Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

07 травня 2025 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 20 квітня 2022 року сторони уклали шлюб. Від спільного проживання є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Підставою звернення до суду є зрада чоловіка та неправомірна поведінка останнього у вигляді домашнього насилля. Внаслідок застосування до позивача фізичної сили, вона була вимушена звернутися з заявою щодо його неправомірних дій до правоохоронного органу, останнім був складений протокол про адміністративне правопорушення. Вважає що сім`є вже не зберегти, просить суд не встановлювати строку на примирення. Просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20 квітня 2022 року у Березівському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за відповідним актовим записом № 26. Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Стягнути з відповідача судовий збір за пред`явлення позовної вимоги про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому позивача просить суд розглядати справу без її участі, позов підтримує, та просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надішло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20 квітня 2022 року Іванівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 27 березня 2024 року Іванівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 26. Під час шлюбу народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Іванівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 12 серпня 2022 року, серії [NUMBER] . Згідно довідки № 352 від 03 квітня 2025 року виданої Цибулівським старостинським округом Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області, згідно якої вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає разом з сином [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні. На підставі ч.2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають. Відповідно до ч.1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірвання шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Залишити [PERSON] шлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частина 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» \~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач сама не може утримувати малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та нести одноособово витрати пов`язані з його утриманням, відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших осіб на утриманні не має, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина. Згідно з ч.3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2\~ст. 182 СК України). Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, її повного та всебічного розвитку, матеріальний та сімейний стан платника аліментів, суд приходить до висновку, що [PERSON] має задовільний стан здоров`я, є працездатною особою, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України,\~\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць. В порядкуст.141\~ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь [PERSON] . Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. щодо вимоги майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: partial