.2025 до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ( станом на 01.05.2025 перейменовано на Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя) надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 16 грудня 2008 року між нею та громадянином Сирійської Арабської Республіки [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що 16 грудня 2008 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено відповідний актовий запис за № 408. З позову слідує, що не зважаючи на факт реєстрації шлюбу, подружні стосунки сторони не підтримували ще з 2009 року. Остання зустріч відбулась орієнтовно в 2010 році, коли після виїзду (повернення) в 2009 році з Сірійської Арабської Республіки позивача відповідач один раз навідувався до України. З моменту останньої зустрічі між позивачем та відповідачем спілкування не відбувалося, будь-які відносини між сторонами відсутні. Далі в позові зазначила, що з відповідачем спільних дітей немає, спільне набуте майно також відсутнє. Позивач виховує доньку [PERSON] , [INFO] , а також планує, шляхом реєстрації шлюбу у встановленому законом порядку, створити повноцінну сім`ю для виховання та розвитку дитини, тим самим забезпечити її немайнові права, оскільки фактично сімейні або шлюбні відносини між позивачем та відповідачем взагалі не мають місця і припинились понад 12 років тому, його припинення в судовому порядку стає лише документальною формальністю, реалізація котрої надає можливість позивачу на реєстрацію реального та фактичного шлюбу. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. Прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , громадянином Сирійської Арабської Республіки, [INFO] , зареєстрований 16 грудня 2008 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис за № 408. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час і місце його проведення повідомлена належним чином. В позові та в заяві від 28.05.2025 зазначила про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи чи надання подружжю строку для примирення до суду не надавав. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з чим, на підставі ст.\~247,\~280,\~281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно з актовим записом про шлюб, який був сформований в застосунку «Дія» на запит цифрової копії документів від 09.04.2025 за ідентифікатором 00101465943, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 16.12.2008 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, громадянин Сирійської Арабської Республіки [PERSON] , [INFO] , та громадянка України [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Запоріжжя, зареєстрували шлюб, про що 16.12.2008 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено відповідний актовий запис за № 408 (а.с.6). Відповідно до паспорту громадянки України серії [NUMBER] виданого Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області від 10.06.2004, гр. [PERSON] народилась [INFO] в м. Запоріжжі, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] (а.с.4-5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Олександрівським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.08.2024, актовий запис № 529, складений Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 17.07.2012, позивач [PERSON] має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої зазначено [PERSON] (а.с.7). Згідно відповіді департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради №06.4-06/02/11023 від 01.05.2025, яка надійшла до суду 05.05.2025, зазначено, що інформація про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , в реєстрі територіальної громади міста Запоріжжя відсутня (а.с. 13-14). Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1352756 від 06.05.2025, за вказаними параметрами [PERSON] , [INFO] , особу не знайдено (а.с. 15). З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між сторонами припинилися. На теперішній час, відносин, які притаманні подружжю, сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. На час розгляду справи, сторони не намагаються зберегти сім`ю. Відповідач, зазначені обставини у справі не оспорював, відзиву на позов не надавав. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, не клопотали про надання строку для примирення, відповідних заяв не надавали. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Тому, за таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. Згідно з ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивач не просила вирішити питання про розподіл судових витрат, зокрема, і про стягнення з відповідача судового збору чи інших судових витрат на її користь. Разом з тим, чинне законодавство не зобов`язує позивача в прохальній частині позовної заяви просити суд стягнути судові витрати, так як це не є позовною вимогою, натомість це є обов`язком суду (ст. 141, ст. 264, 265, 270 ЦПК України) здійснити розподіл судових витрат за результатами розгляду справи. Таким чином, навіть за умови відсутності в прохальній частині позовної заяви вимоги про стягнення судових витрат, вони підлягають розподілу незалежно про заявлення такої вимоги в позовній заяві. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч.4 ст.268 ЦПК України. Згідно ч.5 ст.272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Outcome: approved