Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

12 травня 2025 року представник позивача звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до Світловодської міської ради про визнання права власності на автомобільний гараж в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, зокрема автомобільний гараж [ADDRESS] . Гараж побудував батько у 1970 році, на підставі рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради народних депутатів №247 від 28 липня 1970 року "Про виділення земельної ділянки під забудову індивідуальних гаражів". За життя батько не зареєстрував право власності на збудований гараж, лише у 2014 році виготовив технічний паспорт. У зв`язку з чим, постановою нотаріуса відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний гараж. Враховуючи викладене, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. (а.с. 2) Ухвалою суду від 14 травня 2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 04 червня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та\~його представник\~у судове\~засідання не\~з`явились,\~представник позивача\~подав до\~суду письмову\~заяву про\~розгляд справи\~без його\~участі та\~участі позивача.\~Позовні вимоги\~підтримує у\~повному обсязі.\~(а.с.\~31) Представник відповідача\~ в\~ судове засідання не з`явився, надав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі. У вирішенні справи покладається на розсуд суду. Судові витрати просить на відповідача не покладати. (а.с. 24) Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , 1963 року народження, батьком останньої являється [PERSON] . (а.с48) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Світловодськ Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.5) Відповідно до\~ копії\~рішеннявиконавчого комітету Світловодської міської ради народних депутатів №247 від 28 липня 1970 року - [PERSON] надано право на індивідуальне будівництво гаражу на земельній ділянці по [ADDRESS] , загальною площею 70 кв.м.. (а.с.7) На замовлення [PERSON] , 12 грудня 2014 року Світловодським МБТІ, виготовлено Технічний паспорт на гараж [ADDRESS] , рік забудови 1970. (а.с. 8) Із Архівної довідки № 178 виданої 19 лютого 2025 року, Світловодським МБТІ, встановлено, що право власності на гараж [ADDRESS] , за архівними даними СКМБТІ за громадянином [PERSON] , не зареєстровано. Вказано інформація актуальна станом на 01 січня 2013 року. (а.с. 9) Постановою державного нотаріуса Другої Світловодської державної нотаріальної контори Скрипки О.М. від 09 квітня 2025 року, спадкоємцю [PERSON] по спадковій справі № 61/2023 до майна померлого [INFO] , [PERSON] , відмовлю у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж [ADDRESS] у зв`язку з відсутність правовстановлюючих документів на вказаний гараж. (а.с. 10) З досліджених вище доказів вбачається, що за життя батько позивача [PERSON] , належним чином не зареєстрував право власності на гараж, що в свою чергу позбавляє його спадкоємця можливості оформити спадщину в позасудовому порядку шляхом звернення до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що до кола спадкового майна померлого [PERSON] входить гараж [ADDRESS] . За правилами ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1268 ЦК України визначено, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ст.1216 ЦПК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35/18/1). У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлювальний документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку (лист Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року № 19-32/319). Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Судові витрати у справі у виді сплаченого судового збору, згідно поданої заяви, суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: approved