Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1 Представник [PERSON] - адвокат Лопухович А.О. звернулася до Дубенського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, зміну черговості в праві на спадкування. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] з 22.08.1981 по 13.09.2000 у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Через деякий час позивач дізнався, що дружина з ним розлучилася. [INFO] дружина позивача померла. Протягом усіх років, коли вони перебували у шлюбі та після цього, безперервно, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки як подружжя, ніколи не припиняли спільного подружнього життя. Позивач не звертав уваги те, що не має штампу у паспорті і вони вважали себе чоловіком та дружиною протягом всього о спільного життя. У 2011 році дружина позивача вперше дізналася про свою хворобу, протягом тривалих років проходила лікування. У 2022 році у неї виявили важке онкологічне захворювання, лікування якого тривало до її смерті. Позивач доглядав свою дружину, купував лікарські препарати, допомагав у особистій гігієні, возив по необхідних прийомах у лікарню, був під час стаціонарного лікування і не залишав до дня смерті, оскільки вона була у важкому безпорадному стані. Після смерті дружин відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадкоємцями після її смерті є їхні діти. Після звернення до нотаріуса позивачу як чоловікові було роз`яснено, що оскільки шлюб було розірвано у 2000 році, але вони перебували у фактичному цивільному шлюбі то необхідно встановити факт проживання сім`єю без реєстрації шлюбу та набути право спадкування з іншими спадкоємцями. 1.2 Відповідачі право на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористалися. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 2.1. Ухвалою суду від 10.09.2024 відкрито провадження та призначено підготовче засідання. 14.10.2025 ухвалою суду витребувано у приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Хомич О.С. копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка надана до суду 28.01.2025. Ухвалою суду від 23.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 2.2. Позивач та його представниця адвокат Лопухович А.О. подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, зазначили, що заявлені вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. 2.3. Відповідачка [PERSON] згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити без її участі. Зазначила, що позовні вимоги свого батька [PERSON] . Визнає у повному обсязі. Підтверджує, що її батько з часу її народження і до дня смерті матері проживав з матір`ю як чоловік і жінка. Їй не було відомо про їхнє розлучення. Вони разом проживали у будинку [ADDRESS] до дня смерті матері і проживають там на даний час. Батько доглядав матір поки вона важко хворіла. Не заперечує, що він має бути спадкоємцем після її смерті. 2.4. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Відзиву на позовну заяву не подав, заяв та клопотань, будь-яких заперечень до суду не надходило. 2.5. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 3.1. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 11 вересня 2000 року було розірвано, про що Відділом РАГС Дубенського районного управління юстиції видано відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу(а.с.18). 3.2. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] є донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.14). Крім того, зі змісту позовної заяви слідує, що [PERSON] та [PERSON] також є син, [PERSON] , [INFO] . 3.3. [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади (а.с.11). 3.4. Згідно довідки про склад сім`ї №342 від 20.01.2020, за адресою [ADDRESS] значаться зареєстрованими наступні особи: [PERSON] , [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька), [PERSON] (син) (а.с.16). 3.5. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.19). 3.6. Згідно інформаційної довідки №07-03-15/1861 від 25.07.2024, [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . На день смерті у даному житловому будинку були зареєстровані також: [PERSON] , 1982 року народження, [PERSON] , 1983 року народження, [PERSON] , 1958 року народження, [PERSON] , 1956 року народження (а.с.15). 3.7. З наданої приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Хомич О.С. копії спадкової справи встановлено, що після смерті [PERSON] [INFO] було заведено спадкову справу за №81/2024 за заявою доньки померлої - [PERSON] про прийняття спадщини (а.с.104-110). 3.8. Також судом встановлено, що [PERSON] у 2011 році було встановлено діагноз: нирко клітинний об`ємний процес світло клітинного типу. Повне подвоєння лівої нирки. Солітарні кісти печінки, обох нирок. Фіброматозний вузіл тіла матки. Рекомендована консультація лікаря онкоуролога. У 2023 році [PERSON] встановлено діагноз нирковоклітинна карцинома лівої нирки (рак нирки) . 30.03.2023 мало місце оперативне лікування (а.с.23-27). 3.9. На підтвердження факту спільного проведення дозвілля, відпочинку та проживання позивача із [PERSON] , останнім надано фотокопії світлин, які досліджені судом (а.с.28-31). 3.10. Крім того, на підтвердження своїх доводів, позивачем надано до суду письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] (сусіди), які у своїх поясненнях вказали, що [PERSON] та його дружина [PERSON] вселилися у будинок [ADDRESS] у 1995 році, з того часу проживали там як сім`я, займалися спільним побутом, ростили дітей внуків, мали спільний бюджет, спільного проводили відпочинок. Так вони жили до дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] із дочкою залишилися проживати у тому будинку і по даний час. Їхній син не проживає з ними з 2021 року та не спілкується з ними. Про те, що [PERSON] був розлучений з [PERSON] , не знали, вже дізналися після смерті [PERSON] . З 2011 року [PERSON] хворіла онкологічним захворюванням, [PERSON] доглядав її та був з нею до останньої хвилини, здійснив обряд поховання. 3.11. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Хомич О.С. від 24.07.2024, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті дружини [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду (а.с.32). IV. Норми права, які застосував суд. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), алей інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99). Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із подружжя; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Подібна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 15.07.2020 у справі №524/10054/16 (61-21748св18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлений факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно із статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Стаття 1259 ЦК України передбачає можливість зміни черговості одержання права на спадкування, у тому числі і за рішенням суду. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (частина друга статті 1259 ЦК України). Суд може задовольнити позов щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування за наявності сукупності наступних обставин, встановлених у судовому порядку: 1) опікування над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (прихильне ставлення і спілкування, емоційна підтримка тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири тощо; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Як зазначив ВС у постанові від 18.01.2018 р., аналіз ч. 2 ст. 1259 ЦК дає підстави для висновку, що судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування (Постанова ВС від 18 січня 2018 р., судова справа №487/878/16-ц, провадження №61- 994св17) У постанові від 20 червня 2018 року у справі №643/1216/15-ц, провадження № 61-6924св18 КЦС ВС зазначив наступне: Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На «зміну суб`єктного склад осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1. Досліджені судом докази в своїй сукупності достовірно вказують на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 11.09.2000 року, однак після розлучення і надалі спільно проживали за адресою [ADDRESS] як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу по 2024 рік, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, народили та виховали двох дітей, виховували онуків. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] також підтверджується заявою їхньої доньки - відповідачки у справі [PERSON] , яка підтвердила, що її батько з часу її народження і до дня смерті матері проживав з матір`ю як чоловік і жінка, вони всі разом жили з адресою [ADDRESS] . Вказані обставини також підтвердили у своїх письмових заявах свідки [PERSON] та [PERSON] , а також вказали, що дружина позивача важко хворіла, мала онкологічне захворювання і він її доглядав, забезпечував необхідними ліками та був з нею до останнього дня, а після смерті здійснив обряд поховання. На підтвердження факту проживання однією сім`єю, також додано фотокопії світлин в різний час та в різних місцях. Аналіз таких доказів свідчить, що у позивача та [PERSON] дійсно були відносини, які характерні для сімейних, так як вони спільно святкували сімейні свята, проводили дозвілля. 5.2. Оскільки судом встановлено, що після розірвання шлюбу між позивачем та [PERSON] підтримувалися стосунки, які мали характер сімейних відносин, це є підставою для виникнення у позивача права на спадкування за законом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] належать до спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] , позивач згідно з встановленим судом фактом, належить до спадкоємців четвертої черги. Разом з тим, в ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] тривалий час, а близько 13 років боролася із важким онкологічним захворюванням, у 2022 році її стан значно погіршився, мало місце оперативне втручання. При цьому, наявними матеріалами справи, медичними документами, показами свідків підтверджуються ті обставини, що [PERSON] увесь цей час надавав нематеріальні послуги (опікувався) над спадкодавцем - цивільною дружиною [PERSON] , матеріально її забезпечував, надавав їй необхідну допомогу протягом її хвороби, під час якої остання не могла самостійно забезпечувати свої потреби. Зважаючи на вказане, суд вбачає підстави для задоволення вимог позивача щодо зміни черговості спадкування та надання йому права, як спадкоємцю четвертої черги, на спадкування разом із спадкоємцями першої черги. 5.3. В підсумку суд позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved