Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила суд: стягнути з відповідачки заборгованість : за Кредитним договором № 29080-11/2023 в розмірі 44 000, 50 грн; за Договором позики № 4188194 в розмірі 47 640 грн; за Договором позики № 76637332 у розмірі 11 218 грн, за Кредитним договором № 12981-12/2023 в розмірі 44\~250 грн., за Кредитним договором № 12285-11/2023 в розмірі 35\~187,59 грн., за Кредитним договором № 1149119 в розмірі 22\~071, 19 грн, а всього 204\~366, 78 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 21.11.2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 29080-11/2023. 29.04.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 29042024. Відповідно до реєстру боржників від 29.04.2024 до Договору факторингу № 29042024 до ТОВ ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 29080-11/2023 в сумі 44\~000,00 грн, з яких: 10\~000 заборгованість за основною сумою боргу; 34\~000,00 грн заборгованість за відсотками. 13.12.2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] був укладений Договір позики № 4188194. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/2021, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає за плату ТОВ ФК «ЄАПБ» право вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 24 від 16.05.2024 ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідачки в сумі 47 640,00 грн, з яких: 12 000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 35 640, 00 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. 11.11.2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики № 76637332. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передав/відступив ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 22 від 11.04.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 11 218 грн., з яких: 3 160 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 058 грн. - сума заборгованості за відсотками. 15.12.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено Кредитний договір №12981-12/2023. 21.11.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено Кредитний договір №12285-11/2023. 29.04.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 29042024-1, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передав/відступив ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 12981-12/2023 в розмірі 44\~250,00 грн, з яких 10\~000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 34\~250 грн. сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 12285-11/2023 в розмірі 35\~187, 59 грн., з яких: 7 997,11 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27\~190, 48 грн. - сума заборгованості за відсотками. 30.11.2023 між ТОВ «СЕЛФІ-КРЕДИТ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1149119. 30.05.2024 між ТОВ «СЕЛФІ-КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідно до чинного законодавства України укладений договір факторингу № 30052024. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 1149119. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1149119 в розмірі 22\~071, 19 грн, з яких 4\~699, 99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17\~371, 20 грн. сума заборгованості за відсотками. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Всупереч\~умовам вказаних\~кредитних договорів\~та договорів\~позики,\~відповідач не\~виконав свого\~зобов`язання\~щодо повернення\~коштів.\~Після відступлення\~позивачу права\~грошової вимоги\~до відповідача,\~остання не\~здійснив жодного\~платежу для\~погашення існуючої\~заборгованості ні\~на рахунки\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ»,\~ні на\~рахунки попередніх\~кредиторів.\~3\~моменту отримання\~права вимоги\~до відповідача\~позивачем не\~здійснювалося нарахування\~жодних штрафних\~санкцій. Ухвалою судді від 21.11.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача адвокат Цокало Т.М. надала до суду відзив на позов, зазначила, що позивач не надав докази щодо отримання відповідачем від первісного кредитора кредитних коштів за договором про надання фінансового кредиту № 29080-11/2023 від 21.11.2023 р. на суму 10 000,00 грн., за договором позики № 4188194 від 13.12.2023 р. на суму 12 000,00 грн., за договором позики № 76637332 від 11.11.2023 р. на суму 4 000,00 грн., за договором про надання фінансового кредиту № 12981-12/2023 від 15.12.2023 р. на суму 10 000,00 грн., за договором про надання фінансового кредиту № 12285-11/2023 від 21.11.2023 р. на суму 10 000,00 грн., за договором № 1149119 про надання споживчого кредиту від 30.11.2023 р. на суму 4 700,00 грн. Крім того заперечувала правомірність переходу права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» 14.06.2021 р. за договором факторингу №14/06/21 та від первісного кредитора ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» 14.06.2021 р. за договором факторингу №14/06/21 та за додатковою угодою № 22 від 11.04.2024 р. до цього ж договору, оскільки укладання цих договорів відбулось ще до моменту підписання договорів позики укладеного між відповідачем та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Просила відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 10\~000 грн. Представник позивача Стеценко В.І. надала відповідь на відзив зазначила, що відповідачем було вчинено певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту, тобто відповідач самостійно для себе визначив необхідний для себе обсяг часу для ознайомлення з умовами Договору, після чого проявив намір вступити з Кредитодавцем в договірні відносини на умовах визначених Правилами. У відповідності до умов кожного укладеного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору. Договори факторингу у дані справі у встановленому законом порядку відповідачем не визнавалися недійсними. Враховуючи, що відповідач не оспорив, не надав суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б свідчили про недійсність переданих вимог, в силу прямого припису статті 204 ЦК України їх правомірність презюмується. Отже, відповідні договори факторингу є чинними, їх дійсність ніким не оспорено, а тому і підлягають до виконання. Просила відмовити у стягнені витрат на правничу допомогу оскільки сума заявлена до стягнення не обґрунтована. В судове засідання представник позивача Стеценко В.І. не з`явилася, у відповіді на відзив просила суд розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася надала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідача. \~На підставі ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.\~ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1.\~ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що 21.11.2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 29080-11/2023. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Кредит наданий в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі та на умовах визначених договором. Кредит у розмірі 10 000 грн, строком на 360 днів, тобто до 14.11.2024 року, процентна ставка 2,5 % на день. 29.04.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 29042024 у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ»передав/відступив ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 29.04.2024 до Договору факторингу № 29042024 до ТОВ ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 29080-11/2023 в сумі 44\~000,00 грн, з яких: 10\~000 заборгованість за основною сумою боргу; 34\~000,00 грн заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 13.12.2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] був укладений Договір позики № 4188194. За умовами договору грошові кошти у позику Позичальнику передані Позикодавцем шляхом перерахування на банківський рахунок Позичальника. Позичальник зобов`язався повернути грошові кошти сплативши плату від суми позики. Сума позики 12 000 грн, строк позики 30 днів, дата повернення позики 12.01.2024. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/2021, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає за плату ТОВ ФК «ЄАПБ» право вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 24 з урахуванням п. 2 Додаткової угоди № 28 від 30.05.2024 року від 16.05.2024. ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідачки в сумі 47 640,00 грн, з яких: 12 000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 35 640, 00 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. З моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 11.11.2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики № 76637332. За умовами договору грошові кошти у позику Позичальнику передані Позикодавцем шляхом перерахування на банківський рахунок Позичальника. Позичальник зобов`язався повернути грошові кошти сплативши плату від суми позики. Сума позики 4 000 грн, строк позики 30 днів, дата повернення позики 10.12.2023. \~ \~ \~ \~ \~ \~14.06.2021\~між ТОВ\~«1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»\~та ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~укладено Договір\~факторингу №\~14/06/21,\~у відповідності\~до умов\~якого ТОВ\~«1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»\~передав/відступив\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» за\~плату належні\~йому права\~вимоги,\~а ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~прийняв належні\~ТОВ «1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»\~права вимоги\~до боржників,\~вказаних у\~Реєстрі боржників.\~Відповідно до\~Реєстру боржників\~№ 22\~від 11.04.2024\~до Договору\~факторингу №\~14/06/21\~від 14.06.2021,\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача в\~сумі 11\~218\~грн.,\~з яких:\~3\~160\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу;\~8\~058\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за відсотками. З моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 15.12.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено Кредитний договір №12981-12/2023. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Кредит наданий в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі та на умовах визначених договором. Кредит у розмірі 10 000 грн, строком на 360 днів, тобто до 08.12.2024 року, процентна ставка 2,5 % на день. 21.11.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено Кредитний договір №12285-11/2023. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Кредит наданий в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі та на умовах визначених договором. Кредит у розмірі 10 000 грн, строком на 360 днів, тобто до 14.11.2024 року, процентна ставка 2,5 % на день. 29.04.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 29042024-1, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передав/відступив ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 12981-12/2023 в розмірі 44\~250,00 грн., з яких 10\~000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 34\~250 грн. сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 12285-11/2023 в розмірі 35\~187, 59 грн., з яких: 7 997,11 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27\~190, 48 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 30.11.2023 між ТОВ «СЕЛФІ-КРЕДИТ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1149119 у відповідності до якого кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну карту клієнту зазначену ним у особистому кабінеті. Кредитні вважається наданим у день перерахування коштів. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику. Підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Сума кредиту становить 4\~700,00 грн., строк кредиту 360 днів, періодичність платежів кожні 15 днів, стандартна процентна ставка 2,2 % на день. 30.05.2024 між ТОВ «СЕЛФІ-КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідно до чинного законодавства України укладений договір факторингу № 30052024 у відповідності до умов якого ТОВ «СЕЛФІ-КРЕДИТ» передав/відступив ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «СЕЛФІ-КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 30.05.2024 до Договору факторингу № 30052024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1149119 в розмірі 22\~071, 19 грн, з яких 4\~699, 99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17\~371, 20 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам укладених договорів позики та кредитних договорів відповідач не виконав свого зобов`язання, не повернув кошти у строки передбачені договорами у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.\~За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, які, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). \~ \~ \~ \~ \~ Матеріали\~справи не\~містять та\~відповідачем не\~надано доказів\~щодо спростування\~презумпції правомірності\~кредитних договорів\~№ 29080-11/2023від\~21.11.2023,\~№ 12981-12/2023\~від 15.12.2023,\~№ 12285-11/2023\~від 21.11.2023,\~№ 1149119\~від 30.11.2023 року. Суд вважає\~доведеним факт\~укладання відповідачем\~цих договорів,\~за умовами\~яких відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування кредитними коштами. Підписавши ці договори електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з їх умовами. Ці правочини вчинено в формі, встановленій законом, та спрямовані на реальне настання правових наслідків, обумовлених ними, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредитів та позики до вільно обраних ним фінансових установ, отримавши від останніх всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договорів. Також позивачем доведено перерахування ним грошових коштів на виконання умов вказаних договорів. Відповідно до ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.ст. 1077,\~1078 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Тобто із системного аналізу зазначеної норми права вбачається, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. У постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою,\~оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. \~ \~ \~ \~ \~ У\~справі,\~що розглядається,\~суд вважає,\~що відбулася\~передача/відступлення\~позивачу права\~вимоги до\~відповідачки за\~кредитними договорами №\~29080-11/2023від\~21.11.2023,\~№ 12981-12/2023\~від 15.12.2023,\~№ 12285-11/2023\~від 21.11.2023,\~№ 1149119\~від 30.11.2023 року. Разом з тим, позивачем зазначено, що право вимоги до відповідача за договором позики № 4188194 від 13.12.2023 перейшло за договором факторингу від 14.06.2021 укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» № 14/06/21. За договором позики № 76637332 від 11.11.2023, на думку позивача, право вимоги перейшло за договором факторингу від 14.06.2021 укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» № 14/06/21. Однак станом на 14.06.2021 боргові зобов`язання відповідача за договорами позики № 4188194 від 13.12.2023, № 76637332 від 11.11.2023 ще не існували, відтак і не могли відступатися права кредитора за цими договорами. Оскільки на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником, то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ ФК «ЄАПБ» на підставі\~договору факторингу\~№ 14/06/21\~від 14.06.2021.\~Отже,\~позивачем не\~доведено належними\~та допустимими\~доказами факту\~переходу до\~нього права\~вимоги до\~відповідача за\~договорами позики\~№ 4188194\~від 13.12.2023,\~№ 76637332\~від 11.11.2023. За таких обставин у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договорами позики № 4188194 від 13.12.2023, № 76637332 від 11.11.2023 необхідно відмовити. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 251 ЦК України\~встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до\~статті 251 ЦК України\~строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа № 444/9519/12) та 31.10.2018 (№ 202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1\~ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач заперечуючи проти позову, не надала будь-яких доказів, зокрема, виписки по його особовому рахунку, доступ до якого він має, як клієнт, та банк-емітент банківської карти. Крім того, відповідачем не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована. Суд вважає встановленим розмір заборгованості відповідача за кредитними договорами № 29080-11/2023від\~21.11.2023\~в розмірі\~44\~000,\~00\~грн,\~№ 12981-12/2023\~від 15.12.2023\~в розмірі\~44\~250,00\~грн,\~№ 12285-11/2023\~від 21.11.2023\~в розмірі\~35\~187,\~59\~грн.,\~№ 1149119\~від 30.11.2023 року в розмірі 22071,19 грн,\~що підтверджується\~наданими позивачем\~відповідними розрахунками,\~і підлягає\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в розмірі 2 155,93 грн. Щодо стягнення витрат відповідача на правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000 грн., суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). \~\~\~\~\~\~\~Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19), зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. \~\~\~\~\~\~Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. \~\~\~\~\~\~\~\~За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення. Так, Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial