Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

30 травня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» через свого представника Чучу С.О. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 75530,00 грн та судовий збір. На обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідно до електронного договору про надання грошових коштів у позику № 4930950824 від 06 серпня 2024 року, укладеного між сторонами відповідачка отримала кредит в сумі 14000,00 грн строком на 360 календарних днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань станом на день звернення до суду [PERSON] має заборгованість в сумі 75530,00 грн, яку позивач просив стягнути з неї. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 02 червня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в судове засідання, та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали відповідачка отримала 10 червня 2025 року (а.с.62), відзиву на позовну заяву не подала. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги необхідно задовольнити частково, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 06 серпня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено договір надання грошових коштів у позику № 4930950824, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 14000,00 грн на платіжну картку зі сплатою процентів в розмірі 1,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (а.с.16-26). Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 5681 06.08.2024 21:57 (а.с.26). Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши 06 серпня 2024 року договір надання грошових коштів у позику, [PERSON] взяла на себе зобов`язання у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором (п. 5.4.1. Договору). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір про надання споживчого кредиту було укладено 06 серпня 2024 року, а тому при його укладенні мають бути застосовані норми законодавства, чинні на дату його укладення. Згідно з позовними вимогами заборгованість по процентах нарахована ТОВ «Іннова Фінанс» за встановленою у п. 2.10.3.1. договору процентною ставкою 1,50 % в день. Проте, умови Договору в частині нарахування процентів за такими ставками за кожен день користування кредитом не можуть бути застосовані оскільки є нікчемними. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про споживче кредитування» законодавство про споживче кредитування в Україні ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо надання послуг споживачам. Згідно з частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Зміни до цієї статті набрали чинності з 24 грудня 2023 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Натомість відповідачці, всупереч вище наведених норм права нараховувалися проценти за користування кредитом понад 1 % в день, а саме 1,50%. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Частиною 2 ст. 627 ЦК України також передбачено, що у договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Укладений 06 серпня 2024 року договір про надання грошових коштів у позику № 4930950824 за своєю суттю є договором споживчого кредитування, тому ТОВ «Іннова Фінанс» не мало права визначати проценту ставку у розмірі 1,50% в день та розраховувати за нею заборгованість, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% в день. Передбачений п. 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу II Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Договір про надання грошових коштів у позику укладено 06 серпня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1,50 % є нікчемною в силу положень частини п`ятої статті 8 та частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», тому суд доходить висновку, що по зазначеному договору кредитної лінії розмір заборгованості по процентах необхідно розраховувати за процентною ставкою 1 % в день за заявлений у позові період, а саме з 07 серпня 2024 року по 26 травня 2025 року, тобто за 293 дні. Оскільки позивачем заявлено до стягнення заборгованість по тілу кредиту у розмірі 14000,00 грн, то 1 % в день становить 140,00 грн, у зв`язку із чим розмір заборгованості по процентах за 293 дні становить 41020,00 грн (140 х 293), який і підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивача. Сумарно заборгованість відповідачки перед позивачем складає 55020,00 грн (14000+41020=55020). Доказів погашення указаної заборгованості ні позивачу ні будь якому попередньому кредитору відповідачем не надано, а тому позов потрібно задовольнити частково, в сумі 55020,00 грн. Пред`являючи позов, позивач поніс 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору (а.с.51). Судовий збір слід розподілити за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру задоволений на 72,84 % відтак з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1357,99 грн судового збору (2422,40*72,84 % = 1764,48). На підставі\~ст.\~526,\~527,\~530,\~1050,\~1054,\~1079\~ЦК України,\~

Outcome: approved