Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

До Дунаєвецького районного суду Хмельницької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1051543 від 08.06.2023 в загальній сумі 17 018,59 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) 9 618,09 грн та заборгованості за процентами 7 400,50 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» (первісний кредитор) та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1051543. Відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 31.01.2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір факторингу № 31012025, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором відповідача перейшло до позивача. Позивач направив відповідачу вимогу про погашення заборгованості, однак вона залишена без задоволення. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 05 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк із дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія ухвали про відкриття провадження у справі була належним чином вручена відповідачу. Від відповідача клопотання про проведення розгляду справи з її викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористалася. Представник позивача подав до суду клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн, на підтвердження яких надав договір про надання правової допомоги від 02.07.2024 року, заявку на надання юридичної допомоги №407 від 01.03.2025 року, витяг з акту №7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року та докази направлення копії клопотання відповідачу. Також представник позивача просив розглядати справу без його участі. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 08.06.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір № 1051543 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі Кредитний договір). Укладення договору відбулося шляхом акцепту відповідачем публічної оферти за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СЛОН КРЕДИТ». Відповідно до умов Кредитного договору відповідачу надано кредит у сумі 11 000,00 грн строком на 731 день. Дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів 08.06.2025. Процентна ставка становить 10% річних. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконало свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується платіжною інструкцією від 31.01.2025 року №0492440000. Відповідач, у свою чергу, зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на дату відступлення права вимоги утворилася заборгованість. 31.01.2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (Клієнт) та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (Фактор) було укладено Договір факторингу № 31012025. Згідно з п. 1.1, 1.2, 6.1 цього Договору, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права грошової вимоги до боржників, у тому числі до [PERSON] за Кредитним договором № 1051543 від 08.06.2023. Факт відступлення права вимоги підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників до Договору факторингу №31012025 від 31.01.2025 р. та Витягом з Реєстру боржників. Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором № 1051543, станом на 17.04.2025 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» складає 17 018,59 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту 9 618,09 грн; заборгованість за процентами 7 400,50 грн. Позивач зазначає, що нарахування пені та штрафів ним не здійснювалося. Відносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договір є однією з підстав виникнення зобов`язань. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України встановлено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Стаття 205 ЦК України передбачає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та Господарським кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судом встановлено, що 08.06.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1051543 в електронній формі. Таким чином, Кредитний договір є укладеним у письмовій (електронній) формі та є обов`язковим до виконання сторонами. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало відповідачу кредит у сумі 11 000,00 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості. Право вимоги за Кредитним договором було правомірно відступлене ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на підставі Договору факторингу № 31012025 від 31.01.2025 року. Таким чином, позивач є належним кредитором у даному зобов`язанні. Розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 17.04.2025 року складає 17 018,59 грн (9 618,09 грн основна сума боргу, 7 400,50 грн проценти) та підтверджується наданими позивачем розрахунками та платіжними документами. Відповідачем наданий розрахунок не спростовано, доказів погашення заборгованості суду не надано. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором у сумі 17 018,59 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн, суд зазначає наступне. Позивачем надано договір про надання правової допомоги від 02.07.2024 року, заявку та витяг з акту про надання юридичної допомоги, що містить детальний опис робіт (консультація 2 години, складання позову 2 години, загалом 4 години по 1500 грн/год та 3000 грн за підготовку позовної заяви). Відповідач відзиву на позовну заяву не подала, клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявляла. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку співмірності заявленої до стягнення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною четвертою статті 137 ЦПК України, виходить із такого. Розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Справа стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, не потребувала встановлення значного обсягу фактичних обставин та збору великої кількості доказів. В аналогічних правовідносинах наявна усталена судова практика. Ціна позову становить 17 018,59 грн. Оцінивши обставини цієї справи та надані представником позивача докази у їх сукупності, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, характер виконаної адвокатом роботи, суд вважає, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн є частково завищеною та не відповідає критерію співмірності витрат з огляду на вказані вище обставини. Суд доходить висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача, на 3 000,00 грн. Таким чином, на користь позивача за рахунок відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн, що є на думку суду справедливим, пропорційним до предмету спору та відповідає обсягам проведеної роботи у справі даної складності. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Ураховуючи викладене,

Outcome: partial