Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

13.03.2025 до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку та за підписом представника позивача адвоката Зеркін А.С., надійшла вказана вище позовна заява, у якій позивач, з урахуванням заяви представника про виправлення описки, допущеної у прохальній частині щодо зазначення дати укладання шлюбу, просить розірвати шлюб, укладений 28.01.2022 між громадянкою Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] і громадянином України [PERSON] , зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що в Книзі реєстрації шлюбів 28.01.2022 було складено відповідний актовий запис №100. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 28.01.2022 між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що 28.01.2022 складено відповідний актовий запис №100. Від шлюбу дітей не мають. Від початку сімейне життя позивача та відповідача складалось добре, але з липня 2022 року, стало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до відсутності порозуміння та поваги. Позивач з відповідачем припинили шлюбні відносини, внаслідок чого подальше спільне життя із збереження шлюбу неможливе. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів та відсутність протягом вже довгого часу між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довіри. Позивач вважає, що шлюб з відповідачем є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними останні півроку мають виключно негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає та надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, тому, це лише погіршить стан відносин та продовжить їх перебіг в часі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2025, для розгляду зазначеного позову визначено головуючого суддю Лукач О.П. Після виконання судом вимог частин шостої та восьмої статті 187 ЦПК України, а також отримання відомостей від Міністерства соціальної політики про те, що відповідач перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб з 24.11.2020 та фактично проживає з 23.11.2020 за адресою: [ADDRESS] . (адреса для листування), ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 14.05.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження. Розгляд справи призначено на 13.06.2025 о 09:00, про що повідомлено учасників провадження. У судове засідання, призначене на 13.06.2025, учасники провадження не з`явились, про день, час та місце розгляду справи сторона позивача повідомлена належним чином, а конверт із судовою повісткою про виклик до суду, копією ухвали суду про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви з додатками , що був надісланий на встановлену судом адресу місця проживання відповідача як ВПО, повернувся до суду без вручення адресату з причин «за закінченням терміну зберігання». З метою забезпечення участі відповідача під час розгляду справи та необхідністю здійснити його виклик до суду у порядку, встановленому частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України, враховуючи, що судова кореспонденція надіслана йому засобами поштового зв`язку повернулася до суду без вручення адресату, розгляд справи було відкладено на 04.07.2025 на 09:00 про що повідомлено учасників провадження. У судове засідання, призначене на 04.07.2025 учасники провадження не з`явилися, при цьому від представника позивача надійшла заява про уточнення дати укладання шлюбу, який підлягає розірванню, щодо якої у прохальній частині позову було допущено описку, а також з проханням розглянути справу у відсутності сторони позивача. Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності учасників провадження, суд враховує заяву сторони позивача про розгляд справи у її відсутності, а також вжиті судом заходи для забезпечення участі відповідача під час розгляду справи. Оскільки учасники провадження у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 28.01.2022 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №100, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Як зазначає позивач, спільних з відповідачем дітей не мають, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різними поглядами на сімейні відносини. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини третьої статті 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~статті 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановлено судом, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Позивач скористалася наданим правом та звернулася до суду з позовом у даній справі, наполягає на розірванні шлюбу. Сторони не виявили бажання примиритись. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved