Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

19 травня 2025 року, через систему «Електронний суд», позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі позивач, ТОВ «Іннова Фінанс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі- відповідач) в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №6630130125 від 08 січня 2025 року у розмірі 23 900 гривень, а також судові витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог\~зазначив, що 08 січня 2025 року між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання грошових коштів у позику (далі Кредитний договір) №6630130125 за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 10000 гривень, строком на 360 днів, на умовах його строковості, платності та поворотності. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши позичальнику кредит у розмірі 10 000 гривень. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує у зв`язку із чим станом на 19 травня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 23900 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 000 гривень, заборгованості по процентам у розмірі 12400 гривень, комісії за надання кредиту у розмірі 1500 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,40 гривень. Ухвалою судді від 04 червня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судовий розгляд на 19 червня 2025 року. Ухвалою суду від 19 червня 2025 року судовий розгляд був відкладений на 08 липня 2025 року через неявку відповідача. При зверненні до суду представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08 січня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №6630130125 відповідно до умов якого позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання позики 08 січня 2025 року, сума кредиту 10\~000 гривень; строк позики становить 360 днів, дата повернення позики 06 березня 2024 року; процентна ставка стандартна 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору; комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день надання кредиту. Згідно п. 3.1 Кредитного договору встановлено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] . На виконання умов договору позивачем 08 січня 2025 року було перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 10\~000 гривень на картку [NUMBER] , зазначену відповідачем як електронний платіжний засіб у кредитному договорі. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №6630130125 від 08 січня 2025 року, заборгованість відповідача складає 23900 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 000 гривень, заборгованості по процентам у розмірі 12400 гривень, комісії за надання кредиту у розмірі 1500 гривень. Положеннями частини 1\~статті 6 ЦК України\~визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із положеннями\~ст. 627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із\~ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1\~статті 1048\~ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію» (далі- Закон), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 вказаного Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12\~статті 11 Закону. Статтею 12 вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Судом встановлено факт укладення [PERSON] кредитного договору №6630130125 від 08 січня 2025 року з ТОВ «Іннова Фінанс» шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, що отриманий на мобільний номер телефону, указаний самим відповідачем у кредитному договорі, отже між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі. При цьому, доказів погашення заборгованості відповідачем не надано. За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №6630130125 від 08 січня 2025 року. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, та про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором №6630130125 від 08 січня 2025 року у розмірі 23 900 гривень. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved