Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення - 10?860,35 грн; заборгованість за послуги з централізованого гарячого водопостачання - 76?611,05 грн; заборгованість з централізованого опалення - 10?891,68 грн; заборгованість з централізованого постачання горячої води - 90?458,48 грн; заборгованість за постачання теплової енергії - 6?598,45 грн; заборгованість за постачання гарячої води - 39?909,64 грн; витрати за отримання інформації з реєстру - 33,00 грн.; судовий збір - 3?529,96 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що КП «Київтеплоенерго» здійснюється надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання на підставі ліцензії, виданої Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10.04.2018 № 591. З 01.05.2018 до 31.10.2021 правовідносини між позивачем і відповідачем регулювалися Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 24.06.2004 № 1875-IV) та Правилами надання послуг, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. З 01.11.2021 правовідносини регулюються постановами КМУ від 11.12.2019 № 1182 (гаряча вода) та від 21.08.2019 № 830 (теплова енергія). Послуги надаються на підставі публічного договору приєднання (відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»), текст якого було оприлюднено у газеті «Хрещатик» та на офіційних ресурсах. Споживач є зобов`язаним укладачем такого договору, а факт його укладення підтверджується отриманням та споживанням послуг. Відповідачі є споживачами послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі не відмовлялися від отримання таких послуг і не відключалися від мереж. Натомість відповідачі користувався послугами та мали обов`язок оплачувати їх у встановлені строки. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані комунальні послуги щомісяця до 20 числа наступного місяця. Внаслідок систематичної несплати відповідачами за надані послуги утворилася заборгованість: за централізоване опалення з 01.05.2018 по 31.10.2021 - 10?891,68 грн; за централізоване постачання гарячої води за той самий період - 90?458,48 грн; за постачання теплової енергії з 01.11.2021 - 6?598,45 грн; за постачання гарячої води з 01.11.2021 - 39?909,64 грн. Крім того, на підставі договору відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 02-18, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», позивач набув право вимоги боргу за спожиті до 01.05.2018 послуги у розмірі 87?471,40 грн. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 01.08.2023 складає 235?329,65 грн. Також позивач поніс витрати на отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - 33,00 грн та сплатив судовий збір у розмірі 3?529,96 грн. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості за надані послуги, а також понесені судові витрати. З огляду на викладене, позивач просить задовольнити позов. 09.01.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Кушнір С.І. Відповідно до Реестру територіальної громади м. Києва, [PERSON] [INFO] , помер. 12.01.2024 ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» відносно до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги. 03.04.2024 розпорядженням керівника апарату суду Щербою А. призначено повторний автоматизований розподіл судових справ у зв`язку із звільненням у відставку судді [PERSON] . 09.01.2024 згідно повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіної О.М. 03.12.2024 від представника позивача надійшла заява в якій він просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував щодо винесення заочного рішення. 03.12.2024 ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» відомості, що підтверджують право власності/користування об`єктом нерухомості за адресою: [ADDRESS] . 12.05.2025 на вимогу ухвали суду від 03.12.2024 від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» надійшов лист в якому повідомляється, що згідно з даними реєстрових книг комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» кв. [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована. 24.06.2025 від представника позивача надійшла заява про ухвалення заочного рішення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Відзиву на позовну заяву не подали. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Встановлено, що КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання на підставі ліцензії, виданої розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10.04.2018 №591. З матеріалів справи вбачається, що у період з 01.05.2018 до 31.10.2021 правовідносини між позивачем і відповідачами регулювалися Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 24.06.2004 № 1875-IV) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Надалі, починаючи з 01.11.2021, правовідносини регулювалися постановами Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води» та від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії». Послуги надавались на підставі публічного договору приєднання відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», текст якого було офіційно оприлюднено у газеті «Хрещатик» та на офіційних інформаційних ресурсах. Факт укладення такого договору підтверджується отриманням і споживанням послуг відповідачами. Встановлено, що відповідачі є споживачами послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі не відмовлялися від отримання зазначених послуг і не здійснювали відключення від відповідних мереж, натомість користувалися послугами та мали обов`язок здійснювати оплату у встановлені законом строки. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані комунальні послуги щомісяця до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. У судовому засіданні встановлено, що внаслідок систематичної несплати відповідачами за надані послуги утворилася заборгованість: за централізоване опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 10?891,68 грн; за централізоване постачання гарячої води за той самий період - 90?458,48 грн; за постачання теплової енергії з 01.11.2021 - 6?598,45 грн; за постачання гарячої води з 01.11.2021 - 39?909,64 грн. Крім того, встановлено, що на підставі договору відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги у сумі 87?471,40 грн. Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 01.08.2023 складає 235?329,65 грн. Крім основного боргу, позивач поніс витрати на отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в сумі 33,00 грн, а також сплатив судовий збір у розмірі 3?529,96 грн. У зв`язку з наведеними обставинами позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості за надані послуги та понесених судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"/ на момент виникнення спірних правовідносин у редакції Закону України № 1875-IV від 24 червня 2004 року / житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно з ч.1 ст.13 Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ч.2 ст.13 Закону примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад, залежно від функціонального призначення, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Відповідачі від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялися (не відключалися). Відповідачі були та є споживачами житлово-комунальних послуг. Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з п.1 ч.3 ст.20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. За змістом ст. 29 Закону надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до п. 8 Правил та Закону послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, такий договір є договором приєднання. На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго» на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг Споживачем. Правовідносини з постачання теплової енергії та гарячої води між постачальною організацією та споживачем починаючи з 01.11.2021 року здійснюються на підставі постанови КМУ від 11.12.2019 року №1182 «Про затвердження правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів на надання послуг з постачання гарячої води» та постанови № 830 «про затвердження правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 року. Квартира за адресою: [ADDRESS] , під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води. Відповідачі від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялялися (не відключалися). Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року №111 (4511). Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. За змістом ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У тих випадках, коли закон не встановлює обов`язковість певної форми, сторони можуть обирати її на власний розсуд, але в межах чинного законодавства. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Таким чином, якщо умови усного договору виконуються сторонами, то він вважається укладеним, а умови прийнятими обома сторонами. За змістом ч. 1 ст. 633 ЦК України договір про надання комунальних послуг є публічним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Як зазначено вище, позивач на підставі ліцензії №591 від 10 квітня 2018 року є виробником і постачальником теплової енергії споживачам і з 01 травня 2018 року надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до вимог закону споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг в повному обсязі. В порушення вимог закону відповідачі плату за надані послуги не вносили, що привело до виникнення заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Будь яких доказів на спростування наявності заборгованості та наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачами до суду не надано. Також відповідачами не надано до суду свого розрахунку заборгованості, а тому суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом, а також таким, що підтверджує наявність у відповідачів заборгованості перед позивачем за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , зокрема, заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 10860,35 грн, заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 76611,05 грн, заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 10891,68 грн, заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 90458,48 грн, заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 6598,45 грн, заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 39909,64 грн. Враховуючи відсутність доказів, що спірна квартира зареєстрована на праві власності з визначенням відповідних часток за відповідачами,а тому сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку. Крім цього стягненню підлягають витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00грн. З урахуванням викладеного вище, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3529,96 грн.

Outcome: approved