Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовом до КЗ «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області про скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що з 01 вересня 2023 року вона працювала на посаді викладача фортепіано та загального фортепіано КЗ «Школа мистецтв» Луківської селищної ради. Відповідно до наказів від 25 квітня 2024 року №16-од, від 26 квітня 2024 року №17-од, від 29 квітня 2024 року №19-од її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а відповідно до наказу від 30 квітня 2024 року №9-к/тр - звільнено із вказаної посади за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов`язків на підставі пункту 3\~статті 40 КЗпП України. Вказуючи на свою відмінну роботу, позитивні характеристики професійної діяльності, позивач вважала зазначені накази незаконними, такими, що порушують її трудові права, оскільки видані з порушенням норм трудового законодавства, та просила скасувати накази від 25 квітня 2024 року №16-од, від 26 квітня 2024 року №17-од, від 29 квітня 2024 року №19-од «Про оголошення догани», наказ від 30 квітня 2024 року №9-к/тр «Про звільнення», поновити її на роботі зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнути з відповідача на її користь 36\~300 гривень моральної шкоди. Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області своєю ухвалою передала зазначену справу за підсудністю на розгляд до Турійського районного суду Волинської області. Суддя своєю\~ухвалою прийняла\~цивільну справу\~до провадження,\~ а в подальшому - до розгляду, відкрила провадження у справі, призначила підготовче засідання. Відповідач - Комунальний заклад «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області подав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити, вказуючи, що підставою для видачі наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а в подальшому для звільнення стало порушення останньою трудового законодавства. Так, відповідно до наказу від 25 квітня 2024 року №16-од позивачу оголошено догану за відсутність на робочому місці 12 та 19 квітня 2024 року, що підтверджується відповідними актами. Згідно з поясненнями [PERSON] від 26 квітня 2024 року, які вона додала до матеріалів справи, вона провела заняття в інші дні, проте, як вказує відповідач, без погодження та відома керівництва школи, що є порушенням Посадової інструкції та Правил внутрішнього трудового розпорядку. Наказом від 26 квітня 2024 року №17-од позивачу оголошено догану за невиконання вимог Посадової інструкції та законодавства щодо забезпечення здобуття учнями освіти державною мовою. Підставою для цього стала колективна скарга викладачів школи. Крім цього, 10 квітня 2024 року надійшла заява від батьків учениці [PERSON] про переведення її до іншого вчителя у зв`язку з тим, що викладач [PERSON] кричить на дитину під час уроків, порівнює її з іншими дітьми та б`є її по пальцях. З цього приводу було проведено службове розслідування та Актом від 29 квітня 2024 року визнано поведінку викладача [PERSON] ненормативною, зазначено про недотримання останньою вимог Посадової інструкції та педагогічної етики, невміння та небажання вирішувати конфліктні ситуації з батьками учнів. Тому наказом від 29 квітня 2024 року №19-од позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за ненормативну поведінку та порушення педагогічної етики. Відповідно до наказу від 30 квітня 2024 року №9-к/тр [PERSON] звільнено із посади викладача фортепіано та загального фортепіано за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов`язків на підставі пункту 3\~статті 40 КЗпП України. Підставою для звільнення стали накази від 25 квітня 2024 року №16-од, від 26 квітня 2024 року №17-од, від 29 квітня 2024 року №19-од про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Позивач [PERSON] у відповіді на відзив вважала доводи відповідача, викладені у відзиві, необґрунтованими. Так, щодо наказу від 25 квітня 2024 року №16-од про оголошення їй догани за відсутність на робочому місці 12 та 19 квітня 2024 року вказувала, що була відсутня на робочому місці у вказані дати з відома директорки школи [PERSON] , яка знала про перенесення занять на інші дати. Оголошення догани 26 квітня 2024 року за невиконання вимог Посадової інструкції та законодавства щодо забезпечення здобуття учнями освіти державною мовою позивач вважає незаконним, таким, що не підтверджується належними доказами, а колективну скаргу викладачів школи, що стала підставою для цього, сфальсифікованою. Так само позивач вважає неналежним доказом протокол та Акт службового розслідування від 29 квітня 2024 року, що стали підставою для оголошення їй догани відповідно до наказу від 29 квітня 2024 року №19-од. Вказуючи, що її незаконно було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а тому у відповідача були відсутні підстави для її звільнення на підставі пункту 3\~статті 40 КЗпП України, а справжньою причиною її звільнення стало її цькування (мобінг) роботодавцем, просила позов задовольнити. Ухвалою Турійського районного суду Волинської області справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Демчук Н.В. позовні вимоги пдтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити. Представник відповідача Сачук Т.Г. у судовому засідання позовні вимоги не визнала та просила відмовити в позові з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Як установив суд, що позивач [PERSON] з 01 вересня 2023 року була прийнята на роботу на посаду викладача фортепіано та загального фортепіано КЗ «Школа мистецтв» Луківської селищної ради (а. с. 11). Відповідно до\~статті 23 КЗпП України\~трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Підставою для видання наказу є трудовий договір, укладений у письмовій формі, або заява працівника про прийняття на роботу з відповідною резолюцією керівника організації. Як видно з матеріалів справи, підставою для видачі наказу № 23-к/тр від 01 вересня 2023 року про прийняття [PERSON] на роботу була заява самої [PERSON] від 31 серпня 2023 року. Відповідно до положень\~статті 139 КЗпП України\~працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Згідно з частиною першою\~статті 147\~КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такі заходи стягнення як догана або звільнення. Відповідно до наказу від 25 квітня 2024 року №16-од викладачу [PERSON] оголошено догану за порушення трудової дисципліни (відсутність на робочому місці 12 квітня 2024 року та 19 квітня 2024 року)(а. с. 26). Підставою для видачі вказаного наказу зазначені Акти про факт відсутності працівника на робочому місці від 12 квітня 2024 року №1 та від 19 квітня 2024 року №2. Згідно із вказаними Актами, що є в матеріалах справи, та складені директором школи та трьома викладачами, викладач школи [PERSON] була відсутня на робочому місці 12 квітня 2024 року та 19 квітня 2024 року без попередження та без поважних причин (урок з ученицею [PERSON] ) та не надала письмових пояснень щодо відсутності на роботі у вказані дні (а. с. 27, 28). Згідно з поясненнями [PERSON] від 26 квітня 2024 року, які вона додала до матеріалів справи, вона провела урок з [PERSON] замість 19 квітня 2024 року у суботу 20 квітня 2024 року (а. с. 29). Відповідно до пункту 3.1 Посадової інструкції №1 викладача музичного відділу КЗ «Школа мистецтв» Луківської селищної ради, що затверджена директором школи Сачук Т.Г. 01 вересня 2022 року, та з якою позивач ознайомлена, про що свідчить її підпис, викладач своєчасно складає і подає розклад уроків на затвердження директору школи. Зміни у розкладі уроків в установленому порядку погоджує із керівництвом школи. Згідно з пунктом 5.15 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КЗ «Школа мистецтв» Луківської селищної ради, що затверджені директором школи [PERSON] 04 вересня 2023 року, педагогічним працівникам КЗ «Школа мистецтв» Луківської селищної ради забороняється змінювати на свій розсуд розклад занять і графіки роботи. Доводи позивача [PERSON] про те, що вона була відсутня на робочому місці 12 квітня 2024 року та 19 квітня 2024 року з відома директорки школи [PERSON] , яка знала про перенесення занять на інші дати, суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені жодними доказами та спростовані матеріалами справи, зокрема, Актами про факт відсутності працівника на робочому місці від 12 квітня 2024 року №1 та від 19 квітня 2024 року №2. Зміна розкладу занять без погодження та відома керівництва школи є порушенням Посадової інструкції та Правил внутрішнього трудового розпорядку, тому відсутні підстави для скасування наказу від 25 квітня 2024 року №16-од «Про оголошення догани викладачу [PERSON] » за порушення трудової дисципліни. Відповідно до наказу від 26 квітня 2024 року №17-од позивачу [PERSON] оголошено догану за невиконання вимог Посадової інструкції та законодавства щодо забезпечення здобуття учнями освіти державною мовою. Підставою для цього стала колективна скарга викладачів КЗ «Школа мистецтв» Луківської селищної ради від 22 квітня 2024 року, протокол №7 від 23 квітня 2024 року зборів трудового колективу КЗ «Школа мистецтв» Луківської селищної ради (а. с. 30). З матеріалів справи видно, що 22 квітня 2024 року на ім`я директора КЗ «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Сачук Т.Г. надійшла колективна скарга за підписом восьми викладачів школи про те, що викладач [PERSON] всі уроки проводить виключно російською мовою, на зауваження викладачів школи щодо порушення законодавства щодо мови освітнього процесу не реагує (а. с. 33). Розгляд цієї скарги проводився на засіданні зборів трудового колективу КЗ «Школа мистецтв» Луківської селищної ради, на яких виступили викладачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили факт спілкування викладача [PERSON] з усіма учасниками освітнього процесу виключно російською мовою. Відповідно до протоколу №7 від 23 квітня 2024 року зборів трудового колективу КЗ «Школа мистецтв» Луківської селищної ради вирішили вжити заходів та притягнути викладача [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за порушення мовного законодавства України у закладі освіти (а. с .31-32). Відповідно до статті 7 Закону України «Про освіту» мовою освітнього процесу в закладах освіти є державна мова. Держава гарантує кожному громадянинові України право на здобуття формальної освіти на всіх рівнях (дошкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої), а також позашкільної та післядипломної освіти державною мовою в державних і комунальних закладах освіти. Відповідно до пункту 3.1 Посадової інструкції №1 викладача музичного відділу КЗ «Школа мистецтв» Луківської селищної ради, що затверджена директором школи Сачук Т.Г. 01 вересня 2022 року, та з якою позивач ознайомлена, про що свідчить її підпис, викладач забезпечує здобуття учнями освіти державною мовою. Доводи позивача [PERSON] про те, що наказ відповідача про оголошення їй догани від 26 квітня 2024 року є незаконним, а колективна скарга викладачів школи, що стала підставою для цього, сфальсифікованою, суд не приймає до уваги, оскільки такі є необґрунтованими та спростовані матеріалами справи, тому відсутні підстави для скасування наказу від 26 квітня 2024 року №17-од «Про оголошення догани викладачу [PERSON] » за невиконаня вимог Посадової інструкції. Наказом від 29 квітня 2024 року №19-од позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за ненормативну поведінку та порушення педагогічної етики (а. с. 36). Підставою для винесення цього наказу зазначено заяву батьків учениці [PERSON] від 10 квітня 2024 року, пояснювальну записку [PERSON] від 11 квітня 2024 року, протокол №5 від 12 квітня 2024 року зборів трудового колективу КЗ «Школа мистецтв» Луківської селищної ради, Акт службового розслідування від 29 квітня 2024 року. З матеріалів справи видно, що 10 квітня 2024 року на ім`я директора КЗ «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Сачук Т.Г. надійшла заява від батьків учениці [PERSON] про переведення її до іншого вчителя у зв`язку з тим, що викладач [PERSON] кричить на дитину під час уроків, порівнює її з іншими дітьми та б`є її по пальцях (а. с. 37). У пояснювальній записці [PERSON] від 11 квітня 2024 року остання зазначила, що це неправдива інформація, проте вважала за необхідне перевести дитину до іншого викладача, оскільки вона не може знайти спільну мову з дитиною і її батьками для успішного продовження навчання (а. с. 38). З цього приводу на підставі наказу директора КЗ «Школа мистецтв» Луківської селищної ради Сачук Т.Г. від 12 квітня 2024 року №12-од було проведено службове розслідування та Актом від 29 квітня 2024 року визнано поведінку викладача [PERSON] ненормативною, зазначено про недотримання останньою вимог Посадової інструкції та педагогічної етики, невміння та небажання вирішувати конфліктні ситуації з батьками учнів (а. с. 41-42). Відповідно до пункту 1\~статті 54 Закону України «Про освіту» педагогічною діяльністю можуть займатися особи з високими моральними якостями, які мають відповідну освіту, професійно-практичну підготовку, фізичний стан яких дозволяє виконувати службові обов`язки. Крім того, за змістом пункту 1 статті 51а,\~статті 56 Закону України «Про освіту» учні мають гарантоване державою право на захист від психічного і фізичного насильства, від дій педагогічних працівників, які порушують права або принижують їх честь і гідність. Педагогічні працівники зобов`язані додержуватися педагогічної етики, моралі, поважати гідність дитини. Педагогічні працівники закладу зобов`язані дотримуватися педагогічної етики, моралі, поважати особисту гідність учнів та їх батьків. Більше того, статтею 56 даного Закону визначені обов`язки педагогічних працівників, відповідно до яких педагогічний працівник зобов`язаний настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі: правди, справедливості, відданості, патріотизму, гуманізму, доброти, стриманості, працелюбства, поміркованості, інших доброчинностей; додержувати педагогічної етики, моралі, поважати гідність дитини, учня, студента; захищати дітей, молодь від будь-яких форм фізичного або психічного насильства тощо. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про те, що матеріалами справи повністю підтверджуються факти систематичних порушень трудової дисципліни з боку позивача [PERSON] . Відповідно до наказу від 30 квітня 2024 року № 9-к/тр [PERSON] звільнено із посади викладача фортепіано та загального фортепіано за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов`язків на підставі пункту 3\~статті 40 КЗпП України. Підставою для звільнення стали накази від 25 квітня 2024 року №16-од, від 26 квітня 2024 року №17-од, від 29 квітня 2024 року №19-од про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Згідно з пунктом 3 частини першої\~статті 40 КЗпП України\~трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до\~\~закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. У постанові Верховного Суду від 29 січня 2024 року у справі № 484/1145/22 викладено висновок, що «у таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і\~\~ не\~\~ втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (стаття\~\~ 151\~\~ КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до\~\~\~\~працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до\~\~положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2024 року у справі № 607/9072/22 виклав висновок про те, що «ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни». У постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 755/6249/18 зазначено, що «для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої\~статті 40 КЗпП України\~необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) допущення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше». Такий висновок підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 9901/743/18. Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок (постанова Верховного Суду від 09 грудня 2021 року в справі № 489/58/20). Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2024 року у справі № 299/2637/21 виклав висновок про те, що «обов`язковою умовою для звільнення працівника на підставі пункту 3 частини першою\~статті 40 КЗпП України\~є\~\~систематичне невиконання покладених на нього трудових обов`язків. При цьому висновок про систематичне невиконання трудових обов`язків буде правомірним лише у випадку, коли після застосовуваного до нього раніше заходу дисциплінарного стягнення (який не скасований у встановленому законом порядку) такий працівник знову вчинив дисциплінарний проступок». Враховуючи порушення трудової дисципліни, які були допущені позивачем, за які її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі наказів від 25 квітня 2024 року №16-од, від 26 квітня 2024 року №17-од, від 29 квітня 2024 року №19-од, позивача [PERSON] було обгрунтовано і правомірно звільнено із посади викладача фортепіано та загального фортепіано за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов`язків на підставі пункту 3\~частини першої статті 40 КЗпП України. При цьому суд виходив із того, що оскільки на позивача посадовою інструкцією покладені певні обов`язки, їх систематичне невиконання позивачем без поважних причин підтверджується доказами у справі, та враховуючи наявні у позивача дисциплінарні стягнення у виді догани за невиконання без поважних причин покладених на неї трудовим договором обов`язків, відповідач\~мав підстави для звільнення\~\~ [PERSON] з посади викладача фортепіано та загального фортепіано за пунктом 3\~частини першої статті 40 КЗпП України. Доводи останньої про те, що відповідач створював перешкоди у виконанні позивачем своїх посадових обов`язків та змушував звільнитись з займаної посади, переслідував її, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи жодними належними та допустимими доказами. Оскільки в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити, то моральна шкода їй не може бути відшкодована, враховуючи, що дана вимога є похідною від основної\~про визнання незаконними та скасування наказів про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення. Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої\~\~статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин та з підстав, передбачених вказаними вище нормами матеріального права, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивач не надала належних доказів на підтвердження тих обставин, на які вона посилалася у позовній заяві, а тому у роботодавця були правові підстави для її звільнення з посади на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України.

Outcome: dismissed