Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Заявник\~ [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на окупованій території України. Просить встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON] , який народився [INFO] в місті Донецьк , Донецької області від батьків - мати: громадянка України [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ; батько: громадянин України [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . На обґрунтування заяви заявниця вказала, що вона, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини: [PERSON] , який народився [INFO] в місті Донецьк, Донецької області.На момент вторгнення з боку російської федерації заявниця тимчасово вимушено перебувала у місті Донецьк Донецької області, де доглядала за хворим родичом. У зв`язку із народженням дитини на непідконтрольній території України\~заявниця не може оформити документи про народження [PERSON] , який народився у місті Донецьк, Донецької області [INFO] , відповідно до вимог українського законодавства, оскільки відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які акти (рішення, документи), видані органами на тимчасово окупованій території, створеними у не передбаченому законом порядку, є незаконними та не створюють правових наслідків. На підставі викладеного заявниця [PERSON] просить суд встановити факт народження її малолітнього сина , [PERSON] , який народився у місті Донецьк , Донецької області [INFO] , на тимчасово окупованій території України. Встановлення даного факту необхідно заявниці для реєстрації народження дитини відповідно до вимог чинного законодавства України, з метою подальшої реалізації прав та обов`язків, пов`язаних з народженням дитини. Іншого порядку для встановлення цього факту немає. Ухвалою судді\~Московського районного\~суду міста\~Харкова від\~14.07.2025\~ року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.\~ В судове засідання заявниця не з`явилася, в поданій заяві просить справу розглядати без її участі, заяву про встановлення факту народження дитини на окупованій території підтримує та просить її задовольнити. Заінтересована особа: [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином та подав до суду заяву, в якій факти та обставини, викладені заявницею в заяві про встановлення факту народження дитини на окупованій території України підтверджує, заяву в цілому визнає та просить суд розглянути справу за його відсутності.\~ Представник заінтересованої особи,\~Кам`янець-Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального між\-ре\-гіо\-наль\-но\-го управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явився. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно із ч.1ст. 15 Цивільного кодексу Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.5 ч.2ст.293 ЦПК Українисуд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ст. 317 ЦПК України - заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. [PERSON] , заявник по справі, є матір`ю неповнолітньої дитини, [PERSON] , який народилася [INFO] на окупованій території України, а саме в м. Донецьк, про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 23.03.2022 року Петровським відділом РАЦС м. Донецька, актовий запис про народження № 56. Батьком дитини є чоловік заявниці, зацікавлена особа по справі, [PERSON] ,що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 16.05.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 109. Провести реєстрацію народження дитини відповідно до вимог чинного законодавства України не представляється можливим через відсутність документів про народження, виданих за встановленою формою компетентними органами України. Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" т имчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, вся територія Донецького району Донецької області з 07 квітня 2014 року визначена тимчасово окупованою російською федерацією територією України. Згідно ч.2 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Згідно ч.3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно ч.1 ст.18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Таким чином, будь-які акти (рішення, документи), видані органами на тимчасово окупованій території, створеними у не передбаченому законом порядку, є незаконними та не створюють правових наслідків. Згідно ч.1 ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" д ержавна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Згідно ч.4 ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" п ідставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно пп.1 п.1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, - державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Згідно пп.2 п.1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні - підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. В судовому засіданні встановлено, що медичне свідоцтво про народження, видане компетентним органом України, заявник [PERSON] надати не може, оскільки пологи відбувались на тимчасово окупованій території України - у м. Донецьк де компетентні органи України тимчасово не працюють. За таких обставин суд приходить до висновку, що компетентний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості без судового рішення зареєструвати народження дитини заявника у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5. При вирішенні даної цивільної справи суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПО, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговорені їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Встановлення даного факту необхідно заявниці для реєстрації народження дитини відповідно до вимог чинного законодавства України, з метою подальшої реалізації прав та обов`язків, пов`язаних з народженням дітей. Іншого порядку для встановлення цього факту немає. \~Відповідно до ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. На підставі викладеного, суд вважає можливим встановити факт народження дитини чоловічої статті [PERSON] , який народився [INFO] в місті Донецьк , Донецької області від батьків мати: громадянка України [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; батько: громадянин України [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved