Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON] , з посиланням на те, що з січня 2008 року її мати [PERSON] , в зв`язку з похилим віком та погіршенням стану здоров`я (перенесла інсульт), переїхала на постійне проживання з [ADDRESS] . 22.07.2008 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] .. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина на будинок за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій на праві власності. Спадкоємцями першої черги [PERSON] були: [PERSON] та [PERSON] .. Син останньої, [PERSON] був спадкоємцем п`ятої черги і до спадкування не закликався. Жоден із спадкоємців не подав в 6-ти місячний термін до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавці. [INFO] померла її сестра [PERSON] .. [PERSON] до спадкування після смерті [INFO] своєї баби [PERSON] не закликався, проте є спадкоємцем першої черги після смерті матері [INFO] [PERSON] .. Позивач просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , разом із спадкодавцею [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , станом на час відкриття спадщини [INFO] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, що викладені нею в позовній заяві, позов просить задовольнити з викладених в ньому підстав. Відповідач в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяви, клопотання та відзив на позовну заяву від нього до суду не надходили. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він з травня місяця 2001 року і по даний час проживає з позивачем по сусідству, через город в с. Розкішна Білоцерківського району Київської області та має з нею добросусідські відносини. З початку 2008 року і до своєї смерті, а саме [INFO] з позивачем в її будинку фактично проживала її мати, прізвища та імені якої він уже зараз не пам`ятає. Остання хворіла та потребувала стороннього догляду, за нею доглядала її дочка, тобто позивач [PERSON] .. Після смерті своєї матері [PERSON] поховала її із свого будинку та провела поминальні обіди. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона більше тридцяти років проживає в с. Розкішна Білоцерківського району Київської області по сусідству з позивачем, через дорогу від помешкання останньої та має з нею добросусідські відносини. З січня місяця по жовтень місяць 2008 року в будинку позивача фактично проживала її мати [PERSON] , за якою [PERSON] доглядала, оскільки та хворіла та потребувала стороннього догляду. Після смерті своєї матері [PERSON] , [PERSON] поховала її із свого будинку та проводила поминальні обіди. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши справу, заслухавши доводи позивача [PERSON] , допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Матеріалами справи та показаннями свідків встановлено, що з січня 2008 року [PERSON] в зв`язку з похилим віком та погіршенням стану здоров`я (перенесла інсульт) переїхала на постійне проживання з [ADDRESS] , в будинок її дочки [PERSON] (а. с. 12, 13). Із матеріалів\~спадкової справи\~(а.с.\~33-44)\~встановлено,\~що 22.07.2008\~року [PERSON] \~склала заповіт,\~яким заповіла\~все своє\~майно дочці\~ [PERSON] .\~Заповіт посвідчено\~Розкішнянською сільською\~радою Ставищенського\~району Київської\~області та\~зареєстровано в\~реєстрі за\~№346.\~ [INFO] [PERSON] \~померла,\~спадкова \~справа на\~майно не\~була заведена.\~Спадкоємцями першої\~черги [PERSON] \~були:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Син останньої,\~ [PERSON] був\~спадкоємцем п`ятої\~черги і\~до спадкування\~не закликався.\~Жоден із\~спадкоємців не\~подав в\~6-ти\~місячний термін\~до нотаріуса\~заяви про\~прийняття спадщини\~після смерті\~спадкодавці.\~Після смерті\~ [PERSON] відкрилася\~спадщина на\~будинок за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~який належав\~померлій на\~праві власності,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~право особистої\~власності на\~жилий будинок\~виданим 08.03.1993\~року Розкішнянською\~сільською радою\~Ставищенського району\~Київської області,\~зареєстрованим в\~Білоцерківському МБТІ\~в реєстровій\~книзі №3\~за №599\~(а.с.\~16) та\~копією довідки виданою Ставищенською селищною радою Білоцерківського району Київської області № 5-149 від 26.02.2025 (а.с. 43). На день відкриття спадщини спадкодавця [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] проте з січня 2008 року до дня смерті [INFO] постійно проживала без реєстрації в будинку [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] , що підтверджується копіями: свідоцтва про народження [NUMBER] виданим 07.03.1967 року Горлівським міськ бюро ЗАГС Донецької області (а.с. 8); свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 10.09.2015р. виданим відділом ДРАЦС РС Ставищенського РУЮ у Київській області (а.с. 9), довідки Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області №5-149 від 26.02.2025 (а.с. 43), актом від 09.08.2024 року (а.с. 12), довідкою Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області №5-610 від 09.09.2024р. (а.с. 13), показами свідків: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 17). Похованням сестри займалася позивач, оскільки її єдиний син [PERSON] , [INFO] , на час смерті сестри перебував на лікуванні в Ольшаницькому психоневрологічному інтернаті, де проживає наразі та отримує психіатричну допомогу, перебуваючи на повному державному утриманні (а. с. 27). [PERSON] , [INFO] , постійно до дня смерті [INFO] залишалася зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею постійно до дня смерті були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - дочка (померла [INFO] ) та внук [PERSON] , що підтверджується довідкою №5-149 від 26.02.2025 виданою Ставищенською селищною радою Білоцерківського району Київської області (а.с. 43). На заяву № 71/01-34 від 28.02.2025 до Ставищенської державної нотаріальної контори про заведення спадкової справи на майно померлої [INFO] [PERSON] та подану довідку №5-149 від 26.02.2025 року видану Ставищенською селищною радою Білоцерківського району Київської області, згідно якої [PERSON] постійно до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] нотаріус зробила висновок про постійне проживання спадкодавці за цією ж адресою. Водночас зазначила, що за даними спадкового реєстру № 80289911 від 28.02.2025 року спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заведена. За даними Спадкового реєстру № 80292726 від 28.02.2025 року зареєстровано заповіт від імені [PERSON] посвідчений Розкішнянською сільською радою 22.07.2008 року за реєстром 346, на який видано дублікат. Інші заповіти відповідно до Спадкового реєстру від імені вказаної спадкодавиці відсутні. Відповідно до наданого дублікату заповіту - спадкодавиця заповіла все своє майно [PERSON] , що підтверджується консультаційним роз`ясненням Ставищенської районної державної нотаріальної контори (а.с. 18). [PERSON] спадщину після смерті її матері не прийняла, бо не проживала з останньою на день смерті. Державна реєстрація за однією адресою із [PERSON] , сама по собі не є беззаперечним доказом постійного проживання спадкодавці на момент смерті за цією адресою. Тому [PERSON] не може вважатися такою, що прийняла спадщину в силу ч. 3 статті 1268 ЦК України, оскільки правове значення має постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не реєстрація з нею в одному житловому будинку. Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця: [ADDRESS] . Встановлення вищевказаного факту має юридичне значення, оскільки необхідне для встановлення кола спадкоємців, які вважаються такими, що спадщину прийняли в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України та мають право на спадщину, тобто існує спір щодо факту прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частинами першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. ВС в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року підкреслив, що справи про спадкування розглядається судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Під час розгляду таких справ суди мають досліджувати та встановлювати фактичне місце проживання спадкодавця на момент смерті й фактичне місце проживання його спадкоємців і від цього вже визначати, чи прийняли спадкоємці спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Місце реєстрації в цьому разі не є визначальним (Постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року справа № 569/15147/17 провадження № 61-39308св18). Верховним Судом в постанові від 24 серпня 2022 року справа № 538/2344/20 (№ 61-39308св18), під час вирішення питання, чи прийняли спадкоємці спадщину у порядку частини третьої статті 1268 ЦК України, суди першої та апеляційної інстанцій мають досліджувати та встановлювати фактичне місце проживання спадкодавця на момент смерті та фактичне місце проживання його спадкоємців. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини) реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена правова норма відтворює загальний принцип заборони дискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання або місця перебування особи. Аналіз наведених норм права та правила частини першої статті 1221 ЦК України дає підстави стверджувати, що місцем відкриття спадщини є не місце реєстрації спадкодавця, а останнє його місце постійного проживання. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява. Сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України не свідчить про своєчасність прийняття спадщини, та, відповідно, набуття права на спадкове майно. Аналогічні позиції сформульовані в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі №464/566/19 https://reyestr.court.gov.ua/Review/100063131; в постанові Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 937/10434/19-ц https://reyestr.court.gov.ua/Review/97034685. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки [PERSON] до дня своєї смерті фактично проживала з позивачем за місцем її проживання (позивача), то позовні вимоги підлягають задоволенню. В позовній заяві позивач просить судові витрати по справі покласти на неї.

Outcome: approved