Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що 17.07.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (надалі за текстом ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та [PERSON] у електронній формі, через особистий кабінет останнього інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, був укладений Договір № 6871576 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачу [PERSON] видано кредит у сумі 10200,00 грн строком на 360 днів, тобто по 11.07.2024 року, із зобов`язанням сплатити проценти за користування кредитом в розмірі зазначеному у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього договору. Кредитні кошти в розмірі 10200,00 грн були перераховані ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . У період з 17.07.2023 року по 26.05.2024 року відповідачем здійснено оплати на рахунок ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в розмірі 5260,00 грн, які були спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 728,68 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами в розмірі 4531,32 грн. В подальшому відповідач не виконував свої боргові зобов`язання перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», внаслідок чого за ним виникла заборгованість. 27.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (надалі за текстом ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА») було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права грошової вимоги за кредитним договором. При цьому, про відступлення права вимоги ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило позичальнику [PERSON] шляхом направлення відповідного повідомлення на його електронну пошту, яка була зазначена при укладенні кредитного договору. Рішенням № 251124/1 ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 року змінено найменування ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача позов шляхом подання до суду через свого представника адвоката Столітнього М.М. з використанням системи «Електронний суд» позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на його користь суму загальної заборгованості в розмірі 29120,00 грн, з яких 9471,32 грн сума кредиту, 10979,09 грн сума процентів за користування кредитом, а 8670,08 грн сума процентів нарахованих позивачем за 46 календарних днів; а також стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн. Також в змісті позовної заяви представник позивача, у відповідності до положень ч.1 ст. 276 ЦПК України, заявив клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а також заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та зазначив про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Окрім того до позовної заяви представник позивача додав доказ надсилання іншому учаснику справи відповідачу копій поданих до суду документів у паперовій формі листом з описом вкладення, у відповідності до вимог абзаців першого і другого ч.7 ст. 43 та абзацу другого ч.1 ст. 177 ЦПК України, а саме копію опису вкладення у цінний лист (а.с.79) та копію списку № 27.05 1 згрупованих поштових відправлень Укрпошта Документи (Ф.103) АТ «Укрпошта» (а.с.80-82) в якому під № 30 наявні відомості про рекомендоване поштове відправлення № 0505302778820 надіслане відповідачу. При цьому, згідно долученої судом до матеріалів справи роздруківки із сервісу https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html з інформацією щодо стану доставки відправлення № 0505302778820 останнє 03.06.2025 року було повернуто за зворотною адресою у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання. 04.06.2025 року ухвалою суду (а.с.106-108) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам у відповідності до вимог ст. 190 ЦПК України та отримано позивачем і його представником шляхом її доставки 06.06.2025 року до їх електронних кабінетів позивача, про що свідчать довідки про доставку електронного документу (а.с.112-113), а відповідачу, у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 02.06.2025 року № 03-17/1779 (а.с.105), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 0610257924214, яке 12.06.2025 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення (Ф.20) про відсутність адресата за вказаною адресою. Також судом було надіслано копію ухвали відповідачу на його адресу зазначену позивачем у змісті позовної заяви на виконання вимог пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України (а.с.2) та у договорі № 6871576 про надання споживчого кредиту (а.с.17 на звороті), про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 0610257923927, яке 12.06.2025 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення (Ф.20) про відсутність адресата за вказаною адресою. Окрім того судом було додатково направлено ухвалу на електронну пошту відповідача зазначену позивачем у змісті позовної заяви на виконання вимог пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України (а.с.2) та у договорі № 6871576 про надання споживчого кредиту (а.с.17 на звороті), про що свідчить довідка про доставку електронного листа 04.06.2025 року (а.с.111). У встановлені судом строки відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подав. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. 17.07.2023 року о 14:00:03 годині між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] у електронній формі, через особистий кабінет останнього інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, був укладений Договір № 6871576 про надання споживчого кредиту (а.с.11-15), з використанням останнім для його підписання електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору «С9982», відповідно до якого відповідачу [PERSON] видано кредит у сумі 10200,00 грн строком на 360 днів, тобто по 11.07.2024 року, із зобов`язанням сплатити проценти за користування кредитом в розмірі зазначеному у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього договору, при цьому пунктами 1.5.1 і 1.5.2 договору передбачено застосування стандартної процентної ставки 1,99% в день у межах строку кредиту, а також можливість застосування за відповідних умов зниженої процентної ставки 1,89% в день. Водночас у пункті 2.1 договору його сторонами було досягнуто домовленості про те, що кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Одночасно із зазначеним кредитним договором [PERSON] , з використанням згаданого вище одноразового ідентифікатору «С9982», також була підписана Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.16) та Паспорт споживчого кредиту/Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) (а.с.17-18). 17.07.2023 року о 14:00:06 годині ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» перерахувало кошти на суму 10200 грн за згаданим вище кредитним договором [PERSON] шляхом їх перерахування на його картку № [NUMBER] , номер транзакції в системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 37540894, а в системі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» 319b0e16-10d2-4370-8cb7-73ad45c9f7c2, Session ID - [NUMBER] , про що свідчать відомості у листі-відповіді ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» (а.с.21-23), в якому під № 10 містяться відповідні відомості. У період з 17.07.2023 року по 26.05.2024 року відповідачем [PERSON] було здійснено оплати на рахунок ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в розмірі 5260,00 грн, які були спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 728,68 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами в розмірі 4531,32 грн, про що зазначено позивачем у змісті позовної заяви. Однак,\~в подальшому\~відповідач [PERSON] не виконав свої боргові зобов`язання перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за Договором № 6871576 про надання споживчого кредиту від 17.07.2023 року, внаслідок чого станом на 26.05.2024 року мав перед ним заборгованість в загальному розмірі 20450,41 грн, з якої 9471,32 грн основний борг (тіло кредиту), 10979,09 грн проценти за користування кредитом (за 292 дні прострочення виконання зобов`язання), про що свідчить відповідний розрахунок заборгованості наданий складений ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (а.с.24-30). 27.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф (а.с.57-61), згідно умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права грошової вимоги за кредитним договором, що також підтверджує копія акту прийому-передачі інформації від 27.05.2024 року (а.с.67); витягу з Реєстру Боржників (а.с.62, 68), в якому під № 4175 значені відомості про зобов`язання боржника [PERSON] за кредитним договором № 6871576, яке становить в загальному розмірі 20450,41 грн, з якої 9471,32 грн основний борг (тіло кредиту), 10979,09 грн проценти за користування кредитом. При цьому, про відступлення права вимоги ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило позичальнику [PERSON] шляхом направлення 27.05.2024 року відповідного повідомлення (а.с.71 на звороті) на його електронну пошту, яка була зазначена при укладенні кредитного договору. Відповідно до РІШЕННЯ № 251124/1 ЄДИНОГО УЧАСНИКА ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ Україна» від 25.11.2024 року (а.с.55) змінено найменування Товариства на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Станом на дату укладення Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року, строк дії Договору № 6871576 від 17.07.2023 року не закінчився. У зв`язку із чим, у межах строку дії Договору № 6871576 від 17.07.2023 року позивачем у період з 27.05.2024 року по 11.07.2024 року (46 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 1,99% в день, у сумі 8670,08 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості складеним ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (а.с.31). Таким чином заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором перед ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» не сплачена і складає в загальному розмірі 29120,00 грн, з яких 9471,32 грн сума кредиту, 10979,09 грн сума процентів за користування кредитом за 292 календарні дня в період з 17.07.2023 року по 26.05.2024 року, а 8670,08 грн сума процентів нарахованих позивачем за 46 календарних днів в період з 27.05.2024\~року по 11.07.2024 року. Нормативно-правове застосування Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12\~цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону, регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст. 3 Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно абзацу першого ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Висновки суду - щодо обґрунтованості позову Згідно із статтями 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки судом встановлено, що відповідач взяті на себе за кредитним договором обов`язки не виконав, тіло кредиту та проценти за користування кредитом не повернув, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем на загальну суму 29120,00 грн, а також враховуючи те, що відповідач не надав відзив на позовну заяву (відзив) та/або доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, то суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до [PERSON] ґрунтуються на законі та укладених договорах, а відтак є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню. - щодо судових витрат: Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В свою чергу пунктом 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, то відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн, сплаченого останнім за подання до суду позовної заяви, згідно платіжної інструкції АТ «ПУМБ» від 15.05.2025 року № 2383 (а.с.1). Стосовно витрат, пов`язаних з розглядом справи, - на професійну правничу допомогу, судом встановлені наступні обставини. Згідно абзаців 1 і 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19). Згідно з частинами першою та третьою статті 27\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Відповідно до статті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частинами першою та третьою статті 27\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Аналогічний висновок зазначений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 червня 2020 року справа № 466/9758/16-ц (провадження № 61-39474св18). Відповідно до копії договору № 10/12-2024 про надання правової допомоги, укладеного 10.12.2024 року між позивачем ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та адвокатом Столітнім М.М. (а.с.72-73); копії заявки № 7847 від 14.04.2025 року на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року (а.с.74-75) та копії акту № 7847 від 12.05.2025 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року (а.с.76), вартість наданих юридичних послуг за загалом 12 годин виконання робіт становить 10000,00 грн. Таким чином матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, зокрема, серед іншого, надання усної консультації, дослідження наданих йому позивачем документів та аналізу фактичних обставин справи, складання позовної заяви та інших документів тощо. Водночас із цим від відповідача [PERSON] до суду не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, в порядку передбаченому ч.5 ст. 137 ЦПК України. При цьому, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24) висловлено позицію, згідно якої суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Ураховуючи зазначене вище суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» підлягають стягненню також судові витрати на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі 10000,00 грн.

Outcome: approved