Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

У січні 2025 року позивачка звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22 серпня 2009 року між сторонами було укладено шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивачка зазначає відсутність між подружжям взаєморозуміння та взаємної поваги, наявність частих конфліктів і сварок. За твердженням позивачки, кожен із подружжя фактично веде окремий спосіб життя та має власні інтереси. Крім того, позивачка зазначає, що спільного сімейного життя сторони не ведуть, оскільки відповідач на теперішній час проживає за кордоном, зокрема в країнах Європи, та подружні стосунки між ними не підтримуються. За наведених обставин, фактично сім`я припинила своє існування, а шлюб має виключно формальний характер. У зв`язку з цим позивачка вказує, що збереження шлюбу є неможливим та недоцільним, суперечить інтересам обох сторін, а примирення між подружжям є неможливим. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Котенко Р. В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 28 березня 2025 року. У судове засідання, призначене на 28 березня 2025 року, сторони не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання вони були повідомлені належним чином. 28 березня 2025 року через канцелярію суду позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила не надавати строку для примирення сторін. Судова повістка, направлена відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, повернулася до суду з відміткою Акціонерного товариства «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, постановив відкласти розгляд справи до 02 травня 2025 року з метою повторного повідомлення відповідача. У судове засідання, призначене на 02 травня 2025 року, сторони не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання вони були повідомлені належним чином. 02 травня 2025 року від представника відповідача - адвоката Зайця Олексія Володимировича - через канцелярію суду надійшла заява про надання строку для примирення сторін. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено відмовити в задоволенні клопотання про надання строку для примирення сторін та відкласти розгляд справи до 15 липня 2025 року з метою повторного повідомлення сторін. У судове засідання, призначене на 15 липня 2025 року, сторони не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання вони були повідомлені належним чином. 15 липня 2025 року представник відповідача - адвокат Заєць О. В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу між сторонами та просить суд не вживати заходів щодо примирення подружжя. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, що не з`явились у судове засідання. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 22 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 516. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . У шлюбі між позивачкою та відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що подальше спільне проживання та збереження родини є неможливим, на що відповідач не заперечує. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги доводи позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За наявності таких обставин справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для надання строку для примирення сторін немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача і не заперечується відповідачем. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір.

Outcome: approved