Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Української міської ради звернувся до Обухівського районного суду Київської області в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON] , з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просить: - позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , та громадянина [PERSON] , [INFO] , стосовно їхньої дитини - неповнолітньої [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] - у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.03.2025 року і до досягнення дитиною повноліття - з кожного з відповідачів; - зобов`язати внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачі у справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , однак ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не виявляють зацікавленості життям та здоров`ям дитини: батько не бере участі у вихованні доньки та не переймається її розвитком. Батьки не підтримують належного спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самосприйняття, не забезпечують доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі. У зв`язку з цим орган опіки та піклування виконавчого комітету Української міської ради звернувся до Обухівського районного суду Київської області з відповідним позовом. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області віл 11.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовчого судове засідання. Ухвалою суду від 07.04.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представника позивача Соколенко С.В. позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у позовні заяві. Відповідач [PERSON] щодо задоволення позовних вимог заперечила. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в подальшому подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо вирішення позовних вимог поклався на розсуд суду. Ухвалою суду від 30.04.2025 року витребувано від Обухівської районної лікарні інформацію про перебування відповідачів на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря психіатра. На виконання вимог ухвали суду від 30.04.2025 року надано медичну картку амбулаторного хворого [PERSON] , а також зазначено, що гр. [PERSON] знятий з обліку лікаря психіатра у 1992 році. За клопотанням представника позивача у судовому засіданні заслухано неповнолітню [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що наразі перебуває у будинку сімейного типу, почувається там значно краще, ніж під час проживання з матір`ю, і повертатися до неї не бажає. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що громадянка відповідачі у справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як підтвердив у судовому засіданні відповідач [PERSON] , останній не проживає з [PERSON] однією сім`єю з 2011 року. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , де також зареєстрована неповнолітня [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою Виконавчим комітетом Української міської ради. Крім зазначених осіб за вказаною адресою також зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У позові представник позивача зазначив, що 01.03.2025 року неповнолітня [PERSON] залишила місце свого проживання та згодом була оголошена в розшук. Уже 02.03.2025 року її було знайдено на горищі місцевої багатоповерхівки з ознаками переохолодження. З`ясувалося, що [PERSON] , посварившись із матір`ю, самовільно залишила дім і заявила про небажання повертатися до неї, залишивши відповідну записку. Комісією у складі: служби у справах дітей та сім`ї Української міської ради, сектору ювенальної превенції ВП Обухівського РУП ГУНП в Київській області, «Центру надання соціальних послуг» Української міської ради було складено Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини. У ході якого з`ясовано, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю та дідусем [PERSON] , [INFO] , пенсіонером. У період перебування її матері на лікуванні в ОПНМО міста Глеваха, вона проживала з батьком. Згідно з медичною карткою амбулаторного хворого [PERSON] , наданою на виконання вимог ухвали суду від 30.04.2025 року, встановлено, що вона перебуває на обліку у лікаря-психіатра. Відповідно до Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини та Акту про факт передачі дитини, складних від 02.03.2025 року, неповнолітню [PERSON] було вилучено з родини, де вона проживала та направлено до дитячого відділення Обухівської БЛІЛ. Рішенням № 93 від 04.03.2025 року Виконавчого комітету Української міської ради вирішено відібрати неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у її батьків, у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я. Рішенням Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області від 20.03.2025 року № 125 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Згідно затвердженого Рішенням Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області від 20.03.2025 року № 125 висновку про позбавлення батьківських прав вбачається, що батьки неповнолітньої [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не виявляють зацікавленості життям та здоров`ям дитини, батько не бере участі у вихованні доньки та не переймається її розвитком. Батьки не підтримують належного спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самосприйняття, не забезпечують доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином встановлено, що відповідачі не виконують свій конституційний обов`язок, передбачений ст. 51 Конституції України та ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України по утриманню та вихованню дитини, свідомо ухиляються від виконання нележним чином своїх батьківських обов`язків. Оцінивши надані суду докази, ставлення відповідачів до позову, думку неповнолітньої, якій на момент розгляду справи виповнилося 16 років, а також медичну документацію щодо відповідача [PERSON] , суд дійшов висновку, що під час розгляду справи знайшли підтвердження обставини, які свідчать про неналежне виконання відповідачами свого конституційного обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Вони не виявляють зацікавленості життям і здоров`ям дитини; батько не бере участі у вихованні доньки та не переймається її розвитком. Батьки не підтримують належного рівня спілкування з дитиною, необхідного для її нормального самосприйняття, не забезпечують їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи та оцінюючі всі докази у справі, суд вважає за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх дитини. При цьому суд наголошує, що у разі зміни поведінки відповідачків до своєї дитини, вони мають право, в порядку ст.169 СК України, на поновлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав відповідачів за правилами частин 2 та 3 статті 166 Сімейного кодексу України, не звільняє їх від обов`язку щодо утримання дитини. Положеннями ст. 180 Сімейного Кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.ст.181, 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, судом зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідачків батьківських прав щодо їх дитини, що є окремою підставою для стягнення аліментів, а тому вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ураховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, її потреби, а також стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів, виходячи з установленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд доходить висновку, що з кожного з відповідачів підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 14 ч. 2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з кожного з відповідачів в дохід держави судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп.

Outcome: approved