Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4 000,00 грн. до закінчення його навчання у Національному авіаційному університеті, тобто до червня 2027 року включно, починаючи стягнення з 23.12.2024. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 22.07.2006 вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 01.07.2008. Від вказаного шлюбу [INFO] в них народився син [PERSON] , який навчається на першому курсі у Національному авіаційному університеті на денній формі, у зв`язку з чим не має можливості працювати та заробляти кошти на своє утримання. Вказала, що син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку аліменти на сина не сплачує, працездатний, іншої матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. У зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Ухвалою від 09.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду. 17.03.2025 на адресу суду надійшов відзив, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів того, що син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а отже, що вона має право звертатись з вказаним позовом до суду. Син мешкає у гуртожитку Національного авіаційного університету та знаходиться на повному державному забезпеченні. Зазначив, що твердження позивача про те, що він не надає матеріальну допомогу не відповідають дійсності, оскільки він здійснює перекази грошових коштів сину на регулярній основі. Таким чином, на думку відповідача, позивачем не надано доказів, що їх син потребує матеріальної допомоги, а він, в свою чергу, має можливість таку допомогу надавати. Вважав завищеним розмір судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги. 26.03.2025 представником позивача подано відповідь на відзив, у якій представник зазначила, що проживання сина сторін у гуртожитку пов`язане зі спеціалізацією вищої освіти, яку той здобуває. Так, [PERSON] є курсантом денної форми навчання кафедри військової підготовки і зобов`язаний певний час на тиждень проживати у гуртожитку, але таке проживання є тимчасовим, у вихідні дні, під час канікул та вільний від навчання час син проживає разом з позивачем. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Пояснила, що сторони є батьками повнолітнього [PERSON] , який навчається на першому курсі у Національному авіаційному університеті на денній формі. Син знаходиться на утриманні позивача та поза заняттями мешкає з останньою, а під час навчання - у гуртожитку, що, в свою чергу, потребує додаткових витрат для забезпечення його побуту. Позивач не має можливості самостійно забезпечувати задоволення усіх потреб сина, а тому потребує матеріальної допомоги в його утриманні. Крім того, просила стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила, що з 22.07.2006 вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 01.07.2008. Від вказаного шлюбу [INFO] в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Їх син [PERSON] навчається на першому курсі Національного авіаційного університету на денній формі. До серпня 2024 року вона проживала з відповідачем, але з 30.11.2024 вони стали жити окремо та після цього відповідач перестав надавати матеріальну допомогу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що він завжди матеріально допомагав сину та донці, але останнім часом позивач забороняє дітям спілкуватись з ним. Пояснив, що отримує заробітну плату у розмірі 18 300,00 грн. на місяць, з вказаних коштів він сплачує аліменти на утримання доньки та інколи здійснює переказ грошових коштів на потреби сина. Вважав необґрунтованим розмір аліментів, який заявлений позивачем для стягнення, оскільки син є курсантом, який знаходиться на повному державному забезпеченні. [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що сторони у справі є його батьками. Після припинення шлюбних відносин, його забезпеченням займається мати, а батько перераховує незначні суми грошових коштів лише, коли його про це просять. Зазначив, що з липня 2024 року він є курсантом першого курсу денної форми навчання кафедри військової підготовки Національного авіаційного університету. Під час навчання він знаходиться на казарменому режимі, при цьому, двічі на день його забезпечують харчуванням, а також форменим одягом. Проте, оскільки дворазового харчування йому недостатньо, тому виникають потреби у самостійному придбанні продуктів. Крім того, під час навчання, виникають потреби в придбанні підручників, канцелярії, засобів гігієни, ліків, які йому купляє мати. Вислухавши представника позивача, сторони, третю особу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 22.07.2006 між сторонами було зареєстровано шлюб (актовий запис № 1302), від якого мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.12.2006 року. Рішенням Оболонського районного суду від 01.07.2008 шлюб між [PERSON] та машовцем розірвано. Згідно з довідкою кафедри військової підготовки Національного авіаційного університету № 595/189/88/291 від 09.12.2024 [PERSON] , [INFO] , є курсантом першого курсу денної форми навчання кафедри військової підготовки Національного авіаційного університету IV рівня акредитації. Термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр до червня 2027 року. Як вбачається з Відповіді Державної податкової служби України на запит № 252650961 від 20.02.2025 Дарницького ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) відповідач [PERSON] з 2023 року працює у АТ «Укрпошта», що також не заперечувалося відповідачем, та за 3 квартал 2024 року його дохід склав 94 401,73 грн., тобто в середньому 31 467,24 грн. на місяць без вирахування податків; за 4 квартал 2024 року - 92 272,81 грн., тобто в середньому 30 757,60 грн. на місяць без вирахування податків. Також з наданої відповідачем виписки по його банківському рахунку, відкритому в АТ КБ "Приватбанк" за період з 01.09.2024 до 11.03.2025 вбачається, що за вказаний період відповідачем на картку сина здійснювалися перекази грошових коштів, що підтвердив також у судовому засіданні і третя особа [PERSON] , проте такі перерахування коштів носять періодичний, несистематичний характер та їх обсяг кожного місяця не є однаковим. Згідно з зошитом звільняємих курсантів 1 курсу кафедри військової підготовки Національного авіаційного університету виходи курсанта [PERSON] на вихідні зафіксовано саме за адресою: [ADDRESS] , тобто за місцем проживання позивача. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітню дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З огляду на те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, не має можливості працювати та заробляти кошти на своє утримання, потребує матеріальної допомоги обох батьків, виходячи з матеріального становища сторін, а також те, що відповідач є працездатним та ним не надано суду доказів неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина у заявленому позивачем у розмірі, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4 000,00 грн. щомісяця, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 17.12.2024 до закінчення [PERSON] навчання у Національному авіаційному університеті, тобто по червень 2027 року включно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про судові витрати суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved