Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Позов мотивований тим, що сторони проживали у незареєстрованому шлюбі і у них [INFO] народився син [PERSON] . З 2018р. відповідач проживає окремо від позивача та її сина [PERSON] . Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина, а саме - не відвідує сина, не спілкується з ним, не цікавиться його життям та навчанням. Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 28.12.2023р. з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина, але відповідач аліменти не сплачує. [PERSON] , [INFO] , стоїть на обліку з діагнозом ''вроджена іхтіозі формна еритродермія'', а 24.09.2024р. йому видано медичний висновок дитини з інвалідністю до 18 років. Ухвалою суду від 18.12.2024р. відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 12.05.2025р. залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області. Цією ж ухвалою витребувано в органу опіки та піклування Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області письмовий висновок щодо розв`язання спору та доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та відкладено підготовче засідання на 04.06.2025р. Ухвалою суду від 04.06.2025р. підготовче провадження у справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті. Позивач та його представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали доводи позовної заяви та просили суд її задовольнити. Крім того, позивач вказав, що аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] не стягуються, так як державний виконавець повернув йому виконавчий лист через відсутність документів про зміну прізвища відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяв, клопотань, відзив до суду не подавала. Представники третіх\~осіб служби\~у справах\~дітей Тальнівської\~міської ради\~Черкаської області,\~служби у\~справах дітей\~Кропивницької міської\~ради та\~органу опіки\~та піклування\~Кам`янецької селищної\~ради Кропивницького\~району Кіровоградської\~області у\~судове засідання\~не з`явилися,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомленні\~належним чином. У клопотанні від 03.06.2025р. представник третьої особи органу опіки та піклування Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області Щербина В.С. просить суд розгляд справи провести без його участі, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Фактичні обставини справи. [INFO] народився [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 14.03.2018р. (а.с.7). Розпорядженням голови Тальнівської районної державної адміністрації №128 від 05.06.2018р. визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , який зареєстрований та проживає по [ADDRESS] (а.с.10). Заочним рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 28.12.2023р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.06.2023р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист (а.с.9). [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення як одержувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.09.2023р. по 01.03.2024р. (а.с.11). [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні. [PERSON] навчається у Білашівській гімназії Тальнівської міської ради Черкаської області (а.с. 12, 13, 14, 15). З копії медичного висновку №22 на дитину з інвалідністю віком до 18 років від 24.09.2024р. слідує, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у медичному закладі (а.с.16). Мотиви, якими керується суд, та застосовані норми права. У\~ст.51 Конституції України\~ визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України ''Про охорону дитинства''\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1,2 ст.12 Закону України ''Про охорону дитинства''\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1\~ст.14 Закону України ''Про охорону дитинства''\~діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ч.2 ст.15 Закону України ''Про охорону дитинства''). У ч.7\~ст.7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII\~(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч.1-4\~ст.150 СК України\~батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. У ч.1,2,4 ст.155 СК України\~передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У\~ст.165 СК України\~визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі\~ст.166 СК України\~позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. У пунктах 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16 (провадження №61-29266св18) зазначено, що судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1\~ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1\~ст.164 СК України\~визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.\~76,\~77 ЦПК України). Згідно з ч.1-3, 6 ст.81 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України\~жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доводи позивача про те, що відповідач з 2018р. ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина не підтвердженні належними і достатніми доказами. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , який є дитиною з інвалідністю до 18 років, з 2018р. проживає разом з батьком, а мати дитини проживає окремо. Проте, один тільки факт окремого проживання одного з батьків не може свідчити про невиконання батьківських обов`язків. Крім того, рішенням суду від 28.12.2023р. з матері стягнуто аліменти на утримання дитини, але виконавчий лист не пред`явлений до виконання. А тому відсутні докази того, що мати має заборгованість зі сплати аліментів та ухиляється від матеріального забезпечення своєї дитини. Також суд зазначає, що позивач на підтвердження своїх позовних вимог надав такі докази: копію паспорту, копію довідки про внесення відомостей до Єдиного Державного демографічного реєстру, копію свідоцтва про народження [PERSON] , копію рішення про стягнення аліментів, копію виконавчого листа, копію розпорядження про визначення місця проживання [PERSON] , копію довідки про те, що позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення, копії довідок про те, що [PERSON] перебуває на утриманні позивача, копію довідки про склад сім`ї позивача та копію медичного висновку на дитину з інвалідністю віком до 18 років. Однак, на думку суду, такі докази не підтверджують факт навмисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та її винної поведінки в цьому. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зауважував, що стандарт доказування\~є важливим елементом змагального процесу і залежить від специфіки обставин,\~\~які необхідно довести у конкретній справі.\~\~Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення. Відповідно до ч.5,6 \~ст. 19 СК України\~орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню й оцінці судом на основі всіх наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 26 липня\~\~\~\~2021 року у справі №638/15336/18, від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22, від 15 листопада 2023 року у справі № 932/2483/21, від 23 жовтня 2024 року у справі № 464/2040/23). З висновку органу опіки та піклування Кам`янецької селищної ради від 03.06.2025р. слідує, що орган опіки та піклування Кам`янецької селищної ради вирішив визнати за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.86-87). Проте, суд не бере до уваги вказаний висновок органу опіки та піклування, оскільки такий висновок не містить відомостей щодо наявності виключних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які б свідчили про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справ, має оціночний характер, залежить від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови від 12 лютого 2024 року у справі №202/1931/22, від 28 лютого 2024 року у справі № 303/4697/22, від 23 жовтня 2024 року у справі №464/2040/23 та інші). У спірних правовідносинах, які стосуються вкрай чутливої сфери та долі дитини, інтереси якої превалюють над формальним тлумаченням норм права, питання про застосування крайнього заходу впливу на батьків - позбавлення батьківських прав - слід вирішувати у контексті кожної конкретної справи без формального та уніфікованого підходу лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення спору, та вивчення і дослідження усіх доказів як у сукупності, так і кожного доказу окремо. Висновок суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач не довів навмисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та її винної поведінки в цьому, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ч.1\~ст.164 СК України, для застосування до відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення її батьківських прав. Таким чином, позов не підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає, що відповідача потрібно попередити про необхідність змінити ставлення щодо виконання обов`язків з виховання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, так як позов задоволенню не підлягає, то судові витрати необхідно покласти\~на позивача.

Outcome: dismissed