Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Степанюк М.Я., звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , що належав [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем за законом якої був [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Мотивує свій позов тим, що [INFO] в селі Жовтанці Львівського району Львівської області помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на його майно до складу якого житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Право власності на вказаний будинок [PERSON] набув в прядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак за життя не оформив своїх спадкових прав. Представник позивача вказує, що позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом спільного проживання з останнім, а також шляхом подачі у встановленому законом порядку заяви приватному нотаріусу. Зазначає, що крім позивачки та відповідачки інших спадкоємців не має. Також вказує, що між позивачкою та відповідачкою, як спадкоємцями першої черги, було укладено договір про поділ спадкового майна за умовами якого до позивачки переходить право власності на вищевказаний будинок, а до відповідачки право власності на інше майно спадкодавця, оформлення якого потребує видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. 12 червня 2025 року представник позивача подала заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої просила ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , який належав [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем за законом якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідачки до суду не надходив. Рух справи в суді Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 25 березня 2025 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 25 березня 2025 року на клопотання представника позивача витребувано у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошина С.А. витяг зі спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , а також заповітів, посвідчених від його імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавця належним чином завіреної її копії. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 14 травня 2025 року на клопотання представника позивача витребувано у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошина С.А. витяг зі спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , а також заповітів, посвідчених від її імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавця належним чином завіреної її копії. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 12 червня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 14 липня 2025 року. Позиція учасників судового розгляду Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у поданій 14 липня 2025 року письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Причину своєї неявки суд не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань, а також відзив на позовні заяву не подавала. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 квітня 2011 року. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується витягом з погосподарської книги №1 за 2025 рік, виданим Горохівською міською радою 04 лютого 2025 року за №152. Довідкою виконавчого комітету Горохівської міської ради від 21 жовтня 2021 року №1724 стверджується, що згідно запису в погосподарській книзі №010024-1 значиться житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] за [PERSON] , яка померла [INFO] . Чоловік [PERSON] [PERSON] помер [INFO] . Згідно з довідкою Печихвостівської сільської ради №186 від 05 березня 2018 року спадкодавець [PERSON] до дня смерті у спадковому будинку проживала та була зареєстрована з сином [PERSON] , який і вданий час проживає та зареєстрований у спадковому будинку. Чоловік спадкодавця [PERSON] помер [INFO] . Заповіт [PERSON] в Печихвостівській сільській раді не посвідчувався. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 СК України [PERSON] народився [INFO] . Його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Зі спадкової справи №47/2018 до майна померлої [PERSON] , заведеної приватним нотаріусом Волошиним С.А. 05 квітня 2018 року вбачається, що [PERSON] спадщину після смерті матері прийняв шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час смерті. 05 квітня 2018 року останній подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері на право на земельну частку (пай). [PERSON] у заяві зазначив, що інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті [PERSON] згідно з ст. 1261 ЦК України немає. 10 квітня 2018 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0053085 від 12 листопада 1996 року. Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №51494742 від 05 квітня 2018 року інформація щодо посвідчення заповіту від імені [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак за життя не оформив своїх спадкових прав на належний їй на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 липня 2022 року [PERSON] помер [INFO] . Відтак, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , який належав його матері [PERSON] і який він успадкував шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час її смерті, проте не оформив своїх спадкових прав. Відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові №350/1850/17 від 31 серпня 2020 року, який враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, факт того, що спадкодавець [PERSON] за життя не оформив свого права на спадкове майно після смерті своєї матері [PERSON] не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у спадкоємців останнього, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищезазначене, відсутність у спадкодавця [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок після смерті матері [PERSON] не є перешкодою для реалізації позивачкою [PERSON] права на прийняття спадщини після смерті останнього. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 лютого 2025 року, [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Довідкою виконавчого комітету Горохівської міської ради №165 від 05 лютого 2025 року стверджується, що [PERSON] помер [INFO] . На момент смерті [PERSON] з ним проживала його дочка [PERSON] . Дружина [PERSON] померла у 2016 році. Заповіт в Печихвостівській сільській раді не посвідчувався. [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , що також підтверджується витягом з реєстру Горохівської територіальної громади від 05 лютого 2025 року згідно з яким [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] з 28 жовтня 2010 року. Відповідно до спадкової справи №160/2021 до майна померлого [PERSON] , заведеної 22 жовтня 2021 року відповідачка [PERSON] 22 жовтня 2021 року подала приватному нотаріусу Луцького районного нотаріального округу Волошину С.А. заяву про прийняття спадщини після померлого спадкодавця [PERSON] за законом. Окрім відповідачки [PERSON] , позивачка [PERSON] подала приватному нотаріусу Луцького районного нотаріального округу Волошину С.А. заяву про прийняття спадщини після померлого спадкодавця за законом. 07 вересня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ спадщини, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волошиним С.А. та зареєстрований в реєстрі за №1145. В подальшому, [PERSON] нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкові земельні ділянки. 04 лютого 2025 року позивачка [PERSON] подала заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 лютого 2025 року №16/02-31 приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волошин С.А. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , що належали матері спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав у зв`язку з тим, що спадкоємцем не було подано відповідних правовстановлюючих документів. Отже, матеріалами справи стверджується той факт, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний строк шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємець [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний строк шляхом подачі заяви нотаріусу. В подальшому, між даними спадкоємцями було укладено договір про поділ спадщини. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з\~ч.\~1,\~2\~ст.\~1269\~ЦК України\~спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~ уповноваженій\~на це\~посадовій особі\~відповідного органу\~місцевого самоврядування\~заяву про\~прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Приписами ч. 2 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача права на спадкування. Відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Суд, з врахуванням вищезазначених норм чинного законодавства та обставин справи, дійшов висновку, що після померлого [PERSON] позивачка прийняла спадщину, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки останній прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , однак не оформив своїх спадкових прав. Відтак, спадкове право позивача може бути реалізоване лише в судовому порядку. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а в силу ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. З огляду на те, що доводи позивача, викладені у позовній заяві, підтверджені матеріалами справи, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту права сторони в спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України шляхом визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Щодо судових витрат Судові витрати у справі суд залишає за позивачем.

Outcome: approved