Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Позиція позивача Представник позивачки-адвокат Данилюк П.П. звернувся до суду в інтересах [PERSON] із вказаним позовом до Літинської селищної ради про визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , строком на 2 місяці. В обґрунтування позовних вимог представник посилалася на те, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . [INFO] померла бабуся позивачки (мати мами позивачки) [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та проживала одиноко за адресою [ADDRESS] . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 0522484200:02:000:0193. Коли [PERSON] звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, їй відмовили, оскільки пропустила шестимісячний строк і повідомили, що їй потрібно звернутися до суду для визначення додаткового строку. В шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріуса в зв`язку із тим, що хворіла. Рух справи в суді Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 03.04.2025 провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 11.06.2025 витребувано із Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області копію спадкової справи до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Розгляд справи Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник-адвокат Данилюк П.П. подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від відповідача Літинської селищної\~ради Вінницького\~району Вінницької\~області до суду надійшов лист, в якому просять справу розглядати без участі представника. Літинська селищна рада позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Згідно із ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи,\~що визнання\~відповідачем позову\~не суперечить\~закону,\~не порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~суд приймає\~визнання позову\~відповідачем та вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у даному судовому засіданні за наявними у справі доказами. Встановлені судом обставини [PERSON] була\~рідною мамою позивачки [PERSON] , що підтверджуються свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] , виданим 20.05.1972 (а.с.7). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 31.03.2003 Кулизькою сільською радою Літинського району (а.с.6). [PERSON] була рідною мамою матері позивачки [PERSON] , що підтверджуються Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України про народження матері позивачки №00048163385 від 26.11.2024 та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 06.06.1970 (а.с.9,10). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 02.06.2009 Виконавчим комітетом Літинецької сільської ради Літинського району Вінницької області (а.с.8). [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована та проживала одиноко за адресою: [ADDRESS] , згідно довідки №406, виданої 14.10.2021 Громадським старостинським округом Літинської селищної ради (а.с.11). За життя, [PERSON] належало право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 0522484200:02:000:0193, площею 1,7881га, для ведення тваринного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Літинецької сільської ради Літинського району Вінницької області, згідно Державного акта про право власності на земельну ділянку серії ВН №153146, виданого 13.12.2007 (а.с.12). [PERSON] знаходилась на лікуванні в інфекційному відділенні Літинської ЦРЛ з 23.11.2009 по 01.12.2009 з приводу негоспітальної правобічної н/г пневмонії, що підтверджується довідкою №147, виданою 01.04.2025 Комунальним некомерційним підприємством «Літинська центральна районна лікарня» Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с.13). Згідно повідомлення Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області №455/01-16 від 13.06.2025 (а.с.39), згідно алфавітних книг обліку спадкових справ, наявних у Літинській державній нотаріальній конторі Вінницької області, з 2009 по 2025 рік, спадкова справи до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Як зазначено представником позивачки, коли [PERSON] звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, то їй відмовили по тій причині, що вона пропустила строк на прийняття спадщини і повідомили, що потрібно звернутися до суду про визначення додаткового строку. Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права В силу ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Враховуючи відсутність складеного спадкодавцем [PERSON] заповіту, спадкування у даному випадку після зазначеного спадкодавця здійснюється за законом. Встановлено, що позивачка протягом визначеного законом строку не подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавця. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно доч.1\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зі ч.1\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У ч.1, 2\~ст.1269 ЦК України\~зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1\~ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, беручи до уваги також наявність підтвердження документально права спадкодавця на нерухоме майно (державного акту), на переконання суду, позивачем вірно обрано спосіб захисту своїх спадкових прав пред`явлення даного позову до суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При цьому, правила ч.3\~ст.1272\~ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Пленум Верховного Суду України в п.24\~постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що позивачка пропустила строк звернення у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця у встановлений законом шестимісячний термін, оскільки перебувала на лікуванні, в той же час була неспроможна вчиняти дії, спрямовані на оформлення свої спадкових прав. Суд, дотримуючись принципу верховенства права, одним з проявів якого є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства, переконаний, що норми чинного ЦК України щодо здійснення права на спадкування не допускають дій щодо фактичного усунення позивача від спадкування лише з підстави неможливості вчасно подати відповідну заяву про прийняття спадщини, а, особливо, коли позивачка перебувала на лікуванні та була неспроможна вчиняти дії, спрямовані на оформлення свої спадкових прав. Саме така позиція суду узгоджується з приписами ст.2, 4, 10 ЦПК України, котрі визначають справедливість як одну із загальних засад цивільного судочинства. Таким чином, зважаючи на усе вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, що буде у повній мірі справедливим по відношенню до позивачки і забезпечить дотримання принципу верховенства права. Щодо розподілу судових витрат Розподіл судових витрат у справі, слід здійснити у порядку, визначеному ст.141 ЦПК України та, з урахуванням відповідної позиції позивачкм, слід залишити за нею.

Outcome: approved