Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи У березні 2025 року позивач, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі також - позивач, КП «Київтеплоенерго») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] (далі також - відповідачі, [PERSON] , [PERSON] ) про стягнення солідарно з відповідачів на його користь заборгованості за житлово-комунальні послуги в загальному розмірі 97674,43 грн та понесених судових витрат у розмірі 3 028 грн. В обґрунтування позову вказано, що позивач з 01.05.2018 є виконавцем комунальних послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, а з 01.11.2021 - виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. Відповідачі є споживачами вказаних послуг за адресою: [ADDRESS] , оскільки будинок під`єднаний до мереж тепло-, та водопостачання, а квартира відповідачів - до внутрішньо-будинкової системи тепло- та водопостачання. На виконання вимог законодавства позивач зобов`язався як виконавець надати до вказаної квартири житлово-комунальні послуги, а відповідачі - внести оплату за вказані послуги у розрахунковий календарний місяць. Відповідачі у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялися (не відключалися) від вказаних послуг. Заборгованість відповідача за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.01.2025, з урахуванням 3% річних, інфляційних втрат та пені, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України, становить у загальному розмірі 97674,43 грн. Відповідач у добровільному порядку вказану заборгованість не погасила, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. ІІ. Відзив Відповідачі не скористалася своїм правом на подання відзиву. ІІІ. Рух справи Ухвалою суду від 02.04.2025 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 09.07.2025. 09.07.2025 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІV. Обставини, встановлені судом Згідно з розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності та постачання теплової енергії споживачам. З 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а отже є виконавцем вказаних послуг для житлових будинків. 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» було укладено договір про відступлення права вимоги №602-18, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до додатку № 2 до договору про відступлення прав вимоги від 11.10.2018, до КП «Київтеплоенерго» перейшло право вимоги, в тому числі до відповідачів за адресою: [ADDRESS] . Рішенням ІІ сесії ІХ скликання Київської міської ради від 09.11.2023 № 7340/7381 затверджено статут КП «Київтеплоенерго». Відповідно до п. 2.2.1 Статуту, предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води та розподіл електричної енергії. Мешканцям будинку, в якому розташована вказана квартира відповідачів, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води надаються КП «Київтеплоенерго». Надання послуг здійснювалося на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який опублікований у газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Підключення вказаного будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем. Відповідачі від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялися (не відключалися). [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 31.08.2012 та з 04.10.2012 відповідно. Отже, відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг, які надає КП «Київтеплоенерго» до вказаної квартири. Згідно з розрахунком заборгованість відповідачів за вказані послуги становить 97674,43 грн з урахуванням 3% річних, інфляційних втрат та пені. Розрахунок заборгованості на послуги з центрального опалення і постачання гарячої води здійснюється за тарифами, які закріплені Розпорядженням КМДА, інформація про які є загальнодоступною та загальновідомим фактом, офіційно опублікована. Станом на час подання позову відповідачі не здійснюють своєчасну оплату за вказані послуги. V. Релевантні джерела права З 01.05.2019 введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» цього з закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього закону (тобто до 01.05.2019), зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Договір за правилами такого Закону між позивачем та відповідачем не укладався, а тому на теперішній час договір укладений до 01.05.2019. Відповідно до абзацу 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 № 1875-ІV комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведення, газопостачання, опалення, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Правовідносини з постачання фізичними особами центрального опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила). Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону договір про надання послуг з центрального опалення, послуг з центрального постачання холодної води, послуг з центрального постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до норм Цивільного Кодексу України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним. Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідно до ст. 20 Закону, п. 18, 20, 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Частиною 1-3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» унормовано, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з ч. 1 ст. 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають з дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004, а також Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» споживачі послуг з ЦО/ЦПГВ зобов`язані були сплачувати внески за обслуговування вузлів комерційного обліку відповідних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ст. 541 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 542 ЦК України у разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний із кредиторів має право пред`явити боржникові вимогу у повному обсязі. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України). VI. Мовити суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, тобто користувачами послуг, які надаються позивачем у справі. Тобто, між сторонами виникли правовідносини, що регулюються вищевказаними нормами чинного законодавства. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що відповідачі є споживачами вказаних житлово-комунальних послуг, які надає позивач. Відповідачі зобов`язані не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отриманні житлово-комунальні послуги. З огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідачів, як боржників у зобов`язанні за укладеним договором, покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а позивач, як кредитор у зобов`язанні за укладеним договором має право вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідачі належно не виконали зобов`язання за договором щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати вказаних послуг, яка підтверджується відповідними розрахунками, наявними в матеріалах справи. Відповідачами не було надано доказів ненадання житлово-комунальних послуг або надання вказаних послуг неналежної якості, у тому числі відповідачі відповідно до порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не відмовилися від надання позивачем вказаних послуг, внаслідок чого виникла підстава для звільнення від їх оплати. Отже, позивач належним чином виконує зобов`язання щодо надання вказаних житлово-комунальних послуг, внаслідок чого вимагає стягнення з відповідачів заборгованості за вказані послуги з урахуванням 3% річних, інфляційних втрат та пені. За таких обставин суд вважає, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, у зв`язку з чим вказана позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі. VII. Розподіл судових витрат Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн та заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідачів. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved