Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

13 грудня 2024 року, [PERSON] звернувся до Овідіопольського райсуду Одеської області з названим позовом, в якому просив суд, розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 23.07.2011 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 381), в якому них народилася малолітня донька [PERSON] , [INFO] , яку, після розірвання шлюбу, він просив залишити проживати разом з ним, як з батьком дитини, посилаючись на те, що, починаючи з 2021 р. до сьогодні, між ним та відповідачкою припинені будь-які шлюбні відносини через те, що сімейне життя між подружжям не склалось через суперечки, конфлікти, різні характери та погляди на сімейне життя, а також моральні та духовні цінності, наслідком чого стали непорозуміння по всім життєвим питанням, зокрема щодо сімейних відносин, ведення спільного господарства, а також втрати почуття любові один до одного, та в решті призвело до негативного ставлення один до одного, подружні відносини і шлюбні стосунки між ними фактично припинились, а тому вважає, що шлюб сторін носить формальний характер, подальше збереження шлюбу неможливо, і розірвання шлюбу буде відповідати його свободам та інтересам, вказуючи при цьому, що малолітня донька [PERSON] , [INFO] постійно проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, у зв?язку з тим, що між сторонами укладений нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання дитини, участь у її вихованні та умов її утримання (в тому числі аліментів) від 02.12.2024 р. (реєстр. № 1741), відповідно до п. 2 якого, батьки домовились, що місце проживання дитини визначено разом з батьком, за місцем його постійного проживання та (або) реєстрації. Ухвалою суду від 03.07.2024 р. провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю 3-ої особи без самостійних вимог на предмет спору : Служби у справах дітей Одеської міської ради в частині визначення місця проживання дитини закрито. В судовому засіданні, представник позивача повністю підтримав позов [PERSON] , який просив задовольнити. Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надіславши до суду письмову заяву, в якій її представник повністю визнав позов, як в частині розірвання шлюбу, так і в частині визначення місця проживання дитини разом з батьком та проханням про слухання справи за відсутності відповідачки, яка виїхала на постійне місце проживання до Кіпру, знаходиться там постійно і повертатися в Україну не збирається, будуючи за кордоном нове сімейне життя в іншій країні, надавши до клопотання з ЦОСІ ДПСУ про перетин [PERSON] . Державного кордону в останній раз 03.12.2024 р. (а.с. 34-38,45,46). Представниця 3-ої особи без самостійних вимог на предмет спору : Служби у справах дітей Одеської міської ради в засідання суду не з?явилась, надіславши до суду листа, в якому повідомила про неможливість виготовлення висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] у зв?язку з існуванням в матеріалах справи укладеного між сторонами нотаріально посвідченого договору про визначення місця проживання дитини, участь у її вихованні та умов її утримання (в тому числі аліментів) від 02.12.2024 р. (реєстр. № 1741), відповідно до п. 2 якого, батьки домовились, що місце проживання дитини визначено разом з батьком, за місцем його постійного проживання та (або) реєстрації, у зв?язку з чим, Служба у справах дітей ОМР немає юридичних підстав для підготовки висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини (а.с. 74). Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційний шлюб між позивачем та відповідачкою був зареєстрований 23.07.2011 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 381), в якому них народилася малолітня донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.07.2011 р. та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.01.2012 р. (а.с. 5,16). З матеріалів справи вбачається, що починаючи з 2021 р. до сьогодні, між ним та відповідачкою припинені будь-які шлюбні відносини через те, що сімейне життя між подружжям не склалось через суперечки, конфлікти, різні характери та погляди на сімейне життя, а також моральні та духовні цінності, наслідком чого стали непорозуміння по всім життєвим питанням, зокрема щодо сімейних відносин, ведення спільного господарства, а також втрати почуття любові один до одного, та в решті призвело до негативного ставлення один до одного, подружні відносини і шлюбні стосунки між ними фактично припинились, а тому на думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, подальше збереження шлюбу неможливо, і розірвання шлюбу буде відповідати свободам та інтересам позивача. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з?ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, з урахуванням визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам позивача і моральним засадам суспільства.

Outcome: approved