Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Відповідача [PERSON] про позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] ( [INFO] ), встановлення опіки над дитиною та призначення себе опікуном, а також стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідачка, [PERSON] , яка проживала у цивільному шлюбі з сином позивача - [PERSON] приблизно з середини жовтня 2022 року залишила його та онука [PERSON] , і почала проживати окремо за невідомою адресою. Протягом всього часу відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про сина, не забезпечує його необхідним харчуванням, медичним доглядом, освітою, не спілкується з ним та не цікавиться його життям. За період 2023-2024 років батько дитини, [PERSON] , неодноразово звертався до правоохоронних органів із заявами про зникнення та розшук відповідача. З лютого 2024 року малолітній [PERSON] постійно проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] , де позивач повністю утримує та виховує онука. 02.08.2024 року [PERSON] був призваний на військову службу по мобілізації, а [INFO] загинув при виконанні військового обов`язку. Таким чином, дитина позбавлена батьківського піклування, оскільки мати повністю ігнорує свої обов`язки. Позивач зазначила, що має стабільний дохід, з 2012 року займається підприємницькою діяльністю, серед сусідів зарекомендувала себе з позитивної сторони, ані вона, ані члени її родини на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувають. Крім того, позивач має тісний емоційний зв`язок з онуком, виховує його у любові, дбає про його розвиток і здоров`я. Просить позов задовольнити. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, просили розглядати справу без їх участі. Позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала заяву про визнання позовних вимог. Представник Служби у справах сім`ї та дітей Святошинської РДА та служби у справах дітей та сім`ї Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області та в судове засідання не з`явилися про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином. Просили розглядати справу без їх участі. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідачка, [PERSON] , надала нотаріально посвідчену заяву про відмову від батьківських прав та згоду на усиновлення та/або опіку (зареєстровану в реєстрі за № 492), що підтверджує її свідоме бажання самоусунутися від виконання батьківських обов`язків. Службою у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області надано акт обстеження від 21.02.2025 року, що підтверджує належні умови для проживання та виховання дитини в сім`ї позивача. Згідно висновку Служби у справах дітей та сім`ї Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області рекомендовано позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частин 5, 6 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Вказаний висновок суд вважає обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] . проживає разом з бабусею та знаходиться на повному її утриманні. Судом встановлено, що відповідач не займається вихованням та утриманням сина, не цікавиться його життям, здоров`ям, успіхами, повністю самоухилася від виконання батьківських обов`язків та не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Відповідно висновку Служби у справах дітей та сім`ї Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2,3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів у заявленому розмірі з дати пред`явлення позову згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Враховуючи, що батько дитини, [PERSON] , загинув при виконанні військового обов`язку, а мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків, малолітній [PERSON] залишився без батьківського піклування. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини та практики Європейського суду з прав людини, першочергова увага завжди приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав у даному випадку є необхідним та виправданим заходом для захисту прав та інтересів дитини. Щодо встановлення опіки та призначення опікуна, судом встановлено, що [PERSON] (бабуся дитини) з дня народження [PERSON] брала активну участь у його житті, а з лютого 2024 року малолітній [PERSON] постійно проживає у її сім`ї. Вона повністю утримує, виховує та доглядає онука. Наданий висновок Служби у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області від 21.02.2025 року № 172 та акт обстеження від 21.02.2025 року підтверджують можливість [PERSON] бути опікуном. Враховуючи тісний емоційний зв`язок між Позивачем та онуком, належні умови проживання, стабільний дохід Позивача та її позитивну характеристику, суд вважає за доцільне встановити опіку над малолітнім [PERSON] та призначити опікуном [PERSON] . Враховуючи викладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] які підлягають задоволенню. Щодо судових витрат, суд керується частиною 6 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати покладаються на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та пунктом 12 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», позивачі у справах про стягнення аліментів та про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб звільняються від сплати судового збору. Таким чином, позивач звільнена від сплати судового збору за вимоги про стягнення аліментів та встановлення опіки. Судовий збір підлягає сплаті лише за вимогу немайнового характеру - про позбавлення батьківських прав. З урахуванням подання заяви в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8, і сума судового збору становить 968,96 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved