Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

Позивач 24.10.2022\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідачів про\~скасування державної\~реєстрації права\~приватної власності,\~визнання недійсним\~акта приймання-передачі\~нерухомого майна\~в статутний\~капітал,\~зобов`язання до\~вчинення дій,\~в якому\~просить:\~скасувати державну\~реєстрацію права\~приватної власності\~ [PERSON] \~на об`єкт\~нерухомого майна:\~нежитлову будівлю\~літ.\~«С-1»\~загальною площею\~65\~кв.м\~на [ADDRESS] \~(реєстраційний\~номер об`єкта\~нерухомого майна\~-\~1644249746101)\~з припиненням\~права власності\~ [PERSON] \~на об`єкт\~нерухомого майна:\~нежитлову будівлю\~літ.\~«С-1»\~загальною площею\~65\~кв.м\~на [ADDRESS] \~(реєстраційний\~номер об`єкта\~нерухомого майна\~-\~1644249746101);\~визнати недійсним\~акт приймання-передачі\~нерухомого майна\~в статутний\~капітал Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Вечірній\~вогник» від\~29.09.2018,\~складений \~ [PERSON] \~та ТОВ\~«Вечірній вогник»;\~скасувати державну\~реєстрацію права\~приватної власності\~ТОВ «Вечірній\~вогник» на\~об`єкт нерухомого\~майна:\~нежитлову будівлю\~літ.\~«С-1»\~загальною площею\~65\~кв.м\~на [ADDRESS] \~(реєстраційний\~номер об`єкта\~нерухомого майна\~1644249746101)\~з припиненням\~права власності\~ТОВ «Вечірній\~вогник» на\~об`єкт нерухомого\~майна:\~нежитлову будівлю\~літ.\~«С-1»\~загальною площею\~65\~кв.м\~на [ADDRESS] \~(реєстраційний\~номер об`єкта\~нерухомого майна\~-\~1644249746101);\~зобов`язати\~ТОВ «Вечірній\~вогник» звільнити\~самовільно зайняту\~земельну ділянку\~площею 0,0242\~га шляхом\~демонтажу (знесення)\~нежитлової будівлі\~«С-1»\~загальною площею\~65\~кв.м.,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Свої позовні\~вимоги \~обґрунтовує тим,\~що Львівська\~міська рада\~є власником\~земельної ділянки\~на [ADDRESS] . На виконання\~ухвали Львівської\~міської ради\~від 04.04.2019\~№4804\~департаментом містобудування\~Львівської міської\~ради здійснювались\~заходи самоврядного\~контролю за\~дотриманням вимог\~законодавства України\~щодо раціонального\~використання та\~охорони земель.\~За результатами\~ обстеження\~земельної ділянки\~на [ADDRESS] \~було складено\~акт обстеження\~земельної ділянки\~№16/1\~від 25.05.2022,\~згідно якого\~ТОВ «Вечірній\~вогник» фактично\~використовує земельну\~ділянку орієнтовною\~площею 0,0242\~га для\~обслуговування будівлі,\~яка фактично\~складається частково\~з металевої\~споруди із\~сендвіч-панелі\~та частково\~цегляної будівлі\~за відсутності\~відповідного рішення\~Львівської міської\~ради про\~надання її\~в користування\~(оренду)\~та відсутності\~вчиненого правочину\~щодо такої\~земельної ділянки,\~при цьому\~вказана земельна\~ділянка обгороджена\~по периметру\~металевою огорожею\~з орієнтовною\~висотою близько\~одного метра.\~Однак, рішень щодо\~відведення вказаної\~земельної ділянки\~відповідно до\~ст.19\~Земельного кодексу\~України Львівською\~міською радою\~не приймалось.\~Ухвал Львівської\~міської ради\~щодо надання\~в користування\~(оренду)\~ цієї\~земельної ділянки\~не приймалося.\~Станом на\~дату складання\~акту документи,\~які посвідчують\~право користування\~на земельну\~ділянку,\~відсутні.\~Відтак,\~ТОВ «Вечірній\~вогник» самовільно\~зайняло та\~фактично використовує\~земельну ділянку\~комунальної власності\~площею 0,0242га\~на [ADDRESS] \~шляхом розміщення\~вказаної вище\~споруди за\~відсутності відповідного\~рішення Львівської\~міської ради\~про передачу\~у власність\~або користування\~(оренду)\~даної земельної\~ділянки. Залізничною районною\~адміністрацією Львівської\~міської ради\~04.05.2022\~ здійснено\~обстеження нежитлової\~будівлі на\~ [ADDRESS] \~та встановлено,\~що павільйон\~не діючий,\~збудований з\~цегли та\~металу,\~покрівля шатрова-металева,\~загальною площею\~(по\~зовнішніх стінах)\~105\~кв.м,\~територія по\~периметру обгороджена\~металевою огорожею. Відповідно до\~інформації з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~12.09.2018\~державним реєстратором\~ КП\~«Реєстрація майна\~та бізнесу»\~Бойко Х.Р.\~проведено реєстрацію\~права власності\~за [PERSON] \~на нежитлову\~будівлю літ.\~«С-1»\~загальною площею\~65\~кв.м.\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Згідно із\~даними Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~реєстрація права\~власності за\~ [PERSON] \~відбулась на\~підставі декларації\~про готовність\~об`єкта до\~експлуатації ЛВ\~141581438698\~від 23.01.2014\~року.\~У пункті\~11(1)\~декларації,\~інформація про\~документ,\~що посвідчує\~право власності\~чи користування\~земельною ділянкою,\~або договір\~суперфіцію чи\~договір про\~встановлення права\~земельного сервітуту\~щодо будівництва\~об`єктів інженерно-транспортної\~інфраструктури,\~зазначено Договір\~оренди земельної\~ділянки від\~12.02.2013\~року.\~Однак,\~відповідно до\~інформації управління\~земельних ресурсів\~департаменту містобудування\~Львівської міської\~ради жодних\~договорів оренди\~землі між\~Львівською міською\~радою та\~ [PERSON] \~по [ADDRESS] укладалось. Згідно з\~наданою інформацією\~Інспекції державного\~архітектурно-будівельного\~контролю від\~20.06.2022,\~відсутні дозвільні\~документи відповідно\~до даних\~Єдиної державної\~електронної системи\~у сфері\~будівництва єдиного\~реєстру документів,\~що дають\~право на\~виконання підготовчих\~та будівельних\~робіт і\~засвідчують прийняття\~в експлуатацію\~закінчених будівництвом\~об`єктів,\~відомостей про\~повернення на\~доопрацювання,\~відмову у\~видачі,\~скасування та\~анулювання зазначених\~документів за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~У реєстрі\~будівельної діяльності\~за параметром\~пошуку "Замовник:\~ [PERSON] "\~документів,\~що дають\~право на\~виконання підготовчих\~та будівельних\~робіт,\~що засвідчують\~прийняття в\~експлуатацію закінчених\~будівництвом об`єктів\~не виявлено.\~Разом з\~цим,\~у розпорядженні\~ДІАМ не\~виявлено декларації\~про готовність\~об`єкта до\~експлуатації від\~23.01.2014\~(замовник\~ [PERSON] )\~на нежитлову\~будівлю під\~літ.\~«С-1»\~у [ADDRESS] .\~А отже,\~декларації про\~готовність об`єкта\~до експлуатації\~від 23.01.2014\~на нежитлову\~будівлю підліт.\~«С-1»\~у [ADDRESS] \~(замовник\~ [PERSON] )\~не існує,\~а \~реєстрація права\~власності на\~об`єкт проведена\~на підставі\~неіснуючого документа\~-\~декларації про\~готовність об`єкта\~до експлуатації\~від 23.01.2014,\~яке Інспекція\~Державного архітектурно-будівельного\~контролю у\~Львівській області\~ніколи не\~приймала.\~Таким чином,\~ [PERSON] \~набув право\~власності на\~об`єкт на\~підставі неіснуючих\~документів,\~а відтак\~не став\~належним власником\~будівлі під\~літ С-1\~по [ADDRESS] \~і не\~мав повноважень\~нею розпоряджатися.\~Відтак,\~державна реєстрація\~права власності\~на вказаний\~об`єкт на\~земельній ділянці\~комунальної власності\~порушує права\~власника такої\~земельної ділянки\~-\~територіальної громади\~м.\~Львова в\~особі Львівської\~міської ради,\~яка не\~в змозі\~нею розпорядитися\~та,\~окрім того,\~призводить до\~виникнення зобов`язання\~щодо землекористування\~зазначеною земельною\~ділянкою.\~Також,\~згідно \~інформації управління\~архітектури та\~урбаністики департаменту\~містобудування Львівської\~міської ради\~від 28.04.2022\~містобудівні умови\~та обмеження\~для проектування\~об`єкта будівництва\~ТзОВ «Вечірній\~вогник» на\~встановлення павільйону\~(тимчасової\~форми для\~провадження підприємницької\~діяльності)\~на [ADDRESS] \~не надавались.\~Одночасно,\~як стало\~відомо,\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно 24.10.2018\~ приватним\~нотаріусом Львівського\~міського нотаріального\~округу Гусаком\~Р.Т.\~ проведено\~реєстрацію права\~власності за\~ТОВ «Вечірній\~вогник» на\~нежитлову будівлю\~літ.\~«С-1»\~загальною площею\~65\~кв.м.\~(реєстраційний\~номер об`єкта\~нерухомого майна\~1644249746101)\~на [ADDRESS] \~на підставі\~акту приймання-передачі\~нерухомого майна,\~складеного [PERSON] \~та ТзОВ\~«Вечірній вогник».\~Згідно акту\~приймання-передачі\~від 29.09.2018\~ТОВ «Вечірній\~вогник»»,\~в особі\~керівника Грагера\~С.В.\~ прийняв\~нежитлову будівлю\~під літ.\~«С-1»\~загальною площею\~65\~кв.м.\~ по\~ [ADDRESS] у\~власність як\~внесок до\~статутного капіталу\~Товариства,\~з подальшою\~реєстрацією права\~власності на\~вказану будівлю\~за Товариством.\~Отже,\~приватним нотаріусом\~Львівського міського\~нотаріального округу\~Гусаком Р.Т.\~проводилася реєстрація\~права власності\~на нежитлову\~будівлю,\~яка не\~підлягала реєстрації\~в Державному\~реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно,\~оскільки первинна\~реєстрації здійснена\~на підставі\~ неіснуючої\~декларації про\~готовність об`єкта\~до експлуатації.\~Враховуючи наявність\~підстав,\~передбачених ст.376\~ЦК України,\~та враховуючи,\~що підстава\~для первинної\~реєстрації права\~власності на\~павільйон підлягає\~скасуванню та\~ визнанню\~незаконною,\~вважає,\~що укладення\~договорів купівлі-продажу\~та проведення\~на підставі\~таких \~державної реєстрації\~на самочинне\~будівництво є\~незаконним,\~оскільки станом\~на момент\~проведення реєстрації\~у відповідачів\~були відсутні\~документи,\~які підтверджують\~право користування\~земельною ділянкою. Зважаючи на вищенаведене спірна земельна ділянка підлягає поверненню в розпорядження Львівської міської ради, як представника територіальної громади шляхом знесення самовільно збудованої будівлі. За наведеного просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 08.05.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 3107.2024, занесеною в журнал судового засідання, призщначено справу до судового розгляду. Відповідач ТОВ\~«Вечірній вогник»\~подав відзив\~на позов,\~в якому\~зазначив,\~що нерухоме\~майно -\~будівля під\~літ.\~«С-1»\~у [ADDRESS] \~споруджене у\~встановленому порядку\~на підставі\~ наявних\~на той\~час (1990\~рік)\~дозвільних документів,\~а тому\~застосовувати до\~нього нормативні\~акти,\~які прийняті\~значно пізніше,\~ через\~20-30\~років немає\~жодних підстав.\~ТОВ «Вечірній\~вогник» створене\~ще у\~1993\~році,\~одним з\~засновників його\~є [PERSON] .\~Спірна будівля\~також існує\~на цьому\~місці ще\~з жовтня\~1990\~року і\~відкрито та\~добросовісно використовувалась\~з того\~часу [PERSON] \~та ТОВ\~«Вечірній вогник»\~для ведення\~підприємницької діяльності.\~Так,\~21.10.1996\~ТОВ «Вечірній\~вогник» отримало\~висновок №489/02\~від головного\~державного санітарного\~лікаря Залізничного\~району,\~яким за\~результатами обстеження\~павільйону міні-бару\~по [ADDRESS] \~дані приміщення\~відповідають вимогам\~санітарних правил\~для підприємств\~продовольчої торгівлі\~№5781-91\~від 16.04.1991\~для здійснення\~роздрібної торгівлі\~наступними товарами:\~згідно узгодженого\~асортиментного мінімуму.\~У 2020\~році ТОВ\~«Вечірній вогник»\~укладено договори\~про користування\~електричною енергією, на подачу\~води з\~міського водопроводу\~та приймання\~стічних вод\~до каналізаційної\~мережі на\~даний об`єкт,\~отримано дозвіл\~на скид\~забруднюючих речовин\~в систему\~міської каналізації. Отже,\~дана будівля\~відкрито,\~безперервно та\~добросовісно існувала\~на цьому\~місці,\~законно споруджена,\~причому до\~прийняття нормативних\~актів,\~на які\~посилається Позивач,\~обґрунтовуючи статус\~«самочинного будівництва»\~та необхідність\~демонтажу. Також позивач на обґрунтування своїх позовних вимог долучив відповіді Державної інспекції архітектури та містобудування України та Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю Львівської міської ради, однак дані органи створені 20.05.2021 та 17.12.2015 відповідно, а тому не можуть мати жодного відношення до дозвільної документації, яку надавали інші компетентні органи значно раніше. Окрім цього, позивачем пропущено строк позовної давності, яка обчислюється від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила довідався або міг довідатись позивач, оскільки у даному випадку спочатку потягом понад 30 років міська рада та її органи, підприємства погоджували розміщення даного нерухомого майна та комерційну діяльність, яка велась у ньому, а потім, здійснивши перевірку, вирішили у судовому порядку демонтувати дане майно. При цьому, така ініціатива з`явилась лише тоді, коли відповідач добросовісно збирав документи для викупу земельної ділянки для обслуговування даного нерухомого майна. Так, 10.07.2019 план земельної ділянки з нанесеними інженерними мережами погоджено у встановленому порядку посадовими особами ЛМР. А тому і з цих підстав у задоволенні позову слід відмовити. За наведеного просить у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, надала пояснення, аналогічні наведеним у позовній заяві, та додатково зазначила, що ухвалою Личаківського районного суду від 12.02.2025\~закрито\~кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] за ч.1 ст.362, ч.1 ст.365-2\~КК України та\~звільнено її\~від кримінальної\~відповідальності у\~зв`язку\~з закінченням\~строків давності.\~Як зазначено\~в ухвалі, 14.09.2018 [PERSON] , працюючи на\~посаді державного\~реєстратора,\~ всупереч\~«Порядку державної\~реєстрації речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень»,\~не отримавши\~відомості Єдиного\~реєстру документів,\~що дають\~право на\~виконання підготовчих\~та будівельних\~робіт і\~засвідчують прийняття\~в експлуатацію\~закінчених будівництвом\~об`єктів,\~відомостей про\~повернення на\~доопрацювання,\~відмову у\~видачі,\~скасування та\~анулювання зазначених\~документів про\~декларацію про\~готовність об`єкта\~до експлуатації\~ЛВ141581438698\~від 23.01.2014\~(відомості\~про яку\~у вказаному\~Реєстрі відсутні),\~здійснила державну\~реєстрацію права\~власності [PERSON] \~на нежитлову\~будівлю літ.\~«С-1»\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що призвело\~до несанкціонованої\~зміни інформації\~про право\~власності на\~вказаний об`єкт\~нерухомого майна\~та вибуття з володіння ЛМР земельної ділянки загальною площею 0,0242 га, що розташована за вказаною адресою. Просила позов задовольнити. Представник відповідача Грагера А.С. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, надав пояснення, аналогічні наведеним у відзиві на позовну заяву та додатково зазначив, що рішенням виконавчого комітету Залізничної районної ради народних депутатів від 09.10.1990 дозволено кооперативу «Вечірній вогник» встановити павільйон на місці старого, де буде розміщено «Гриль-бар» по вул. Городоцькій, біля «Автотехобслуговування». Також зазначив, що станом на момент видачі Грагеру АС. декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 23.01.2014 не існувало електронного реєстру будівельної діяльності, відповідно декларації були лише у письмовому вигляді та не були передані Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради. Крім того, відповідач зазначив, що відповіді надані, як докази Державною інспекцією архітектури та містобудування України та Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю Львівської міської ради не мають відношення до справи, оскільки вказані органи створені 20.05.2021 та 17.12.2015, тому не володіють відповідною інформацією щодо декларації Просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача ТОВ «Вечірній вогник» у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гусак Р.Т. у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак, правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи таі нтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до положень ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст. 327 ЦК України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Згідно ст. 80 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальні громади, які реалізують право власності через органи місцевого самоврядування, є суб`єктами права комунальної власності. Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Таким чином, законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, яка реалізує право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних відносин, є прийняття рішення на сесії відповідної ради. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.\~Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.\~Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок\~у порядку, визначеному ч.5 ст. 26 цього Закону. Отже, передумовою для виникнення права власності на новостворений об`єкт нерухомого майна є прийняття такого нерухомого майна в експлуатацію. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки). Відповідно до ч.4 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження\~на\~малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.\~ Встановлено, що територіальна громада м.Львова в особі Львівської міської ради є власником земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 25.06.2022 головним та провідними спеціалістами відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради було здійснено обстеження земельної ділянки на [ADDRESS] . За результатами даного обстеження було складено акт обстеження земельної ділянки №16/1 від 25.05.2022, за яким встановлено, що ТзОВ «Вечірній вогник» фактично використовує земельну ділянку орієнтовною площею 0,0242 га для обслуговування будівлі, яка фактично складається частково з металевої споруди із сендвіч-панелі та частково цегляної будівлі за відсутності відповідного рішення Львівської міської ради про надання її в користування (оренду) та відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. Також вказана земельна ділянка обгороджена по периметру металевою огорожею з орієнтовною висотою близько одного метра. Також Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради 04.05.2022 здійснено обстеження нежитлової будівлі на [ADDRESS] , за результатами якого встановлено, що павільйон не діючий, збудований з цегли та металу, покрівля шатрова-металева. Загальна площа (по зовнішніх стінах) 105 кв.м. Територія по периметру обгороджена металевою огорожею. Як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, 24.10.2018 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р.Т. проведено реєстрацію права власності ТОВ «Вечірній вогник» на нежитлову будівлю літ. «С-1» загальною площею 65 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1644249746101) на [ADDRESS] на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, виданого 29.09.2018, видавник: складеного [PERSON] та ТзОВ «Вечірній вогник». Згідно акту приймання-передачі нерухомого майна у власність №1/1 від 29.09.2018, [PERSON] передав у власність, а ТОВ «Вечірній вогник»», в особі керівника Грагера С.В. прийняв нежитлову будівлю під літ. «С-1» загальною площею 65 кв.м. по [ADDRESS] у власність як внесок до статутного капіталу Товариства, з подальшою реєстрацією права власності на вказану будівлю за Товариством. Також, вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, 12.09.2018 державним реєстратором КП «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Х.Р. проведено реєстрацію права власності за [PERSON] на нежитлову будівлю літ. «С-1» загальною площею 65 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Реєстрація права власності за [PERSON] відбулась на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації ЛВ 141581438698 від 23.01.2014. Реєстрація права власності за [PERSON] відбулась на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації ЛВ 141581438698 від 23.01.2014. З заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.09.2018 видно, що [PERSON] до заяви про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю під літ. «С-1» загальною площею 65 кв.м. по [ADDRESS] додано документи, в тому числі і декларацію про готовність об`єкта до експлуатації ЛВ 141581438698 від 23.01.2014. Згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації ЛВ 141581438698 від 23.01.2014, об`єкт - нежитлова будівля літ. «С-1» загальною площею 65 кв.м. за адресою: [ADDRESS] будівельних робіт проводилося [PERSON] на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстроване Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області за номером ЛВ 061102881141 від 16.07.2013. В пункті 11-1 Декларації про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію чи договір про встановлення права земельного сервітуту щодо будівництва об`єктів інженерно- транспортної інфраструктури зазначено: договір оренди земельної ділянки від 02.02.2013. Згідно технічного паспорта на нежитлову будівлю літ. С-1 на [ADDRESS] , нежитлова будівля має 6 нежитлових приміщень, вбиральню, тамбур, комірку, загальною площею 65,0 кв.м. Несучі конструкції: фундамент бутобетон, стіни цегла, сендвіч-панелі, дах металопрофіль. Згідно з відомостями, зазначеними у листі Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради від 17.08.2022 та листі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 20.06.2022, відповідно до даних Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, за адресою: [ADDRESS] відсутні дозвільні документи. Згідно з відомостями, зазначеними у листі Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради від 28.04.2022, містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва ТОВ «Вечірній вогник» на встановлення павільйону (тимчасової форми для провадження підприємницької діяльності) на [ADDRESS] не надавалися. Згідно з\~відомостями,\~зазначеними у\~листі Державної\~інспекції архітектури\~та містобудування\~України (ДІАМ)\~від 07.09.2022,\~ у\~реєстрі будівельної\~діяльності за\~параметром пошуку\~«Замовник:\~ [PERSON] » документів,\~що дають\~право на\~виконання підготовчих\~та будівельних\~робіт,\~що засвідчують\~прийняття в\~експлуатацію закінчених\~будівництвом об`єктів\~не виявлено. Разом з цим, у розпорядженні ДІАМ не виявлено декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 23.01.2014 (замовник [PERSON] ) на нежитлову будівлю під літ. «С-1» у [ADDRESS] . Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 12.02.2025 закрито\~кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024141360002149 від 10.07.2024, про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362, ч.1 ст.365-2 КК України, та звільнено її від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Як\~вбачається з\~ухвали суду,\~ [PERSON] обвинувачувалася в тому, що вона , працюючи на посаді державного реєстратора комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» та перебуваючи на робочому місці за адресою: м.Львів-Винники, вул. Галицька, буд.20, 14.09.2018 о 13-25год., всупереч абз.2 п.10-1 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 22.06.2018), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015, не отримавши відомості Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів про декларацію про готовність об`єкта до експлуатації ЛВ141581438698 від 23.01.2014 (відомості про яку у вказаному Реєстрі відсутні), несанкціоновано втрутилася в роботу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, до якого вона мала право доступу як державний реєстратор, та здійснила державну реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлову будівлю літ. «С-1» за адресою: [ADDRESS] , що призвело до несанкціонованої зміни інформації про право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, яка оброблюється у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та, окрім того, призвело до вибуття з володіння ЛМР земельної ділянки загальною площею 0,0242 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 138 700 грн. станом на 14.09.2018 (в сто і більше разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян), що завдало істотної шкоди громадським інтересам в особі Львівської міської ради. Суд звертає увагу, що відповідачами не доведено належними та допустимими доказами факту належного прийняття вказаного приміщення в експлуатацію, не надано дозволів на виконання будівельних робіт, не підтверджено, що відповідачі станом на час проведення реєстрації права власності на спірну нежитлову будівлю у законний спосіб набув право користування земельною ділянкою на якій остання знаходиться а подані позивачем докази свідчать про розміщення стаціонарної малої архітектурної форми, право власності на яку не оформляється. Суд критично оцінює покликання сторони відповідача на те, що станом на момент видачі [PERSON] декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 23.01.2014 не існувало електронного реєстру будівельної діяльності, декларації були лише у письмовому вигляді і не були передані Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради, а тому цієї декларації не має у електронному реєстрі, оскільки станом на 23.01.2014 функціонував єдиний реєстр отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів. З наведеного вбачається, що [PERSON] набув право власності на об`єкт на підставі неіснуючих документів, а відтак, не став належним власником будівлі по [ADDRESS] і не мав повноважень нею розпоряджатися, про що достовірно було відомо ТОВ «Вечірній вогник», учасником якого теж є [PERSON] . З листа Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради від 05.05.2022 та листа Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради від 17.08.2022 вбачається, що в період з січня 2008 року до березня 2022 року Львівською міською радою рішень (ухвал) про передачу у власність чи надання в користування земельної ділянки на [ADDRESS] для обслуговування об`єкта нерухомого майна ( реєстраційний номер 1644249746101) не приймалось. Відповідно до даних управління договір оренди між Львівською міською радою та [PERSON] на [ADDRESS] не укладався. Суд звертає увагу, що відповідачі не надали суду жодних документів, які посвідчують їх право користування спірною земельною ділянкою. Таким чином, судом встановлено, що нежитлова будівля літ. «С-1» на [ADDRESS] збудована [PERSON] самочинно, без дозвільних документів, на земельній ділянці, яка належить Львівській міській раді, а ТОВ «Вечірній вогник, використовує спірну земельну ділянку позивача без установлених законом підстав. Суд критично оцінює покликання представника відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, на те, що рішенням виконавчого комітету Залізничної районної ради народних депутатів м.Львова від 09.10.1990 кооперативу «Вечірній вогник» дозволено встановити павільйон на місці старого, де буде розміщено «Гріль-бар» по вул.Городоцькій, біля «Автотехобслуговування», оскільки павільйон є тимчасовою спорудою, яка не відносяться до нерухомого майна і не підлягає державній реєстрації. Відповідно до частини першої статті 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, серед іншого, земля, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах. Конституція України наділяє територіальні громади правом безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляти майном, що є в комунальній власності (стаття 143). Суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування (пункт б частини першої статті 80 ЗК України). Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності (частини перша та друга статті 83 ЗК України). Відповідно до частини другої та пункту «б» частини третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, крім іншого, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (частина п`ята статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Відповідно до частин першої та другої статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із офіційним визнанням державою права власності пов`язується можливість матеріального об`єкта (майна) перебувати у цивільному обороті та судового захисту права власності на нього. Отже, законодавець визначив, що до інших правових наслідків, окрім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з реєстру для третіх осіб, застосування норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не приводить. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має. Таким чином, системний аналіз наведених положень законодавчих актів дає змогу стверджувати, що державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності. Правовий режим самочинного будівництва врегульовано статтею 376 ЦК України. Норми зазначеної статті є правовим регулятором відносин, що виникають у зв`язку із здійсненням самочинного будівництва, та встановлює можливі способи захисту прав особи власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво. Відповідно до частин першоїчетвертої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України. У частині другій статті 212 ЗК України передбачено, що приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Враховуючи наведене, суд, встановивши, що нежитлова будівлю літ. «С-1» загальною площею 65 кв.м на [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1644249746101) збудована [PERSON] без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, а відповідач ТОВ «Вечірній Вогник» використовує спірну земельну ділянку Львівської міської ради без установлених законом підстав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо заяви сторони відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності на звернення Львівської міської ради з даним позовом суд зазначає наступне. За змістом статті 391 ЦК України негаторний позов застосовується для захисту від порушень, які не пов`язані із позбавленням володіння (див. пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц). Суд враховує висновки, викладені в пункті 34 постанови від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц, про те, що до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, доки існує відповідне правопорушення. Суд зазначає, що спірна земельна ділянка не вибувала з володіння позивача, позивач є володіючим власником, який прагне усунути перешкоди у здійсненні правомочності самостійно розпоряджатись своїм нерухомим майном, що виникли через дії осіб, з якими він не перебуває у зобов`язальних відносинах. За цих обставин суд вважає, що позовні вимоги Львівської міської ради про скасування державної реєстрації прав приватної власності на нежитлову будівлю та зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом демонтажу нежитлової будівлі є негаторним позовом, тому відхиляє аргумент сторони відповідача про застосування строків позовної давності до цих вимог позивача. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд при ухвалені рішення у даній справі керується усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до\~\~задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України, з кожного відповідча на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі по 4962,00 грн. \~ \~ \~ \~Ураховуючи викладене,

Outcome: approved