Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

11 лютого 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.02.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №101851238. 16.07.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024 у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників , вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 16 липня 2024 року до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24200 грн, з яких: 20000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2000 грн - сума заборгованості за відсотками, 2200 грн - заборгованість за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Крім того, 14.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №2939701, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» надало, а відповідач отримав в кредит грошові кошти, які [PERSON] зобов`язався вчасно повернути та сплатити відсотки за користування коштами у строки і на умовах, передбачених цим договором. Відповідач не виконав свого обов`язку з повернення наданих йому грошових коштів та сплати відсотків в строки, передбачені кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до договору факторингу №11082023 від 11.08.2023 р. ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до реєстру боржників від 11.08.2023 до договору факторингу №11082023 від 11.08.2023 р. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2939701 в сумі 71814,90 грн, яка складається з заборгованості з основного боргу 14300 грн, заборгованості за відсотками 57514,90 грн.З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Крім того, 04.02.2022 між [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит» укладено кредитний договір № 270091. 29.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу № 29022024 у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 29.02.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 4430,40 грн, з яких: 2000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 2430,40 грн сума заборгованості за відсотками. Таким чином заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» становить 100445,30 грн. Позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою суду від 17 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви, просив справу розглядати без його участі,позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило. У зв`язку з чим, суд відповідно до положень ст. 178 ч. 8 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що 16.07.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024 у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників , вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 16 липня 2024 року до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року ТОВ «ФК`ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24200 грн, з яких: 20000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2000 грн - сума заборгованості за відсотками, 2200 грн - заборгованість за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Крім того, 14.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №2939701, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» надало, а відповідач отримав в кредит грошові кошти, які [PERSON] зобов`язався вчасно повернути та сплатити відсотки за користування коштами у строки і на умовах, передбачених цим договором. Відповідач не виконав свого обов`язку з повернення наданих йому грошових коштів та сплати відсотків в строки, передбачені кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до договору факторингу №11082023 від 11.08.2023 р. ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до реєстру боржників від 11.08.2023 до договору факторингу №11082023 від 11.08.2023 р. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2939701 в сумі 71814,90 грн, яка складається з заборгованості з основного боргу 14300 грн, заборгованості за відсотками 57514,90 грн.З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Крім того, 04.02.2022 між [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит» укладено кредитний договір № 270091. 29.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу № 29022024 у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 29.02.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 4430,40 грн, з яких: 2000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 2430,40 грн сума заборгованості за відсотками. Таким чином загальна заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» становить 100445,30 грн. Як зазначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 2. ст.1050, ч. 2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок: повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимага ти дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ст. 536ЦПК Україниза користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На підставіст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання [PERSON] коштів за договорами позики та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитами та відсотками. Надані позивачем розрахунки заборгованості, суд визнає правильними, а також враховує, що надані позивачем розрахунки заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку. На підставі викладеного, враховуючи той факт, що ТОВ «Мілоан», ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Селфі Кредит» відступили право вимоги щодо відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу і таке відступлення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.512 та 513 ЦК України, а також враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 3028,00 гривень. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved