Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~суду із\~заявою,\~з викликом\~заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про встановлення факту його проживання в IV зоні посиленого радіологічного контролю в період з 26 квітня 1986 року по 15 червня 1990 рік в місті Ладижин, Гайсинський район, Вінницької області. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що він звернувся до відділу Пенсійного фонду України для роз`яснення щодо підстав призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Закон №796-ХІІ). На даний лист надана відповідь, що відповідно до ст. 55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки у довідці з реєстру Ладижинської територіальної громади не зазначено його місце проживання в період з 26.04.1986 по 15.06.1990 у місті Ладижин, період його навчання у Ладижинській школі №3, заявник звернувся з заявою про встановлення\~факту проживання в ІV зоні посиленого радіологічного контролю його в період з 26.04.1986 по 15.06.1990 у місті Ладижин Гайсинського району Вінницької області. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 09.04.2025 відкрито провадження в цивільній справі за заявою\~ [PERSON] , заінтересована особа:\~Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про встановлення факту проживання, та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження\~за участю заявника і заінтересованої особи. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав вимоги заяви в повному обсязі та просив їх задовольнити. Також суду пояснив, що в період з 26.04.1986 по 15.06.1990 він, разом з батьками проживав в квартирі по [ADDRESS] та навчався у Ладижинській ЗОШ І-ІІІ ступенів №3. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені судом належним чином. Через систему «Електронний суд» (вх.№2985/25 від 19.06.2025) представником заінтересованої особи подано до суду заяву про розгляд справи без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, на підставі наявних у справі матеріалів та на розсуд суду. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини другої вказаної статті передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5 роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави зробити висновок про те, що в порядку цивільного судочинства розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Така правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 30.05.2018 у справі №761/16799/15-ц Разом з тим, згідно з рекомендаціями, наданими у пункті 2 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди при вирішенні питання про підвідомчість справи мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Не можуть розглядатись судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду. Відповідно до п. п. 3, 4 частини 1\~статті 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»\~до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. Для встановлення пільг і компенсацій визначаються певні категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4. Частиною першою\~статті 55 Закону України «Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»\~передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого\~статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зменшення пенсійного віку на 2 роки, та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 5 років. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання в ІV зоні посиленого радіологічного контролю його в період з 26 квітня 1986 року по 15 червня 1990 рік в місті Ладижин, Гайсинський район, Вінницької області, заявник зазначив, що після звернення до відділу Пенсійного фонду України щодо роз`яснення про підстави призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Закон №796-ХІІ). На даний лист надана відповідь, що відповідно до ст. 55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, встановлення факту проживання в ІV зоні посиленого радіологічного контролю її в період з 26 квітня 1986 року по 15 червня 1990 рік в місті Ладижин Гайсинського району Вінницької області, необхідно для реалізації заявником права на отримання пенсії, встановленої законом. За змістом ч. ч. 3, 4\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що у довідці з реєстру Ладижинської територіальної громади від 12.02.2025 № 23-14-55 зазначено його місце проживання в період: з 13.12.1994 13.02.1995, 18.04.1995-07.02.1996, 07.02.1996-05.03.1996 у [ADDRESS] ; з [ADDRESS] ; з [ADDRESS] ; з [ADDRESS] ; з [ADDRESS] ; 23.12.2020 - теперішній час у [ADDRESS] (а.с. 12). З довідки № 01-39/33 від 06.02.2025 виданої відділом освіти ліцей №3 Ладижинської міської ради Вінницької області [PERSON] , [INFO] , навчався в Ладижинській ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 з 1 класу (з 01.09.1980) по 11 клас (по 15.06.1990) і отримав атестат про середню освіту [NUMBER] (а.с. 13 зворот). У довідці №01-39/34 від 06.09.2025 відділу освіти ліцей №3 Ладижинської міської ради Вінницької області зазначено, що з 01 вересня 2022 року Ладижинська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №3 Ладижинської міської ради Вінницької області перейменована на Ліцей № 3 Ладижинської міської ради Вінницької області (а.с. 13). Відповідно до копії атестату про середню освіту [NUMBER] , виданий 15.06.1990, [PERSON] в 1990 році закінчив середню школу № 3 м. Ладижин Тростянецького району Вінницької області (а.с. 16). 25.11.1993 [PERSON] видано посвідчення серії [NUMBER] , відповідно до якого останній постійно проживає на території зани посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) (а.с. 14 зворот). З копії ордера №367 від 19.01.1985 виконавчого комітету Ладижинської міської ради народних депутатів, виданого на підставі рішення виконкому від 18.01.1985 №2 на ім`я [PERSON] , сім`я якої складається з п`яти чоловік, на право зайняття трьох кімнат загальною жилою площею 37,27 кв.м. в квартирі [ADDRESS] . Склад сім`ї: [PERSON] чоловік, [PERSON] дочка, [PERSON] син, [PERSON] батько (а.с. 11). У судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] дійсно проживав разом зі своїми батьками в [ADDRESS] та навчався у Ладижинській ЗОШ І-ІІІ, в період з 1986 року по 1990 рік, включно. Вказані вище докази узгоджуються між собою за своїм змістом і не суперечать один одному, та свідчать про те, що [PERSON] в період з 26.04.1986 по 15.06.1990 проживав в місті Ладижин Гайсинського району Вінницької області, яке відносилось до зони посиленого радіологічного контролю четвертої категорії.

Outcome: approved