Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. На обґрунтування позову позивач зазначила, що 17 серпня 2017 року між позивачем та [PERSON] , було укладено шлюб (копія свідоцтва надається). Від спільного подружнього життя у нас народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 13 грудня 2019 року по справі № 755/11208/19 шлюб між сторонами розірвано. Донька проживає з позивачем і знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами в школі, станом її здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, більш того, створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідач покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. З огляду на викладене просила позов задовольнити, позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути на користь позивача аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07 квітня 2024 року і до повноліття дитини. В порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Хромовій О.О. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків - два дні з дня отримання копії даної ухвали. 25 вересня 2024 року представник позивача [PERSON] - адвокат Маринів А.В., подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, надав доказ надсилання позовної заяви з додатками відповідачеві, чим виконав вимоги ухвали про залишення позову без руху у встановлений судом строк. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 23 жовтня 2024 року на 15 год. 00 хв., сторонам роз`яснено їх процесуальні права та встановлено процесуальні строки. 23 жовтня 2024 року протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва підготовче засідання відкладено на 27 листопада 2024 року на 12 год. 00 хв. за клопотанням представника відповідача. 04 листопада 2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Нікіпєлової К.Є., надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способів участі батька у вихованні дитини. Також 04 листопада 2024 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Нікіпєловою К.Є., подано відзив на позовну заяву. Відповідач позов не визнав, категорично заперечує проти його задоволення з огляду на таке. Позовна заява позбавлена будь-яких індивідуальних та конкретних ознак, обставин та особистісних характеристик відповідача. Для підготовки позовної заяви обрано формальний підхід. Позовна заява подана безпідставно, носить штучний характер для затягування вирішення питання щодо спілкування та виховання доньки з батьком, оскільки відповідач 21 червня 2024 року звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації щодо видачі розпорядження про способи участі батька у вихованні доньки та спілкуванні з нею. Водночас, [PERSON] повідомлено про зупинення розгляду питання, у зв`язку із зверненням [PERSON] до суду із позовом про позбавлення батьківських прав. Після розірвання шлюбу, у період з 2019 по 2024 рік, відповідач брав участь у житті дитини, відвідував доньку, забирав із дитячого садочка, школи, тренувань, брав участь у організації розваг для неї та її фізичному, інтелектуальному розвитку, забирав доньку щотижня на ночівлю за згодою та без присутності матері. Між батьком та донькою склалися теплі, близькі довірчі стосунки, дитина проводила час із батьком із задоволенням, їй було цікаво та весело, вона почувала себе у безпеці. Дитина виявляла бажання до зустрічей з батьком, проводила час із задоволенням, ділилася своїми переживаннями. Жодних зауважень зі сторони матері щодо недотримання графіку сну, прийому їжі, звичного розкладу дитини у навчанні та відпочинку під час перебування доньки з батьком, не надходило. Батьки дитини намагалися зберегти між собою толерантні та цивілізовані стосунки, спілкування відбувалося у месенджерах. Протягом 2023-2024 року відповідач намагався юридично оформити з матір`ю всі домовленості - місце проживання дитини, порядок спілкування, питання утримання тощо. Проте, позивачем такі пропозиції було проігноровано. Відповідач не заперечував авторитет матері для доньки, пояснював, що матір є однією із найважливіших людей у житті дитини, не заперечував подальше спілкування із дитиною за зручним графіком. Фінансування дитини зі сторони батька, як оплата першочергових потреб (їжа, одяг), так і додаткових витрат на дитину (витрати на відпочинок, дитячий садочок, лікування, іграшки та розваги) відповідач часто брав на себе або покривав частково на регулярній основі. Водночас, із березня 2024 року позивач почала створювати перешкоди у спілкуванні батька та дитини, позбавила батька можливості брати участь у вихованні доньки, її утриманні, оскільки перестала виходити на зв`язок, переховувала дитину, надавала недостовірну інформацію про місцезнаходження дитини контролюючим органам. Відповідач не має зв`язку із відомими йому номерами мобільного телефону доньки. Відповідач має об`єктивні побоювання щодо намірів матері перемістити дитину за кордон, у зв`язку із чим відповідач буде повністю позбавлений можливості брати участь у житті доньки. Також позивач стурбований скаргами доньки на складнощі в обраному матір`ю напрямку спорту - гімнастикою (складний графік та сильні навантаження, втома, небажання займатися саме цим напрямком), а також щодо методів виховання, які застосовує матір, неприязні висловлювання щодо особи батька у присутності дитини, щодо відсутності у дитини особистого простору за місцем проживання матері, щодо перебування дитини вдома самої, без присутності дорослих. До позову не долучено доказів на підтвердження негативної характеристики батька, його перебування на обліку у нарколога чи у психоневрологічному диспансері, ведення антисоціального способу життя. Твердження позивача про вчинення відповідачем адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху також не підтверджені. Відповідач веде підприємницьку діяльність, серед клієнтів та партнерів, а також за місцем проживання характеризується позитивно. Квартира відповідача обладнана сучасними меблями, побутовою технікою, організовано умови для проживання дитини. З огляду на викладене у задоволенні позовної вимоги про позбавлення батьківських прав просили відмовити. Заперечень щодо вимоги про стягнення аліментів у відзиві не заявлено. До відзиву на позовну заяву також долучено клопотання представника відповідача - адвоката Нікіпєлової К.Є., про письмове опитування позивача як свідка у порядку статті 93 ЦПК України. 27 листопада 2024 року у підготовчому засіданні протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва задоволено усне клопотання представника позивача - адвоката Маринів А.В., про долучення доказів. Також задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Нікіпелової К.Є., про опитування позивача у порядку статті 93 ЦПК України. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Нікіпелової К.Є., про прийняття зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способів участі батька у вихованні дитини. 21 січня 2025 року, підготовче засідання, призначене на 21 січня 2025 року на 11 год. 00 хв., знято з розгляду, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Хромової О.О. Наступне підготовче засідання призначено на 12 лютого 2025 року на 12 год. 00 хв. 12 лютого 2025 року (вхід. № 8110) до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Маринів А.В., про витребування доказів. 12 лютого 2025 року до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Нікіпелової К.Є. надійшло клопотання про зобов`язання позивача надати відповіді на питання відповідача, поставлені у порядку статті 93 ЦПК України. 12 лютого 2025 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Маринів А.В., подано клопотання про витребування доказів, а саме: просив витребувати у Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації висновок для вирішення даного спору по суті, відповідно до статті 19 СК України, про наявність або відсутність підстав позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Маринів А.В., про витребування доказів, витребувано у Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Висновок щодо наявності або відсутності підстав позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 21 березня 2025 року на виконання вимог ухвали від 12 лютого 2025 року про витребування доказів, Службою у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації подано до суду подано письмовий висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про недоцільність позбавлення батьківських прав (протокол засідання Комісії від 19 березня 2025 року № 6) від 21 березня 2025 року № 103-2592. Комісією встановлено, що батьки дитини [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у грудні 2019 року. З того часу малолітня дитина проживає з матір`ю [PERSON] , яка самостійно займається її вихованням та утриманням. Батько дитини [PERSON] не проживає з донькою. На засіданні комісії повідомив, що влітку 2024 року звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації з метою визначення годин спілкування з донькою. Мати дитини в цей час звернулася до суду щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки. Зі слів батька, він проти позбавлення його батьківських прав заперечує, оскільки матеріально допомагає, бажає бачитися з донькою, брати участь у її вихованні та утриманні. Мати дитини [PERSON] повідомила, що вона звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав батька дитини, оскільки, з її слів, [PERSON] останнім часом зловживає наркотичними речовинами і мати не може давати йому дитину, коли він у стані наркотичного сп`яніння, також наголосила , що він уже неодноразово лікувався від наркозалежності, але будь-яких підтверджень не надала. Батька дитини [PERSON] попереджено про дотримання ним прав дитини та ознайомлено його про відповідальність, передбачену законодавством України, у разі порушення прав малолітнього. Приймаючи до уваги зазначене вище, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . 25 березня 2025 року, підготовче засідання, призначене на 25 березня 2025 року на 11 год. 00 хв., знято із розгляду, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Хромової О.О. Наступне підготовче засідання призначено на 15 квітня 2025 року на 12 год. 00 хв. 14 квітня 2025 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Гронь М.А., подано до суду заяву про залишення позову без розгляду в частині вимог про позбавлення батьківських прав. 15 квітня 2025 року у підготовче засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлялися належним чином. Представник позивача - адвокат Гронь М.А., подав заяву про оголошення перерви у підготовчому засіданні, у зв`язку із зайнятістю в іншій справі. Наступне підготовче засідання призначено на 20 травня 2025 року на 14 год. 30 хв. 19 травня 2025 року до суду надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Нікіпєлової К.Є., про відкладення підготовчого засідання на іншу дату. 20 травня 2025 року у підготовчому засіданні протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Нікіпєлової К.Є., про відкладення підготовчого засідання, підготовче засідання відкладено до 09 липня 2025 року до 11 год. 00 хв. 09 липня 2025 року позивач [PERSON] підтримала заявлене клопотання про залишення позову без розгляду в частині вимог про позбавлення батьківських прав. Просила закрити підготовче засідання та продовжити розгляд справи по суті 09 липня 2025 року у відкритому судовому засіданні в частині вимог про стягнення аліментів з відповідача та задовольнити позовні вимоги в цій частині. Вважає, що визначена відповідачем сума аліментів у 5 000,00 грн не може покрити необхідні для утримання дитини витрати. 09 липня 2025 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Нікіпєлова К.Є., проти задоволення клопотання про залишення позову в частині вимог про позбавлення батьківських прав не заперечувала. Проти закриття підготовчого засідання та продовження розгляду справи по суті в судовому засідання 09 липня 2025 року не заперечувала. Зазначила, що відповідач не заперечує надавати матеріальну допомогу дитині сторін у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн щомісячно, разом із тим фактично заперечую стягувати аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07 квітня 2024 року і до повноліття дитини, оскільки стабільного доходу не має, наразі перебуває на лікуванні. Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, у судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлялися належним чином. У заяві від 21 березня 2025 року розгляд справи просили здійснювати без присутності представника третьої особи. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09 липня 2025 року позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в частині вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ,- залишено без розгляду. Закрито підготовче засідання у справі та продовжено розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про стягнення аліментів по суті у судовому засіданні 09 липня 2025 року. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 17 серпня 2017 року серії [NUMBER] , виданого Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, 17 серпня 2017 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 2279. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] ». Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 13 грудня 2019 року по справі № 755/11208/19 шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, 17 серпня 2017 року, актовий запис № 2279, розірвано. Під час шлюбу, згідно із свідоцтвом про народження від 13 вересня 2017 року серії [NUMBER] , виданого Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , про що 13 вересня 2017 року складено відповідний актовий запис № 2712. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 23 січня 2024 року № 2024/000748538, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . З акту обстеження умов проживання дитини від 11 листопада 2024 року № 150, складеного представниками Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, встановлено, що обстеження проведено з метою позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо доньки [PERSON] . Обстеження умов проживання здійснено за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання добрі, в квартирі чисто, прибрано, зроблений сучасний ремонт, наявні всі необхідні меблі та побутова техніка. Для дитини відведено окремий куточок, ліжко, шафу з одягом, стіл для навчання, іграшки, книжки та інші речі. За цією адресою проживають [PERSON] та [PERSON] . Стосунки, традиції в сім`ї теплі, взаємопорозуміння, повага. Родина за вказаною адресою проживає від народження [PERSON] . В квартирі наявні всі умови для проживання дитини. З довідки від 24 січня 2024 року № 12, виданої Школою І-ІІІ ступенів № 25 Шевченківського району міста Києва, [PERSON] є ученицею 1-Б класу школи І-ІІІ ступенів № 25 Шевченківського району міста Києва. У характеристиці від 23 жовтня 2024 року № 206/04-02, виданої Школою І-ІІІ ступенів № 25 Шевченківського району міста Києва щодо [PERSON] , учениці 2-Б класу, зазначено, що [PERSON] навчається у школі з 01 вересня 2023 року. Зарекомендувала себе як старанна, працелюбна учениця. Має навчальні досягнення. Навчається на повну міру своїх сил. Гарно запам`ятовує начальний матеріал. Виявляє логічне мислення. На уроках уважна, активна. Має добрий загальний розвиток. Весела, товариська, розсудлива, самостійна. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у громадському житті школи і класу. Мати приділяє належну увагу вихованню та навчанню дочки. Регулярно цікавиться успіхами у навчанні. Тримає постійний зв`язок з класним керівником. З матеріалів справи також встановлено, що 17 липня 2023 року представник [PERSON] - адвокат Нікіпєлова К.Є., звернулася до [PERSON] із пропозицією щодо встановлення порядку участі батька у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] , [INFO] . Представником запропоновано варіанти встановлення порядку участі батька у житті дитини та встановлено строк для надання відповіді. 21 липня 2023 року представник [PERSON] - адвокат Головачева О.М., у відповідь на звернення представника [PERSON] - адвоката Нікіпєлової К.Є., зазначила, що матір не має намірів чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною. Вважає належним способом виховання та участі батьків у вихованні дитини порядок проживання дитини з матір`ю та участь батька у вихованні згідно окремо погодженого графіка, який має бути предметом нотаріально посвідченого договору, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Також [PERSON] для узгодження питання оплати аліментів вважає за необхідне та пропонувала включити питання порядку та розміру сплати аліментів до предмету договору про визначення місця проживання дитини, участь батьків у її вихованні та сплату аліментів. Просили визначити розмір аліментів батька на малолітню [PERSON] з урахуванням його доходу, зважаючи на умови, до яких звикла та які є нормальними умовами життя доньки. У листі від 22 липня 2023 року представник [PERSON] - адвокат Нікіпєлова К.Є., зазначила, що підтверджують свою готовність до співпраці метою якої є укладення окремого договору між батьками дитини, очікуватимуть на проект відповідного договору. Розмір аліментів буде запропоновано одночасно із правками до проекту договору. З письмових пояснень [PERSON] від 17 травня 2024 року, наданих інспектору ювенальної превенції Дніпровського управління поліції ГУНП у місті Києві зазначено, що 17 травня 2024 року [PERSON] приїхав за місцем проживання доньки щоб забрати її на вихідні згідно графіку, погодженого між батьками в усному порядку. Проте двері квартири ніхто не відчинив. Згідно такого графіку він з дитиною бачився близько двох років, проте, близько трьох тижнів назад матір дитини перестала надавати дитину для зустрічей. На телефонні дзвінки не відповідає, двері до квартири не відчинила ні на звернення [PERSON] ні працівникам поліції, які прибули на виклик. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 21 червня 2024 року до Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації щодо видачі розпорядження про способи участі батька [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] та спілкуванні з нею, у якій зазначено, що на дату подачі заяви батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , судового спору про визначення місця проживання дитини не ініціювалося, оскільки з 2019 року і до весни 2024 року [PERSON] мав доступ до дитини, відвідував та забирав її на вихідні за місцем свого проживання за згодою матері. З березня 2024 року [PERSON] з боку [PERSON] зазнає перешкод у спілкуванні з донькою, позбавлений брати участь у її вихованні та утриманні, що підтверджується зверненнями до органів національної поліції та офіційним листуванням з [PERSON] . З урахуванням положень статті 141 СК України [PERSON] , як батько дитини, несе повну відповідальність за життя та здоров`я дитини, а також має право приймати всі необхідні рішення стосовно її життя. У [PERSON] є об`єктивні побоювання, що мати дитини має намір вивезти дитину закордон та не забезпечить повернення доньки на територію України, у зв`язку із чим батько буде позбавлений права брати участь у вихованні та утримання доньки. З огляду на викладене просив провести профілактичну бесіду з [PERSON] щодо усунення перешкод у спілкуванні та вихованні доньки для батька, видати розпорядження про способи участі батька у вихованні доньки та спілкуванні з нею у зв`язку із наявністю перешкод у такій взаємодії зі сторони матері дитини та у зв`язку із окремим проживанням. Також просив вказати конкретний графік участі батька у вихованні доньки та спілкуванні з нею, як щотижнево, так і включаючи періоди літніх та зимових шкільних канікул. Листом Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 12 вересня 2024 року № 103008-3093 [PERSON] повідомлено, що його заява щодо участі у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , розглянута в межах компетенції на засіданні з питань захисту прав дитини 11 вересня 2024 року, протокол № 1. За результатами розгляду, станом на 11 вересня 2024 року мати [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з питанням щодо позбавлення батька батьківських прав відносно доньки. Враховуючи вищезазначене, питання щодо участі [PERSON] у спілкуванні з малолітньою донькою призупинено до прийняття рішення в суді щодо позбавлення батьківських прав. З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 березня 2024 року, наданого КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», встановлено, що на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 березня 2024 року, [PERSON] у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не перебував. З безкоштовного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30 жовтня 2024 року, встановлено, що [PERSON] має статус фізичної особи-підприємця, дата державної реєстрації - 25 березня 2002 року. До матеріалів справи долучено фотографії із зображенням малолітньої [PERSON] , [INFO] , та відповідача [PERSON] . Також у матеріалах справи міститься паперова копія особистого листування із мобільних застосунків між позивачем та відповідачем. З паперової копії інформації із мобільного застосунку встановлено, що відповідач періодично здійснював перекази грошових коштів [PERSON] . Призначення платежу містило посилання на надання коштів на утримання дитини. У письмовій заяві [PERSON] від 22 жовтня 2024 року, яка є тренером [PERSON] , зазначено, що з початку тренувального процесу у клубі і за весь час вона не знайома і не бачила батька [PERSON] . У своїй письмовій заяві від 23 жовтня 2024 року [PERSON] , яка є класним керівником 2-Б класу школи І-ІІІ ступенів № 25 міста Києва, зазначила, що за час навчально-виховного процесу з 01 вересня 2023 року, ученицею опікується мати: приводить в школу, забирає зі школи, комунікує із вчителями. Окрім матері, ніхто з родичів не цікавився успіхами учениці [PERSON] . Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1959 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року та ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано або вони взагалі не перебували в ньому. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 520/21069/18 зазначено, що аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. За змістом законодавства, аліменти є власністю дитини, а обов`язок суду полягає в першу чергу забезпечити дитині право на належне утримання. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, є підстави для стягнення аліментів у частці від доходу відповідача, тобто у спосіб, обраний позивачем, оскільки визначення такого способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину - це безумовне право стягувача аліментів. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до роз`яснень пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частини другої статті 182 СК України. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом частин першої-третьої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач обов`язку здійснення утримання дитини не заперечує, є працездатним, інших дітей не має, стягнень на утримання інших непрацездатних осіб також не має, доказів протилежного суду не надано. Суд також враховує, що довідки про доходи [PERSON] до матеріалів справи не долучено. Відомості про перебування відповідача на лікуванні не підтверджено будь-якими доказами, також не надано інформації про природу захворювання, його тяжкість та можливий вплив на працездатність у майбутньому. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених статтею 188 СК України, не встановлено. Враховуючи відсутність інформації щодо майнового стану відповідача позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають задоволенню. Присудження аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача відповідає інтересам дитини і не порушує права кожної із сторін. Такий розмір аліментів, на думку суду, є доцільним та обґрунтованим. Відповідно до статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вказаної норми, аліменти підлягають стягненню з 11 вересня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. За змістом пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved