Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін Позивач звернувся до суду з позовом до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, в якому заявлено вимогу про припинення громадянину російської федерації [PERSON] права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 6325784500:02:001:0153 площею 6.6447 га, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Позов обґрунтовує тим, що [PERSON] , який є громадянином російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОЕ 689160 від 14.12.2019 (зареєстровано в реєстрі за № 684) набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 6325784500:02:001:0153 площею 6.6447 га, яка знаходиться на території Гетьманівської сільської ради ліквідованого Шевченківського району Харківської області. 14.12.2019 право власності [PERSON] на дану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер відомостей про речове право: 34645751, індексний номер рішення: 50221855 від 14.12.2019). 16.12.2019 між та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю імені Ватутіна (код ЄДРПОУ 30925984) укладено договір оренди земельної ділянки кадастровим номером з 6325784500:02:001:0153 зі строком дії 7 років. Право оренди СТОВ ім. Ватутіна 21.12.2024 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер відомостей про речове право: 34874410, індексний номер рішення 50473004 від 26.12.2019). Відповідач відзиву у встановлений судом строк не подав. Третя особа, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю імені Ватутін пояснень у справу не надало. ІІ. Заяви, клопотання учасників справи 16.01.2025 Головне управління Держгеокадастру у Харківській області подало у справу пояснення, в яких підтримало заявлений позов, зазначило, що права відповідача на земельну ділянку повинні бути припинені, в зв`язку із тим, що він не є громадянином України, є іноземцем, який не має права володіти землею. Просили позов задовольнити. Також, подавали у справу клопотання про проведення судових засідань за відсутністю представника управління. 27.05.2025 прокурор у судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі 14.01.2025 суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати справу в порядку загального позовного провадження. 28.04.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В зв`язку із невстановленням судом зареєстрованого місця проживання відповідача та з повномасштабним вторгненням російської федерації в Україну наявна неможливість використання передбачених законодавством способів повідомлення відповідача громадянина російської федерації про виклик до суду, суд викликав відповідача через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку частини одинадцятої статті 128 ЦПК України. Суд повідомив учасників про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог ЦПК України. 17.07.2025 суд постановив здійснити заочний розгляд цієї справи. VІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин [PERSON] , який є громадянином російської федерації, ці обставини встановлені судом на підставі інформації, зазначеної в Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо оформлених прав на земельну ділянку кадастровий номер 6325784500:02:001:0153, в якому зазначено, що [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , країна громадянства: Російська Федерація є орендодавцем зазначеної ділянки. Також, згідно з відповіддю Департамента з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України повідомлено про те, що за наявними обліками територіальних органів Державної міграційної служби України рішення про встановлення, оформлення належності до громадянства України, набуття громадянства України [PERSON] , [INFO] , в установленому порядку не приймалися. Відомості щодо оформлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідки на тимчасове/постійне проживання [PERSON] не встановлені. Також, згідно довіреності від 30.11.2018, яка видана [PERSON] ы копія якої міститься в матеріалах справи, вбачається, що відповідач є громадянином російської федерації. Отже, [PERSON] , який є громадянином російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОЕ 689160 від 14.12.2019 (зареєстровано в реєстрі за № 684) набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 6325784500:02:001:0153 площею 6.6447 га, яка знаходиться на території Гетьманівської сільської ради ліквідованого Шевченківського району Харківської області (наразі Шевченківська селищна територіальна громада Куп`янського району Харківської області). 14.12.2019 право власності [PERSON] на дану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер відомостей про речове право: 34645751, індексний номер рішення: 50221855 від 14.12.2019). 16.12.2019 між та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю імені Ватутіна (код ЄДРПОУ 30925984) укладено договір оренди земельної ділянки кадастровим номером з 6325784500:02:001:0153 зі строком дії 7 років. Право оренди СТОВ ім. Ватутіна 21.12.2024 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер відомостей про речове право: 4874410, індексний номер рішення 50473004 від 26.12.2019). Всі зазначені обставини підтверджуються належними та допустимими доказами, наявними у цій справі. V. Норми права, які застосував суд. Конституція України Частини перша та друга статті 13 - земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. \~Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Стаття 14 право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Частина п`ята статті 41 - конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Частина третя статті 23 Закону України «Про прокуратуру» - прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Статті 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» - державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю.\~Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Закон України «Про міжнародне приватне право»: Частини перша та друга статті 28 - право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. \~Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Частина перша статті 39 - виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Земельний кодекс України: Стаття 22 - землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. \~До земель сільськогосподарського призначення належать: \~а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); \~б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі під об`єктами виробництва біометану, які є складовими комплексів з виробництва, переробки та зберігання сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). \~Набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу. Стаття 80 зокрема, суб`єктами права власності на землю є: \~громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності. Частини друга четверта статті 81, зокрема іноземці можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Іноземці можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Землі\~ сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Частини перша статті 130: Набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть: а) громадяни України; б) юридичні особи України, створені і зареєстровані за законодавством України, учасниками (акціонерами, членами) яких є лише громадяни України та/або держава, та/або територіальні громади; в) територіальна громади; г) держава. Стаття 140\~-\~підставами припинення\~права власності\~на земельну\~ділянку є,\~зокрема: д)\~конфіскація за\~рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Стаття 143 зокрема, примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі:\~конфіскації земельної ділянки. Частини перша, друга та четверта статті 145 зокрема, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Стаття 148 земельна ділянка може бути конфіскована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановленому законом. Цивільний кодекс України: Частина перша статті 317 власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частини перша та друга статті 319 - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 зокрема, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Пункт десятий частини першої статті 346 - право власності припиняється у разі:\~конфіскації; Цивільний процесуальний кодекс України: Частина третя статті 56 - у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Частина перша статті 141 - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. VІ. Мотивована оцінка суду За приписами статей 22, 80, 81, 130 Земельного кодексу України іноземці мають право набувати у власність землі сільськогосподарського призначення шляхом прийняття спадщини, які протягом року підлягають відчуженню. Суд встановив, що [PERSON] , який є громадянином російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОЕ 689160 від 14.12.2019 (зареєстровано в реєстрі за № 684) набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 6325784500:02:001:0153 площею 6.6447 га, яка знаходиться на території Гетьманівської сільської ради ліквідованого Шевченківського району Харківської області (наразі Шевченківська селищна територіальна громада Куп`янського району Харківської області). Також, між [PERSON] та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю імені Ватутіна (код ЄДРПОУ 30925984) було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровим номером з 6325784500:02:001:0153 строком дії 7 років. Право оренди СТОВ ім. Ватутіна 21.12.2024 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер відомостей про речове право: 34874410, індексний номер рішення 50473004 від 26.12.2019). Протягом року з 14.12.2019 відповідно до частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України іноземець [PERSON] земельну ділянку не відчужив, наразі, відповідно до відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 18.12.2024 є власником зазначеної земельної ділянки, це, також вбачається з Відомостей про земельну ділянку, що містяться в Державному земельному кадастрі. За встановлених обставин, суд вбачає підставу припинення права власності іноземця [PERSON] на успадковану земельну ділянку сільськогосподарського призначення, як це передбачено частиною другою статті 145 Земельного кодексу України у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Враховуючи, що у цій справі наявні законні підстави для конфіскації земельних ділянок у іноземця, суд повністю задовольняє позов прокурора. VII. Розподіл судових витрат. У відповідності до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved