Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення грошової компенсації за частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності посилаючись на те, що 12 жовтня 2021р. рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12.10.2021 року за позивачем визнано право власності на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] на підставі рішення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради від 26.08.2003 № 423 є власником земельної ділянки площею 975 кв.м. за адресою [ADDRESS] . Після набрання рішення від 12.10.2021р. законної сили позивач намагалась почати користуватись своєю часткою, проте [PERSON] , яка з 2009 року постійно мешкає в зазначеному будинку чинила перешкоди у доступі до будинку. Оскільки між сторонами не було досягнуто домовленості щодо добровільного вирішення порядку користування спільним майном, позивач вимушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Відповідач згідно договору дарування від 06 січня 2023 року набула права власності на 6/8 частини даного домоволодіння та є власником за рішенням суду 1/8 частини цього ж нерухомого майна. Загальна площа будинку становить 265,4 кв.м. Враховуючи, що частка позивачки є незначною (1/8 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами), відсутність можливості спільного володіння та користування зазначеним майном, відсутність технічної можливості виділу частки позивача, остання має право на одержання від іншого співвласника грошової або іншої матеріальної компенсації вартості її частки. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28 березня 2023 року відкрито загальне позовне провадження по справі. Ухвалою суду від 11 грудня 2023 року по справі призначена судова оціночно-будівельна експертиза. Провадження зупинено. Ухвалою суду від 29 лютого 2024 року поновлено провадження по справі. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2024 року по справі призначена судова оціночно-будівельна експертиза. Провадження по справі зупинено. Ухвалою суду від 11 грудня 2024 року провадження по справі поновлено. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22 січня 2025 року закрито підготовче засідання та справа призначена до розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги пославшись на викладені у позовній заяві обставини та пояснила, що позивач бажає проживати у належній їй частині нерухомого майна. Вона декілька разів намагалась потрапити до будинку. На всі її спроби, відповідач не виходила на контакт. Просила позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача вартість 1/8 частини у розмірі 1\~242\~976 грн. Від позивача [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких заперечувала обставини на які посилаються відповідач та третя особа щодо не визнання заявлених нею позовних вимог. Позивачу не надано ключів до будинку. Просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що заперечує щодо вартості нерухомого майна. Вона бажала поговорити з позивачем, але та відмовилась. Позивач не зверталась до неї з проханням надати ключі від будинку. Для вирішення цього питання позивачу пропонувалась інша частина спадкового майна , а саме земельна ділянка в обмін на її 1/8 частину домоволодіння, проте остання відмовилась. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивач не звертається з позовними вимогами щодо виділу належної їй частини у нерухомому майні, хоча в будинку є окремі кімнати , які могли б відповідати належній частині позивача. Звертаючись з даною позовною вимогою, позивач не просить припинити за нею право власності на 1/8 частину, хоча бажає отримати компенсацію її вартості. Крім того, земельна ділянка на якій розміщене домоволодіння не належить на праві власності відповідачу. Позивач постійно проживає у Туреччині, де 16 років викладає англійську мову у школі, там же проживають її діти та чоловік, який є громадянином Туреччини. Позивач мала сама надати докази щодо неможливості виділу належної їй частини. Вартість нерухомого майна завищена. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома. Суду надано письмові пояснення відповідно до яких є безпідставним посилання позивача щодо намагання користуватися часткою в належному їй нерухомому майні за адресою [ADDRESS] . Позивач взагалі не з`являлась за даною адресою. Жодні цивільно-правові відносини між нею та позивачем відсутні. З боку позивача відсутні будь-які дії направлені на бажання користуватися спільною частковою власністю. Позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підтверджені жодними доказами. Просила прийняти рішення про відмову у позові повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, експерта, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 жовтня 2021 року по цивільній справі №552/2730/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності задоволені. Визнано право власності на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно задоволені. Визнано право власності на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно - задоволені. Визнано право власності на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . Згідно договору дарування від 06 січня 2023 року, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою І.В., [PERSON] , [PERSON] передали 6/8 частини житлового будинку з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] у власність [PERSON] Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/8 частину нерухомого майна за адресою [ADDRESS] на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави , справа 552/2730/21 та на 6/8 частини згідно договору дарування від 06.01.2023 року. За [PERSON] зареєстровано право власності на 1/8 частину даного домоволодіння на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави № 552/2730/21. Відповідно до технічного паспорту від 04 листопада 2022 року на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] , останнє складається з житлового будинку «А-2» з гаражем загальною площею 265,4 м2, житловою площею 124 м2, літньої кухні «В», сараї «Д,Е», погріб «е», навіси «Є,є», огорожа № 1, ворота огороді № 2,3, вимощення №4,5 , що розташоване на земельній ділянці площею 429м2. Згідно висновку експерта № СЕ-19/117-24/16502-ОБ від 02.12.2024 року ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] станом на час проведення обстеження (15.11.2024) становить 9\~943\~805 грн. Вартість 1/8 частини зазначеного домоволодіння станом на час проведення обстеження (15.11.2024) становить 1\~242\~976 грн. Предметом позову [PERSON] є вимоги про стягнення грошової компенсації частки нерухомого майна без припинення права власності на нього. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається, що їй чиняться перешкоди у користуванні належною їй частиною нерухомого майна та оскільки її частка є незначною, бажає отримати грошову компенсацію вартості 1/8 частини зазначеного нерухомого майна. Єдине звернення до правоохоронних органів, де особою, що чине перешкоди позивачу у користуванні власністю є [PERSON] , не може розцінюватися як належний доказ. У ході розгляду справи, ні з позовної заяви, ні в ході судового розгляду представником позивача не доведено взагалі порушення прав позивача відповідачем [PERSON] щодо перешкод у користуванні [PERSON] належною їй 1/8 частиною нерухомого майна за адресою [ADDRESS] . Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина четверта статті 41 Конституції України, частина перша статті 321 ЦК України). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина друга статті 356 ЦК України). Співвласникам належать право володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної часткової власності. Зазначені правомочності співвласники об`єкта права спільної часткової власності відповідно до частини першої статті 358 ЦК України повинні здійснювати за взаємною згодою. Співвласнику надається право самостійно розпоряджатися своєю часткою у спільній частковій власності. Однією з правових форм такого розпорядження є право співвласника на виділ у натурі частки із спільного майна. Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Тлумачення частини третьої статті 358 ЦК України свідчить, що право співвласника на компенсацію може виникати як в разі повної неможливості задоволення вимог співвласника на одержання у користування частини спільного майна, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (наприклад, частка співвласника в спільній частковій власності є незначною і надання йому її у володіння та користування неможливо), так і в тому випадку, якщо співвласнику надається у володіння і користування частина майна, яка є меншою за його частку в праві спільної часткової власності. Постанова КЦС ВС від 03 березня 2020 року у справі № 748/2803/16-ц. Випадки, коли співвласник майна у порядку поділу спільного, часткового майна бажає отримати за належну йому частку в спільному майні, шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно, врегульовані статтею 364 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст. 183 ЦК України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Судом установлено, що позивач є власником 1/8 частини домоволодіння за адресою [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку «А-2» з гаражем загальною площею 265,4 м2, житловою площею 124 м2, літньої кухні «В», сараї «Д,Е», погріб «е», навіси «Є,є», огорожа № 1, ворота огороді № 2,3, вимощення №4,5 , що розташоване на земельній ділянці площею 429 м2. Відповідно до\~норм ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Позивачем не ставились позовні вимоги щодо виділу належної їй частини, а позовні вимоги безпосередньо стосувались лише стягнення компенсації вартості 1/8 частини нерухомого майна, а тому в межах заявлених позовних вимог і здійснювався розгляд справи. Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, в даному випадку, стягнення компенсації, оскільки інші позовні вимоги позивачем не були заявлені. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень статей 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч.3,4\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач не надала доказів неможливості поділу в натурі об`єкта нерухомого майна, а тому відсутні підстави для здійснення компенсації частки у праві спільної часткової власності. До того ж, заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації вартості 1/8 частини нерухомого майна, позивачем взагалі не була заявлена позовна вимога про припинення за нею права власності на дану частину, як це передбачає діюче законодавство. Таким чином, позивач бажає не лише стягнути компенсацію вартості частини нерухомого майна, а й у подальшому залишитися власником цієї ж частини, що взагалі суперечить нормам права. Крім того, суд звертає увагу, що позивач відразу порушила питання про необхідність стягнення з відповідача грошової компенсації частки нерухомого майна, позовних вимог про встановлення порядку користування нерухомим майном не заявляла. Суд, встановивши дані обставини, дійшов до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Outcome: dismissed