Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

29.04.2025 позивач Акціонерне товариство "Акцент-Банк" (далі - АТ "А-Банк"), через свого представника, звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 20.09.2023 року, будучи клієнтом банку, позичальник уклав з банком кредитний договір №АВН0СТ155101695228838541, щодо надання останній кредиту в розмірі 7000 грн строком на 24 місяці (тобто до 19.09.2025 року) зі сплатою процентів у розмірі 55.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. (кредитний договір складається із заяви клієнта та графіку погашення кредиту). У відповідності до п.п. 3-5 кредитного договору (заяви клієнта), ліміт цього договору: 7000 грн на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 19.09.2025, терміном на 24 місяці. Згідно до п.6 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 55.00 річних. Відповідно до п. 7, позичальник сплачує банку комісію в розмірі 0.00 грн. Станом на 29.04.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складає суму в розмірі 10419,91 грн, яка складається з: 6830,63 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 3589,28 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами, 0,00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією; 0,00 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису. При цьому, відповідачка, з метою отримання банківських послуг підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою суду від 30.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. 21.08.2023 відповідачка підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також заяву про встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком з метою отримання кредитних коштів. В Анкеті-Заяві зазначено, що дана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені за посиланням https://a-bank.com.ua складають між нею і банком договір про надання банківських послуг, умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с.6-8). Відповідно до копії паспорта споживчого кредиту «Швидка готівка» відповідачка ознайомилася з умовами кредитування 20.09.2020 року (а.с. 9). Згідно з копією заяви про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101695228838541 від 20.09.2023 року [PERSON] просила надати їй в АТ «А-БАНК» кредит за Послугою «Швидка готівка». Сума кредиту становить 7000 грн, строк кредиту 24 місяців, з 20.09.2023 року по 19.09.2025 року включно. Процентна ставка 55% на рік. Розмір щомісячного платежу 490,2 грн (а.с. 10-11). Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором та перерахував на рахунок [PERSON] кредитні кошти у сумі 7000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером № TR.32660864.50220.65455 від 20.09.2023 (а.с.13). Втім відповідачка свої договірні зобов`язання не виконує. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, у відповідачки перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 10419,91 грн, яка складається з: 6830,63 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 3589,28 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами, 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією; 0 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею (а.с. 12 на звороті). Згідно з випискою по кредиту відповідачки, за період з 20.09.2023 до 28.04.2025 станом на 28.04.2025 заборгованість за кредитом складає 10419,91 грн (а.с. 13-14). Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Надані позивачем докази у їх сукупності дають підстави для висновку, що АТ "Акцент-Банк" виконав прийняті на себе зобов`язання в повному обсязі, надав відповідачці кредитні кошти. При цьому, невиконання відповідачкою своїх зобов`язань за вказаним договором, а саме неповернення отриманих сум кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості, і зумовило звернення АТ "Акцент-Банк" до суду із даним позовом. Доказів повернення отриманих і використаних позичальником сум, суду не надано. Отже, ухиляючись від повернення отриманих кредитних коштів і сплати заборгованості за кредитом у вказаному розмірі, відповідачка порушує зобов`язання за даним договором і права позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, судом установлено факт не виконання відповідачкою узятих зобов`язань за кредитним договором, що у свою чергу порушує право позивача на виконання умов цього договору, повернення суми кредиту та сплати відсотків, а тому порушене право підлягає судовому захисту. Таким чином, позов слід задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 10419,91 грн. На підставі аналізу наведених норм законодавства та досліджених судом доказів, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача, в силу частини першої статті 141 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved