Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

У квітні 2025 року заявник [PERSON] , через представника заявника адвоката Бондаренко І.А., звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який померла йому заповіла на підставі заповіту від 15.01.2009 року. Вказує, що 30.10.2024 року, бажаючи оформити свої спадкові права на житловий будинок, він звернувся до державного нотаріуса з заявою про видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було відмовлено посилаючись на те, що він пропустив шестимісячний строк, а продовжити його можливо лише за рішення суду. Крім того, нотаріусом вказано, що при правовому аналізі наданих документів встановлено, що [PERSON] , спадщину після смерті [PERSON] не прийняв, оскільки до нотаріальної контори на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця він не звертався, доказів постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не надав. При цьому, у свідоцтві про смерть [PERSON] , у графі «Прізвище» зазначено « [PERSON] », а у свідоцтві про його народження у графі «Мати», зазначено прізвище « [PERSON] », тому враховуючи вище вказані розбіжності нотаріус вважає, що встановити факт родинних відносин між ним та помер лою [PERSON] можливо лише в судовому порядку. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09.04.2025 року суд прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи в порядку окремого провадження. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12.05.2025 року задоволено клопотання представника заявника про витребування письмових доказів. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не подав. Представник заявника адвокат Бондаренко І.А. в судовому засіданні заяву підтримала повністю, яку просила задовольнити з підстав, зазначених у заяві, в подальшому подала заяву в якій просила розгляд справи провести за відсутності заявника та представника (а.с.90). Представник заінтересованої особи - Бобринецька міська рада Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду заяви чи клопотань не надійшло. На підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, враховуючи зазначені вище обставини, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі представника заінтересованої особи. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків та дослідивши письмові докази в їх сукупності приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] у віці 86 років помела [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Бобринецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 02.08.2023, актовий запис 20 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить померлій [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу від 06.03.1694 року посвідченого державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Бурлака Н.В. та зареєстровано в реєстрі за №536 (а.с.12-13). Даний факт також підтверджується заповітом від 15.01.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиною С.А. та зареєстрованого в реєстрі за №22, відповідно якого [PERSON] заповіла своєму синові [PERSON] житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , (а.с.10). 30 жовтня 2024 року державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дроздовою О.П., на підставі заяви [PERSON] , яка діяла по довіреності в інтересах свого чоловіка спадкоємця за законом [PERSON] , заведено спадкову справу 138/2024 щодо майна [PERSON] (а.с.47-78). Постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дроздовою О.П. від 30.10.2024 р. за №595/02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] , оскількипри правовому аналізі наданих документів встановлено, що [PERSON] , спадщину після смерті [PERSON] не прийняв, оскільки до нотаріальної контори на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця він не звертався, доказів постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не надав. При цьому у свідоцтві про смерть [PERSON] , виданому Бобринецьким відділом ДРАЦС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), 02.08.2023 року на бланку серії [NUMBER] у графі «Прізвище» зазначено « [PERSON] », а у свідоцтві про народження [PERSON] , виданому повторно Бобринецьким відділом ДРАЦС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), 29.10.2024 року на бланку серії [NUMBER] у графі «Мати», зазначено прізвище « [PERSON] ». Тому, оскільки відстуній факт прийняття спадщини, а наявні розбіжності у прізвищі спадкодавця та спадкоємця унеможливлюють встановити родинні стосунки між померлою [PERSON] та [PERSON] відмовлено останньому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.15). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №81205952 від 16.05.2025 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №81205957 від 16.05.2025 року встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт, який чинний, номер у спадковому реєстрі 46188444 (а.с.43-46). Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно Бобринецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 29.10.2024, актовий запис 43, вбачається, що [PERSON] являється матір`ю [PERSON] (а.с.8). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Бобринецькимвідділомдержавної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 02.08.2023 року, померламає прізвище, ім`я та по-батькові: « [PERSON] » (а.с.7). Судом встановлено, що згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого БобринецькимРС УДМС України в Кіровоградській області від 28.10.2015 року, заявник має прізвищепрізвище, ім`я та по-батькові: « [PERSON] » (а.с.5). В судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , яка суду показала, що заявник [PERSON] доводиться їй двоюрідним братом, а його мати [PERSON] , яка померла є її тіткою. Завжди знала її прізвище як « [PERSON] » та підтверджує, що заявник є сином померлої [PERSON] .. В судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , яка суду показала, що заявник [PERSON] являється їй племінником, а померла [PERSON] являється їй рідною сестрою. Вказує, що заявник є сином померлої [PERSON] .. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.1\~ст.1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст.ст.1216,\~1217\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. При цьому, положеннями\~ст.1258 ЦК України\~передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~ст.1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. У постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами. Разом з тим, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснень, які викладені в п. 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Крім цього, як вбачається із інформації, наведеної у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Факт родинних відносин заявника та його померлої матері [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засідання належними та допустимими доказами, встановлення даного факту родинних відносин безпосередньо породжує юридичні наслідки і необхідне заявнику для вчинення нотаріальних дій з оформлення спадщини та в інший, окрім судового порядку, спосіб його встановити неможливо. З урахуванням викладеного, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, показами свідка, суд дійшов висновку, що померла [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , а тому вимоги заяви підлягають задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, тому суд покладає судовий збір на заявника.

Outcome: approved