Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

14.03.2025 позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» (далі - ТОВ «ІННОВА ФІНАНС») звернулося до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області з указаним позовом, мотивуючи тим, що 04.09.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» і [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №5305190924, який разом із Правилами надання споживчих кредитів, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, з яким позичальник був попередньо ознайомлений та який був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» та Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 7 000,00 грн. на споживчі потреби на строк 360 днів, шляхом перерахунку на банківський рахунок ( [NUMBER] ) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з п.2.6.1, 2.6.2. та 2.6.3 цього Договору, його додатків. Позикодавець свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 7\~000,00 гривень, в той же час відповідач всупереч умовам договору позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, тому станом на день подання даного позову заборгованість відповідача складає 20\~090,00 грн., з яких: 7 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 13\~090,00 грн. - заборгованість за процентами. У зв`язку з наведеним представник позивача просила суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість у розмірі 20\~090,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. 26.03.2025 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області постановлено ухвалу про передачу указаної справи за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (а.с.52). 25.04.2025 справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (а.с.62). 28.04.2025 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області постановлено ухвалу про передачу указаної справи за підсудністю до Таращанського районного суду Київської області (а.с.67, 68). 21.05.2025 справа надійшла до Таращанського районного суду Київської області (а.с.74). 27.05.2025 суд постановив ухвалу, якою прийняв позов до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначив судове засідання на 24.06.2025; задовольнив клопотання представника позивача [PERSON] та витребував з АТ «СЕНС БАНК» інформацію, що містить банківську таємницю (а.с.81-83). 24.06.2025 від АТ «СЕНС БАНК» надійшли матеріали на виконання ухвали суду від 27.05.2025 (а.с.34-38). 24.06.2025 розгляд справи було відкладено на 16.07.2025 у зв`язку з неявкою відповідача до суду (а.с.39, 40). У судове засідання представник позивача ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» не з`явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлені належно. У прохальній частині позову викладено клопотання щодо розгляду справи без участі представника позивача ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечують (а.с.4 на звороті). Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі 24.06.2025 та 16.07.2025 - не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належно і завчасно згідно з вимогами чинного законодавства: рекомендовані поштові відправлення адресовані відповідачу повернулися на адресу суду з відмітками про відсутність адресата за вказаною адресою місцезнаходження, що згідно з положеннями п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК є днем вручення судової повістки (а.с.33, 45). Враховуючи зазначене, суд вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення відповідача про дату, місце та час судових засідань. Жодних заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» відповідачем [PERSON] не подано. Стаття 280\~ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, водночас, позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, - є всі передбачені законом підстави для проведення заочного розгляду даної справи. Ухвалою суду від 16.07.2025, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин. Так, суд установив, що [PERSON] заповнив анкету клієнта на сайті позивача (а.с.7 та на звороті), згідно якої надав про себе всю загальну інформацію, персональні дані, адресу місця проживання, номер телефону, адресу електронної пошти та номер картки № [NUMBER] . В подальшому 04.09.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір надання грошових коштів у позику № 5305190924, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 8244 із зазначенням дати 04.09.2024 та часу 22:01 (а.с.9-19). Згідно положень п. 2.2, 2.3, 2.5, 2.6, 2.9 Договору, Товариство надає позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 7\~000,00 грн. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього Договору. Стандартна процентна ставка фіксована та становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 32\~200,00 грн. Відповідно до положень розділу 11 Договору, зазначено номер електронного платіжного засобу [PERSON] № [NUMBER] (а.с.19). Також, під час укладення вищевказаного договору про надання споживчого кредиту, відповідачем 04.09.2024 року підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 8244 Додаток № 1 (Графік платежів), в якому викладені розрахунки, виходячи з припущення, що позичальник виконає свої зобов`язання на умовах та у строки, визначені в Договорі (а.с.19 на звороті, 20). ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» у повному обсязі виконало своє зобов`язання за Договором, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №19970-1354-138743516 ТОВ «ФК «Контрактовий дім»» та договором № 160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 16.05.2023, що повністю підтверджує факт передачі позивачем коштів позичальнику [PERSON] та їх зарахування на банківську картку останнього № [NUMBER] в сумі 7\~000,00 грн., та підтверджує факт виконання ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» договору позики, який за своєю суттю відноситься до реальних договорів (а.с.21-25, 27). Відповідачем зобов`язання за Договором не виконувалися, доказів протилежного матеріали справи не містять, внаслідок чого виникла заборгованість в загальній сумі 20\~090,00 грн., з яких: 7 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 13\~090,00 грн. - заборгованість за процентами, що вбачається з розрахунку заборгованості проведеного позивачем (а.с.43). Отже, загальна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 20\~090,00 грн.. Інших доказів матеріали справи не містять та суду не надано. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12\~ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до приписів ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч 2 ст.\~638\~ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», [PERSON] електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором (8244) у кредитному договорі, приєднався до Правил надання коштів у позику, визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів. Отже, підписання договору надання грошових коштів у позику № 5305190924 від 04.09.2024, свідчить про те, що [PERSON] цілком зрозумів усі умови договору та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст.\~10\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вищевказаний договір надання грошових коштів у позику № 5305190924 від 04.09.2024 підписаний відповідачем електронним підписом, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19). Отже, вказаний договір про надання грошових коштів у позику № 5305190924 від 04.09.2024, підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 04.09.2024 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. Також, ч. 1 ст.\~1046\~ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Встановлено, що ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» свої зобов`язання за договором надання грошових коштів у позику № 5305190924 від 04.09.2024 виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON] кошти в сумі 7 000,00 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 19970-1354-138743516 від 04.09.2024 (а.с.27), з якої вбачається, що 04.09.2024 на картковий рахунок відповідача [NUMBER] , який вказаний ним у кредитному договорі, було перераховано кредитні кошти у розмірі 7 000,00 грн., надавачем платіжних послуг є ТОВ ФК «Контрактовий дім», згідно умов договору №160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 16.05.2023 (а.с.21-25), що також підтверджується випискою по картковому рахунку відповідача та інформацією наданою АТ «СЕНС БАНК» на ухвалу про витребування доказів (а.с.34-37). За змістом ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049\~ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Відповідно до ч. 2 ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 5305190924 від 04.09.2024 (а.с.43), вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 10.03.2025 становить 20\~090,00 грн., з яких: 7 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 13\~090,00 грн. - заборгованість за процентами. Отже, встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами договору був ознайомлений, підписав договір надання грошових коштів у позику № 5305190924 від 04.092024, однак умови договору порушив. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст.\~598\~ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, позивачем доведено факт укладення договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення ним взятих на себе зобов`язань. Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та на спростування доводів позивача до суду не подавав. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам поданим позивачем у їх сукупності, суд висновує, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Отже, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422,40 гривень, понесення якого документально підтверджено (а.с.44). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved