Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Аліменти просить стягнути з відповідача у розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.10.2013 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. В жовтні 2024 року відповідач поїхала за межі України, де перебуває і по даний час. На даний час діти знаходяться на його утримані, відповідач не надає йому належної допомоги на їх утримання. Зазначає, що відповідач має можливість надавати таку допомогу, оскільки має достатній дохід, працює в Польщі, інших утриманців, крім їх дітей у неї немає. Посилаючись на норми СК України просить стягнути з відповідача на його користь аліменти. Ухвалою суду від 08.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, клопотань до суду не надходило. Правом на відзив не скористалася. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 05.10.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження яких батьком вказаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно довідки Рокитнівської селищної ради, позивач проживає разом з дітьми за адресою [ADDRESS] . Відповідач знята з реєстрації з 28.11.2024. Відповідно до ст.ст.180,181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд має враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 1, 2 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів). Крім того, у ч. 3 ст. 181 СК України чітко зазначено, що кошти на утримання дитини присуджуються судом у частці від доходу одного з батьків або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи обставини справи та правові норми, суд визначає аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) матері дітей, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що цілком, з врахуванням обов`язку позивача по їх утриманню, забезпечить можливість подальшого утримання і виховання дітей. Відповідно до ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141\~ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved