Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

Представник позивача - адвокат Олійник О.О., звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. В обґрунтування позову вказує, що 19.03.2020 у відділі ДРАЦС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Фактично з часу реєстрації шлюбу, шлюбні відносини у них не склалися. За весь час перебування у шлюбі сторони разом не проживали, спільного побуту та господарства не вели, взаємних прав та обов?язків, притаманних подружжю, не мали. На даний час вони між собою не спілкуються, кожен з них живе своїм життям. Позивачу невідоме ні місце проживання, ні перебування відповідача. Зазначені обставини встановлені рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 18.10.2023 у справі № 445/1656/23 і в силу норм ч.4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Описаним рішенням суду, яке набрало законної сили 18.11.2023, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач з 2020 року проживала однією сім?єю з [PERSON] . Спочатку вони проживали у м. Харкові, а з часу повномасштабного вторгнення Російської Федерації, у зв?язку зі збройною агресією та наявності ризику для життя і здоров?я, сторони у жовтні 2022 року разом переїхали у м. Золочів Львівської області, продовжили проживати однією сім?єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання позивач з відповідачем мали права і обов?язки, притаманні подружжю, вели спільний побут, займалися облаштуванням житла та адаптовувались у новому місті. Бажали зареєструвати свої відносини офіційно, наслідком чого і став позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Під час спільного проживання сторін ( [PERSON] та [PERSON] ) без реєстрації шлюбу, в них [INFO] народився син. Однак, при державній реєстрації народження, батьком дитини в актовому записі про народження зазначений колишній чоловік [PERSON] - [PERSON] , оскільки згідно ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. З контексту зазначеної норми вбачається, що законодавець виходить з того, що зачаття дитини могло відбутися під час шлюбу, а народження, - після його розірвання. В даному випадку враховано досягнення медицини щодо максимально можливої тривалості строку вагітності та встановлено, що з часу реєстрації шлюбу презумпція батьківства діє впродовж 10 місяців з часу припинення шлюбу чи визнання його недійсним. Натомість позивач повідомляє суд, що зачаття дитини не могло відбутися від відповідача - [PERSON] , оскільки з останнім вона бачилася ще у 2020 році, з того часу вони стосунки не підтримують, не бачились і не зустрічались, разом не проживали. 10.07.2024 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Станом на зараз позивач з сином проживають разом з [PERSON] , подружжя разом виховує та доглядає спільну дитину, вони живуть повноцінною сім?єю. [PERSON] впевнена у батьківстві [PERSON] стосовно свого сина і бажає, щоб його батьківство було офіційно зазначене у свідоцтві про народження дитини. Враховуючи наведене позивач вимушена звернутись до суду із позовом про визнани батьківства відповідача-2 відносно сина, виключення з актового запису про народження дитини у графі «батько» відомостей про відповідача-1 та внесення змін до актового запису про народження дитини, шляхом зазначення у графі «прізвище» - « [PERSON] », «по батькові» - [PERSON] , у графі «батько» - відомості про відповідача-2, [PERSON] . Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 27 вересня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2024 року клопотання про призначення молекулярно-генетичної експертизи для встановлення кровного споріднення між відповідачем, [PERSON] , та дитиною - [PERSON] , [INFO] , задоволено. Призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу. Провадження на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2025 року клопотання судового експерта Зинь А. від 03.02.2025 про надання дозволу на повне або часткове знищення об`єктів експертизи задоволено. Надано дозвіл судовому експерту Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України - Аліні Зинь на повне або часткове знищення об`єктів молекулярно-генетичної експертизи, призначеної у справі № 445/2270/24. 19.05.2025 на адресу суду надійшов результат молекулярно-генетичної експертизи від 22.04.2025. Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 20 травня 2025 року провадження по справі поновлено. Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 23 червня 2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.07.2025. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, просив такий задовольнити. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не прибув, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомив; відзиву на позов та/або заперечення проти позову не подав. Представник третьої особи, Золочівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання подав клопотання про проведення засідання без участі представника, проти позову не заперечив. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача, відповідачів та представника третьої особи на підставі наявних доказів. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явились, то відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Львів, що підтверджується Свідоцтвом про народження, яке видане Золочівським відділом ДРАЦС у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, серії [NUMBER] . Батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 18.10.2023 позов [PERSON] до [PERSON] задоволено та ухвалено розірвати шлюб, укладений між [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований 19.03.2020 у відділі ДРАЦС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 205. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 10.07.2024 у Золочівському відділі ДРАЦС у Золочівському районі Львівської області уклали шлюб. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно із ст. 4 ч.1; 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1, 2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 вказаної постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved