Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] , є її батьком, а також внести відповідні відомості до актового запису. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначає, що в актовому записі про її народження в графі «відомості про батька» вказаний « [PERSON] », вказані відомості зазначено зі слів матері. Проте її батьком є [PERSON] , з яким мати заявниці - [PERSON] з 28.01.1983 по 03.09.1990 перебувала в зареєстрованому шлюбі та в подальшому проживала разом без реєстрації шлюбу. [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого заявниця звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька за заповітом. Проте, нотаріусом їй було рекомендовано встановити факт родинних відносин з батьком, так як це вплине на розмір витрат при отриманні спадщини, та сплату податків при оформленні спадщини. Ухвалою судді від 12.05.2025 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду. Заявниця та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про час, день та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином. Заслухавши доводи заявниці та її представника на підтримку поданої заяви, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Суми; мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с. 6, 8). 28.01.1983 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який 03.09.1990 було розірвано (а.с. 9-10). [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). 23.06.2010 [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, в тому числі квартиру за вказаною адресою заповів [PERSON] (а.с. 16-18). [INFO] померла [PERSON] ; [INFO] помер [PERSON] , організацією поховання якого займалася [PERSON] (а.с. 11-12, 19). 03.04.2025 [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька за заповітом (а.с. 34-39). Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що є хрещеною матір`ю заявниці, а її чоловік [PERSON] був рідним братом [PERSON] . Свідок познайомила [PERSON] з [PERSON] , після чого вони почали зустрічатися, потім жити разом, а через деякий час у них народилася донька [PERSON] . [PERSON] є батьком заявниці, забирав своїх дівчат з пологового будинку. Вони всі разом святкували хрещення [PERSON] . Пізніше батьки заявниці уклали шлюб. Про те, що шлюб було розірвано, свідок дізналася незадовго до їх смерті. Весь час [PERSON] зі своєю дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] жили однією сім`єю, спочатку в належному бабусі будинку по [ADDRESS] , потім в квартирі по [ADDRESS] , після чого переїхали в квартиру по [ADDRESS] . Вероніка дуже схожа на [ADDRESS] . Свідок неодноразово бувала у них на святкуванні різних подій. Не дивлячись на досить складний характер [PERSON] , його дівчата завжди про нього піклувалися. Батьки [PERSON] померли з різницею в один день; похованнями займалась заявниця, оформлювала та оплачувала всі необхідні ритуальні послуги, та поминальні заходи. Частиною 2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Вжите у зазначеній статті конвенції поняття «сімейне життя» має автономне значення і, виходячи із прецедентної практики ЄСПЛ, включає фактичні сімейні відносини, зокрема і ті, що виникли, або можуть виникнути між дітьми і їх біологічним батьком, а також ті, що виникають між партнерами, що підтримують фактичні шлюбні відносини. У разі встановлення існування сімейного зв`язку з дитиною, держава має діяти в порядку, розрахованому на надання можливості розвитку цього зв`язку і юридичні гарантії мають бути встановлені з моменту народження або якнайшвидше після інтеграції дитини до її сім`ї (Keegan v. Ireland, 44; Kroon and Others v. the Netherlands, § 30, 32). Відповідно до змісту ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно зі ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття). Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 373/2257/18, предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи; тлумачення норм ст.130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства; підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст.128 СК України); доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до п.3 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС (2006-07), беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно зі ст.53 КпШС походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану; в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття; при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає доведеним факт того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , отже заява підлягає задоволенню. Встановлення факту батьківства необхідно заявниці для реалізації спадкових прав. Згідно зі ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Тому суд вважає за необхідне зобов`язати орган державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису №1575 про народження [PERSON] , зазначити батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України, померлого [INFO] .

Outcome: approved