Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки його було позбавлено батьківських прав щодо дитини. Згодом Краматорський міський суд Донецької області ухвалив рішення про усиновлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . Таким чином просить звільнити його від сплати аліментів та від сплати заборгованості по аліментах від дня ухвалення рішення про усиновлення до дня ухвалення рішення у справі. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (поштове відправлення). Причини неявки суду не повідомила. Заяв не подавала. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11.07.2008 року. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини - [PERSON] та [PERSON] відповідно. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] . Батьками записані - [PERSON] та [PERSON] . Рішенням від 23 жовтня 2012 року Краматорський міський суд Донецької області у справі №2/0528/4054/2012р. розірвав шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішенянм від 29.11.2012 року Краматорський міський суд Донецької області у цивільні справі за №2/0528/3992/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину ухвалив рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки всіх доходів щомісяця, починаючи 08.10.2012 року. В Краматорському ВДВС у Краматорському районі Донецької області відкрито виконавче провадження за №37767449 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки всіх дохо щомісяця, починаючи з 08.10.2012 року до повноліття дитини, тобто до [INFO] , на користь [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом 16.08.2024 року заборгованість становить 288 190,57 грн. Заочним рішенням від 03.12.2018 року Краматорський міський суд Донецької області у справі №234/16316/18 позбавив батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Краматорський міський суд Донецької області у справі №234/18873/19 за позовом [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Краматорської міської ради про усиновлення ухвалив рішення від 11.12.2019 року, відповідно до якого дитина, [PERSON] був усиновлений [PERSON] . Згідно копії актового запису про народження №41 від 13.01.2009 року, змінено відомості про дитину [PERSON] , [INFO] , а саме: батьком зазначено [PERSON] , матір`ю [PERSON] . частині другій статті 51 Конституції України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 141 СК України мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до статті 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно з частиною другою статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що дитину [PERSON] , [INFO] , на утримання якого з позивача [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] було усиновлено, рішення Краматорського міського суду Донецької області у справі №234/18873/19 від 11.12.2019 про усиновлення набрало законної сили 16.01.2020. Відповідно до частини першої статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. За змістом частини другої статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Згідно із частиною першою статті 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. При усиновленні дитини однією особою ці права та обов`язки можуть бути збережені за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням (частина третя статті 232 СК України). Частинами четвертою, п`ятою статті 232 СК України визначено, що усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Отже аналіз вищенаведених положень сімейного законодавства свідчить про те, що обов`язок утримувати дитину до її повноліття заснований на факті батьківства, натомість усиновлення змінює суб`єктний склад правовідносин матері, батька та дитини. СК України в контексті збереження прав та обов`язків з дитиною одним із батьків за походженням, то їх треба розуміти таким чином, що законодавець передбачив можливість дитині, яка усиновлена однією особою, зберегти правовий зв`язок із батьком або матір`ю за походженням, які не позбавлені батьківських прав та надали згоду на усиновлення. При цьому таке збереження правового зв`язку можливо лише у спосіб, який виключає ситуацію в якій у дитини, з юридичної точки зору, будуть одночасно наявні дві матері або два батька. Тобто у разі, якщо дитина усиновлена чоловіком, збереження прав та обов`язків між дитиною та її батьком за походженням (біологічним батьком) виключене, однак можливе збереження прав та обов`язків між матір`ю та дитиною. Відповідно, якщо усиновлювачем є жінка, збереження прав та обов`язків між дитиною та її матір`ю за походженням (біологічною матір`ю) виключається, але можуть бути збережені права та обов`язки між батьком та дитиною. Сімейне законодавство України не передбачає обов`язку батька за походженням, чия дитина усиновлена іншим чоловіком, утримувати таку дитину до досягнення нею повноліття. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 522/5039/21. Враховуючи вищевикладене, встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що оскільки судом встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , був усиновлений іншим чоловіком, то збереження прав та обов`язків між дитиною та її батьком за походженням (біологічним батьком) виключене, а тому існує необхідність припинення стягнення аліментів з позивача, звільнення його від сплати заборгованості за аліментами з дня набрання рішенням суду про усиновлення законної сили - 16.01.2020 року. При цьому суд враховує, що усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду, таким чином вимога позивача про звільнення від сплати заборгованості по аліментах починаючи від 11.12.2019 року не підлягає задоволенню, оскільки рішення суду про усиновлення [PERSON] , [INFO] , набрало законної сили 16.01.2020 року, тому звільнення від сплати заборгованості по аліментах підлягає частковому задоволенню, починаючи від 16.01.2020 року. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і у цій справі ухвалити рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial