Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

23 грудня 2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП. Позов мотивує тим, що 5 квітня 2016 року о 10 год. 05 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем Toyota RAV4 д.н.з. [NUMBER] по вул. Виборзькій, 32 у м. Києві, під час зміни напрямку руху здійснив зіткнення з автомобілем позивача Hyundai Tucson д.н.з. [NUMBER] , після чого, не дотримавшись безпечної швидкості, здійснив друге зіткнення з автомобілем Chevrolet д.н.з. [NUMBER] , чим порушив вимоги п.п. 16.6 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено належний позивачу на праві власності транспортний засіб автомобіль Hyundai Tucson д.н.з. [NUMBER] . Згідно з постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень на користь держави. Вказана постанова набрала законної сили. Згідно зі звітом №0047-С про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, від 29.07.2016 вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Tucson д.н.з. [NUMBER] з урахуванням зносу складає 102 618,01 грн. Між ПАТ «Страхова компанія «Країна» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до Полісу №АЕ/3992068 з терміном дії з 18.04.2015 по 17.04.2016 , яким застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля Toyota RAV4 д.н.з. [NUMBER] . 10 серпня 2016 року ПАТ «Страхова компанія «Країна» відшкодувала частину витрат у розмірі 50 000 грн, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу позивача з урахуванням зносу, тобто здійснило виплату страхового відшкодування позивачу. Враховуючи викладене, оскільки ПАТ «Страхова компанія «Країна» здійснило часткове відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 50 000 грн, що не покриває повний розмір завданих збитків, різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням підлягає компенсації особою, яка її завдала, тобто відповідачем. Загальний розмір майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 102 618,01 грн. З урахуванням здійсненої страхової виплати у сумі 50 000 грн, залишок шкоди, що не відшкодований, становить 52 618,01 грн. Крім того, позивачем понесено витрати на складання звіту про оцінку вартості майнової шкоди в сумі 1 600 грн та витрати, пов`язані з направленням телеграми відповідачу, в сумі 150 грн, які є необхідними та безпосередньо пов`язаними із захистом порушеного права, і також підлягають компенсації. Отже, всього позивач просить стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 54 368,01 грн. Добровільно відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду відповідач відмовився, у зв`язку з чим, позивач звернувся за захистом порушених прав до суду з даним позовом. 27.12.2016 на підставі автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Кицюк В.С. 06.02.2017 ухвалою Солом`янського районного суд м. Києва призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. 11.08.2017 від відповідача до суду надійшло клопотання про витребування доказів. 15.08.2017 розпорядженням керівника апарату Тромса С.О. призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з закінченням повноважень судді Кицюк В.С. 27.12.2016 на підставі автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Кицюк В.С. 15.08.2017 на підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М. 22.11.2018 ухвалою Солом`янського районного суд м. Києва частково задоволено клопотання відповідача про витребування доказів. 13.12.2018 у відповідності до ухвали Солом?янського районного суду м. Києва від 22.11.2018 на адресу суду від СПД ФОП [PERSON] надійшли документи за списком: Оригінал протоколу №0047-С огляду транспортного засобу від 07.07.2016, складеного оцінювачем СПД ФО-П [PERSON] , на 1 аркуші. Завірену копію ремонтної калькуляції №0047-С від 29.07.2016, виконаної на програмному продукті АУДАТЕКС на підставі договору №020269 від 16.02.2015. Фотододатки, зроблені оцінювачем СПД ФО-П [PERSON] . Звіт №0047-С від 29.07.2016 містить розрахунок вартості матеріального збитку власнику автомобіля HYUNDAI TUCSON д.н.з. [NUMBER] /С із ПДВ: вартість матеріалів для ремонту: 11?721,89 грн (з ПДВ) / 9?768,24 грн (без ПДВ); вартість складників для заміни: 150?397,30 грн (з ПДВ) / 125?331,08 грн (без ПДВ). 06.02.2019 від відповідача до суду надійшло клопотання про призначення комплексної судової авто - технічної та транспортно - трасологічної експертизи. 06.02.2019 від відповідача до суду надійшло клопотання про залучення та витребування письмових доказів. 06.02.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву від 23.12.2016 про стягнення матеріальної шкоди в якому зазначає, що наданий Позивачем Звіт №0047-С від 29.07.2016 не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи: відсутні фототаблиці, ремонтна калькуляція, підтвердження складу пошкоджень, дані про сплату ПДВ. Огляд проведено без участі сторін і без належного повідомлення відповідача. У документі наявні суперечності щодо виконавців оцінки, а зазначені пошкодження (зокрема задній бампер і блок ABS) не відповідають обставинам ДТП 05.04.2016. Крім того, частину шкоди сплачено страховою компанією на підставі інших звітів ТОВ «Естімейт Плюс», а Звіт №0047-С у страховій справі взагалі відсутній. Відповідач також звертає увагу, що автомобіль Позивача був учасником ДТП у 2015 році з пошкодженнями тієї ж частини кузова, що не зазначено в позовній заяві, а в актах огляду виявлено ознаки попередніх ушкоджень. Усе це свідчить про відсутність належних, допустимих і достатніх доказів завдання саме заявленої шкоди внаслідок ДТП 05.04.2016. 02.04.2019 від відповідача надійшла заява про повторне витребування доказів. 18.10.2019 ухвалою Солом`янського районного суд м. Києва частково задоволенно клопотання відповідача про витребування доказів. 17.12.2019 від відповідача до суду надійшло клопотання про залишення позову без розгляду. 18.12.2019 ухвалою Солом`янського районного суд м. Києва відмовлено у задоволенні клопотання відповідча про залишення позову без розгляду. 18.12.2019 ухвалою Солом`янського районного суд м. Києва витребувано у Шевченківського районного суду м.Києва матеріали адміністративної справи №762/2649/15-п. 03.02.2020 від відповідача до суду надійшло клопотання про витребування письмових доказів. 07.02.2020 у відповідності до ухвали Солом?янського районного суду м. Києва від 18.10.2019 на адресу суду від СОД ФОП [PERSON] надійшли витребувані судом докази. 12.03.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: рахунок-фактур №4886 від 02.04.2015; акт прийому - прийому передачі виконаних робіт №4886 від 15.12.2015. 27.11.2020 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про витребування письмових доказів по справі. 23.02.2021 ухвалою Солом`янського районного суд м. Києва задоволено клопотання представника відповідача про витребування письмових доказів. 13.04.2021 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про витребування письмових доказів. 05.07.2021 від представника відповідача до суду надійшла заява про визнання обставин. 05.07.2021 ухвалою Солом`янського районного суд м. Києва по справі призначено комплексну судову авто-технічну та транспортно-трасологічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертів поставлено наступні запитання: Якими частинами автомобілів Toyota RAV 4 д.н.з. [NUMBER] та Hundai Tucson д.н.з. [NUMBER] відбулось зіткнення при дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 05 квітня 2016р. по вулиці Виборзькій, 12 м. Києві; Які ушкодження отримав автомобіль Hundai Tucson д.н.з. [NUMBER] та яку матеріальну шкоду було спричинено власнику автомобіля Hundai Tucson д.н.з. [NUMBER] , за наслідками зіткнення при дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 05 квітня 2016р. по вулиці Виборзькій, 12 м. Києві; Чи було пошкоджено гідравлічний блок АВS автомобілю Hundai Tucson д.н.з. [NUMBER] , під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 05 квітня 2016р. по вул. Виборзькій, 12 м. Києві. 06.01.2022 від Київського науково - дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання від 29.12.2021 про надання додаткових матеріалів в якому він просить надати на одному майданчику автомобілі у тому стані, в якому вони перебували безпосередньо після ДТП для їх експертного дослідження. 17.02.2022 до суду від позивача надійшов лист в якому він повідомив, що транспортний засіб Hundai Tucson д.н.з. [NUMBER] ним було відчужено. Стан і місце перебування авто йому невідоме. 05.12.2024 від Київського Науково - дослідного інституту судових експертиз надійшов лист від 14.11.2024 в якому повідомляється, що відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 05.07.2021 оплату за проведення експертизи покладено на [PERSON] . 09.05.2024 на його адресу було надіслано рахунок № 1966 від 03.05.2024 на оплату вартості проведення експертизи. Станом 11.11.2024 даний рахунок не сплачено відповідачем. Враховуючи, що клопотання про призначення комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи було ініційовано відповідачем, однак відповідач протягом тривалого часу не сплатив витрати на проведення експертизи, внаслідок чого матеріали справи повернулися до суду без виконання експертного дослідження, суд розцінює такі дії як ухилення відповідача від виконання ухвали про призначення експертизи. Враховуючи зазначені обставини та враховуючи думку позивача та його представника, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі матеріалів та не вбачає підстав для повернення матеріалів справи для здійснення експертного дослідження, внаслідок невиконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати вартості судової експертизи. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні поданого позову. У подальшому відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Вислухавши думку позивача та його представника, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи. Разом з цим, суд вважає, що клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, згідно п.2 ч.3 ст.223 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 5 квітня 2016 року о 10 год. 05 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем Toyota RAV4 д.н.з. [NUMBER] по вул. Виборзькій, 32 у м. Києві, під час зміни напрямку руху здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai Tucson д.н.з. [NUMBER] , який на праві власності належав позивачу та був під його керуванням, після чого, не дотримавшись безпечної швидкості, здійснив друге зіткнення з автомобілем Chevrolet д.н.з. [NUMBER] , чим порушив вимоги п.п. 16.6 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Транспортний засіб, яким керував відповідач, на момент ДТП був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/3992068 від ПАТ «Страхова компанія «Країна». В результаті ДТП, транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Таким чином, в силу вимог ст.82 ЦПК України вина відповідача у вказаній вище ДТП встановлена та доказуванню не підлягає. Згідно зі Звітом №0047-С про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 29.07.2016, вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Tucson д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням зносу складає 102 618,01 грн. Враховуючи, що цивільна відповідальність відповідача застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Країна», позивач звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування та позивачу було відшкодовано частину вартості відновлювального ремонту у межах ліміту відповідальності страховика, що становило 50 000 грн. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи та відповідачем не оспорюються. Позивач вказує, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 52 618,01 грн. (102 618,01грн. - 50 000грн.), а тому просив стягнути з відповідача, як винної особи вказаний розмір вартості відновлювального ремонту. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст. 3 зазначеного Закону зазначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 22.1. Закону встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, а у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої особою шкоди, винна особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Згідно зі Звітом №0047-С від 29.07.2016 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ становить 102?618,01 грн. Матеріалами справи підтверджено, що ПАТ «Страхова компанія «Країна» виплатила позивачу 50?000 грн в якості страхового відшкодування, франшиза становила -0. Натомість залишок несплаченої шкоди складає 52?618,01 грн ( 102618,01 грн-50000,00 грн=52618,01 грн та яка відповідачем, як винною особою у добровільному порядку не відшкодована. Суд вважає, що відповідачем не надано доказів на спростування вказаного вище Звіту про оцінку. Доводи відповідача про те, що автомобіль позивача мав попередні пошкодження,які не були відремонтовані до ДТП, яка сталася 05.04.2016 є недоведеними. Так, у матеріалах справи наявний рахунок-фактуру від 02.04.2015 за №4886 та акт прийому-передачі робіт №4886 від 15.12.2015 щодо ремонту автомобіля позивача після попереднього ДТП, яка сталася 21.01.2015 році, що підтверджує факт відновлення автомобіля позивача станом 5 квітня 2016 року. Таким чином, доводи відповідача про наявність попередніх пошкоджень, які увійшли у розрахунок суми спричиненої позивачу матеріальної шкоди внаслідок ДТП,яка сталася 05.04.2016 є необґрунтованими. Щодо заперечень відповідача про недопустимість в якості доказу Звіту №0047-С від 29.07.2016, слід зазначити. Відповідно до ухвали суду від 22.11.2018 та на запит суду наданий оригінал Звіту, протокол огляду ТЗ позивача та ремонтна калькуляція від 29.07.2016, які спростовують твердження відповідача щодо недопустимості та неналежності наявних у справі доказів в обґрунтування розміру спричиненої позивачу шкоди. Таким чином, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що наявний у матеріалах справи Звіт про оцінку №0047-С від 29.07.2016 у розумінні вимог ст. 76-77 ЦПК України є належним і допустимим доказом у даній справі,а тому приймає його в обґрунтування визначення розміру спричиненої позивачу матеріальної шкоди у розмірі 102 618,01 грн. Стосовно призначеної за ініціативою відповідача ухвалою суду від 05.07.2021 комплексної судової авто-технічної та трасологічної експертизи, суд встановив, що відповідач не сплатив рахунок Київського науково-дослідному інституту судових експертиз (лист від 14.11.2024), через що проведення експертизи стало неможливим. Суд розцінює такі дії відповідача як ухилення від виконання ухвали суду щодо обов`язку попередньої оплати вартості призначеного експертного дослідження. За вказаних обставин, суд вважає за необхідне визнати недоведеними факти, викладені представником відповідача метою якої було призначення у даній справі вказаної вище експертизи. Таким чином, суд вважає, що відповідачем не надано доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову. Верховний Суд у постановах від 16.12.2020 у справі № 462/1696/15-ц, від 16.12.2020 у справі № 757/13525/18-ц з врахуванням позиції ВП ВС зазначив наступне: обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика. Якщо потерпілому недостатньо сплаченого страховиком відшкодування для повного відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. В порядку ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). (ч2. ст.22 ЦК України). Матеріалами справи підтверджено, що позивачем за складання звіту про оцінку сплачено 1?600 грн та 150,00 грн. у зв`язку з викликом відповідача на проведення огляду КТЗ, які є прямими і необхідними витратами для захисту свого порушеного права, відповідно до частини другої статті 22 ЦК України. Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 52?618,01 грн., а також понесених витрат по сплаті Звіту про оцінку у розмірі 1?600 грн та 150 грн витрат за направлення повідомлення -телеграми для проведення огляду КТЗ, а всього 54368,01 грн. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved