Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

Представник заявника - адвокат Холоденко Р.В. звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні співмешканця [PERSON] , який загинув [INFO] . Заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] з 26.04.2011 року. Шлюб було розірвано 25.11.2015 року. від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, після розірвання шлюбу продовжили разом проживати однією сім"єю, виховували сина. Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10.02.2025 року встановлено факт спільного проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу з 2015 року по день загибелі [PERSON] - [INFO] . Крім того, що заявниця проживала разом з [PERSON] , останній повністю утримував її, Заявниця отримувала від [PERSON] грошові перекази, які були постійним і основним джерелом засобів до існування та забезпечення їх спільного сина. Заявниця починаючи з серпня 2016 року, за винятком окремих періодів, - з 18.01.2020 року по 15.06.2020 року, з 01.08.2020 року по 07.12.2020 року та з 03.09.2021 року по 18.01.2022 року була безробітною, виховувала сина. До призову на службу [PERSON] повністю забезпечував заявницю всім необхідним, сплачував комунальні послуги. За час перебування в лавах ЗСУ, - з травня 2023 року по день загибелі [PERSON] пересилав заявниці грошові кошти, продовжував утримувати її з сином. Встановлення зазначеного юридичного факту потрібне заявниці для оформлення одноразової грошової допомоги у зв"язку з загибеллю військовослужбовця [PERSON] 09.04.2025 року представником Міністерства оборони України подано до суду письмові пояснення з яких вбачається, що надані заявником письмові докази жодним чином не підтверджують обставин, що вона відноситься до кола осіб визначених статтею 30 Закону №2262-ХІІ, її перебування на повному утриманні загиблого [PERSON] , та що така допомога з боку [PERSON] була основним джерелом засобів до існування. Крім цього, заявниця є працездатною, має змогу утримувати себе самостійно, а те, що [PERSON] перераховував їй певні кошти не може свідчити про її утримання. Просять в задоволенні заяви відмовити повністю. Заявниця та її представник в судовому засіданні підтримали подану заяву та просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] - батько загиблого [PERSON] в судове засідання не з"явився, викликався до суду шляхом надіслання судових повісток за місцем реєстрації Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судовому засіданні прохав відмовити в задоволенні заяви. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10.02.2025 року встановлено факт спільного проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу з 2015 року по день загибелі [PERSON] - [INFO] . (а.с.85-87) Відповідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . (а.с.6). В обгрунтування вимог заяви, заявницею було долучено копію трудової книжки, відповідно до якої, є записи №№ 19, 20 про виплату допомоги по безробіттю з 15.03.2021 року по 30.08.2021 року та за №№ 21-22 про її роботу продавцем - консультантом в ТОВ "Копілка" з 03.09.2021 року по 18.01.2022 року. (а.с. 46,47) Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела / суми нарахованого доходу, вказані доходи [PERSON] з 2020 року по 4 квартал 2023 року, так, заявниця отримувала постійний дохід від надання в оренду земельних ділянок ТОВ "Рівне агро плюс" та ТОВ "Молода гвардія", отримувала соціальні виплати. (а.с. 92-97) Заявниця здійснювала поховання загиблого [PERSON] , отримала допомогу на поховання. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Юридичні факти - це обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ст.315, 318 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, 2) встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, 3) заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. На вказані умови також звертає увагу Верховний Суд України в роз`ясненнях «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Звертаючись до суду з цією заявою [PERSON] просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона перебувала на утриманні свого співмешканця [PERSON] , який був військовослужбовцем на момент його смерті. Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» «Одноразова грошова допомога виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби. Частиною 1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. Пунктом 4 зазначеної статті визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Відповідно до положень статті 31 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Дана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17. В обгрунтування факту утримання заявниці [PERSON] долучено виписку по картковому рахунку в АТ "Ощадбанк" [PERSON] за період з 01.01.2022 року по 01.01.2023 року на 47 аркушах, яка, відповідно до пояснень заявниці містила деталі транзакцій за вказаний період, зокрема переказ коштів [PERSON] за час його роботи за кордоном до служби в ЗСУ. Разом з тим, заявницею не надано доказів щодо зарахування коштів на її рахунок саме за грошовими переказами [PERSON] . Крім цього, заявницею не долучено належних доказів, які б підтверджували той факт, що вона систематично отримувала допомогу від [PERSON] та така допомога була основним джерелом засобів до існування. Не представлено відомостей про доходи [PERSON] до призову до лав ЗСУ. Сам по собі факт проживання заявниці [PERSON] та [PERSON] в одному будинку не підтверджує перебування на утриманні особи, в якої є дохід. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні в своїх поясненнях не підтвердили беззаперечно факт наявності єдиного доходу для проживання заявниці виключно допомогу, яку надавав й [PERSON] , відповідно, що його допомога брата була постійним і основним джерелом засобів до існування [PERSON] . Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд не вбачає доведеними твердження факту перебування [PERSON] на утриманні її співмешканця [PERSON] . З огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявниця, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed