Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

В червні 2023 року адвокат Галагуз В.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовом до [PERSON] , в якому просить встановити факт постійного проживання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] з позивачем з грудня 2022 року та припинити з моменту подачі даного позову до суду стягувати аліменти, які стягуються з останнього на користь [PERSON] на неповнолітню дитину згідно рішення Романівського районного суду Житомирської області від 19 липня 2012 року, посилаючись на те, що дитина проживає з батьком та перебуває на його повному утриманні. Окрім цього, представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] щомісячно аліментів на користь позивача на неповнолітню дитину в розмірі 1/6 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Також, посилаючись на безпосереднє надання позивачем матеріальної допомоги дитині у зв`язку з наявністю ризику нецільового використання [PERSON] аліментів, представник позивача просить звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах за період з 01 січня 2022 року до припинення стягнення аліментів за рішенням суду. Під час підготовчого провадження представник позивача уточнив позовні вимоги (предмет спору) шляхом подання письмової заяви та просить встановити факт постійного проживання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] з позивачем з 10 грудня 2022 року; припинити з 10 грудня 2022 року стягувати аліменти, які стягуються з останнього на користь [PERSON] на неповнолітню дитину згідно рішення Романівського районного суду Житомирської області від 19 липня 2012 року; стягувати з [PERSON] щомісячно аліментів на користь позивача на неповнолітню дитину в розмірі 1/8 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах в сумі 14714,00 грн за період з 01 січня 2022 року до 10 грудня 2022 року. В судове засідання учасники справи та представники позивача не з`явилися. Представником позивача [PERSON] - адвоката Галагуз Д.М. заявлено клопотання про підтримання позову та про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Третіми особами, які не заявляють самостійних вимоги щодо предмета спору, заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників, щодо задоволення позову не заперечили. Відповідач про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України).\~\~ Суд, дослідивши письмові докази, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини [PERSON] [INFO] . Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 19 липня 2012 року, яке набрало законної сили 31 липня 2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (цивільна справа № 621/852/2012). Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 19 липня 2012 року, яке набрало законної сили 31 липня 2012 року, задоволено позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 липня 2012 року до 25 травня 2026 року (цивільна справа № 621/853/2012). 20 вересня 2012 року головним державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 34485739 по виконавчому листі № 621/853/12, виданому 08 серпня 2012 року Романівським районним судом Житомирської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З довідки-розрахунку Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 32103 від 10 квітня 2023 року вбачається, що у виконавчому провадженні № 34485739 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] за період з січня 2019 року по березень 2023 року було виплачено аліментів в сумі 49100,50 грн, станом 01 січня 2019 року заборгованість по сплаті аліментів складала 20697,26 грн, станом на 01 квітня 2023 року 63737,26 грн. Відповідно до листа Відділення поліції № 5 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області від 12 травня 2023 року, в ході перевірки за фактом зникнення 10 грудня 2022 року неповнолітньої [PERSON] [INFO] встановлено, що остання знаходиться у свого батька [PERSON] , де залишилася надалі проживати. З письмових пояснень [PERSON] , наданих 10 грудня 2023 року поліцейському Відділення поліції № 5 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області вбачається, що 10 грудня 2022 року дочка [PERSON] [INFO] прибула до його місця проживання та залишилася на подальше проживання. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного 23 серпня 2023 року секретарем Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області у складі комісії з фахівця з соціальної роботи та документознавця служби у справах дітей, а також акту оцінки потреб сім`ї та висновку оцінки потреб особи, складеними 25 серпня 2023 року Центром надання соціальних послуг Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, [PERSON] фактично проживає за адресою: садове товариство «Лісова річка», будинок [NUMBER] Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, разом зі своєю дружиною [PERSON] в орендованому двохповерховому будинку. Разом з ними проживає дочка [PERSON] - [PERSON] [INFO] . Для проживання та утримання дитини у батька, [PERSON] створені належні санітарно-гігієнічні умови, є окрема облаштована кімната, гарне місце для підготовки уроків, відпочинку та розваг для всебічного та гармонійного розвитку дочки [PERSON] . Ознаки складних життєвих обставин у сім`ї відсутні, стосунки у родині теплі. Санітарний стан житлового приміщення задовільний. Вихованням дитини займається батько [PERSON] та його дружина [PERSON] . Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141\~Сімейного кодексу України (далі СК України)\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. У\~статті 180 СК України\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до\~статті 197 СК України\~з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково\~звільнити\~його\~від сплати заборгованості\~за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення. З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів,\~\~а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти на дитину, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої\~статті 197 СК України\~може бути підставою для звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами. Згідно з частиною четвертою\~статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Висновки щодо застосування указаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду: від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц (провадження № 61-3738св22), від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21 (провадження № 61-6611св22). Суд вважає доведеною ту обставину, що з 10 грудня 2022 року спільна дитина сторін [PERSON] [INFO] , проживає разом із батьком (позивачем у справі). Зазначений факт відповідач не оспорила. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю (отримувачем аліментів), суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких має утримуватись дитина. Вищевказане є підставою для звільнення позивача від сплати аліментів, призначених на підставі судового рішення про стягнення аліментів. При цьому суд зазначає, що наявність відкритого виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання дитини. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилась у платника аліментів, тобто позивача у даній справі, то припинення стягнення аліментів має бути з 10 грудня 2022 року. Таким чином, враховуючи, що після ухвалення рішення про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] , остання досягши 14-річного віку визначила в порядку частини 3\~статті 160 СК України\~місце свого фактичного постійного проживання разом з батьком, та встановивши зміну сімейних обставин платника аліментів, позовні вимоги про припинення стягнення аліментів з 10 грудня 2022 року - підлягають задоволенню. Водночас, у задоволенні позову в частині встановлення судом факту проживання дитини з батьком (позивачем) з 10 грудня 2022 року слід відмовити, оскільки встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків є обставиною, яка в розумінні частини другої\~статті 197 СК України\~може бути підставою для звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами, а не окремою самостійною позовною вимогою. Окрім цього, суд звертає увагу, що позивач зобов`язаний був утримувати дитину і якщо такий обов`язок покладений на нього судовим рішенням, яке набрало чинності, то виконання судового рішення може бути, як добровільним, так і у примусовому порядку. Відсутність примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів на дитину у зв`язку з добровільним його виконанням боржником не впливає на існування такого обов`язку в розмірі визначеному судом до досягнення дитиною 18 років. Аліменти судом стягуються на користь того з батьків або законних представників неповнолітньої дитини, з ким ця дитина постійно проживає. З набуттям 14-річного віку дитина вправі на свій розсуд визначати місце свого проживання з одним з батьків, які проживають окремо на постійній основі, або періодично з кожним із них по черзі. Встановивши,\~що позивач,\~будучи обізнаним\~про свій\~обов`язок\~зі сплати\~аліментів на\~дитину,\~самовільно вирішив\~не сплачувати\~їх, починаючи з 01 січня 2022 року до 10 грудня 2022 року, підстав для звільнення позивача від сплати аліментів на дитину за вказаний період в розмірі 14714,00 грн суд не вбачає, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 30 травня 2025 року у цивільній справі № 290/335/25 [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] та стягнуто з [PERSON] аліменти на цих неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 18 березня 2025 року до досягнення дітьми повноліття на користь осіб чи установ, де будуть проживати діти. Рішення набрало законної сили 01 липня 2025 року. Загальними положеннями ЦПК України визначено, що\~\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звертатися до суду за захистом\~ своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.\~ Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, за загальним\~ правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідач будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що вона виконує свої обов`язки щодо утримання неповнолітньої дитини не надала. Враховуючи право дитини на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати її до повноліття як спосіб захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, беручи до уваги, що судовим рішенням від 30 травня 2025 року присуджено до стягнення аліменти з відповідача на дочку [PERSON] за період з 18 березня 2025 року до досягнення дитиною повноліття, суд вважає за необхідне визначити аліментів у розмірі 1/8 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21 червня 2023 року до 17 березня 2025 року. Частково задовольняючи позов, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Також суд\~стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір» на підставі статті 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial