Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб, який зареєстрований 10 травня 1996 року в Копичинецькій міській Раді Гусятинського р/в ЗАГС, актовий запис №13. Посилається на\~те, що від шлюбу в них є повнолітні діти. Відповідач зареєстрований та проживає разом з нею, однак вони проживають по різних кімнатах і їх нічого не об`єднує. На даний час шлюб фактично розпався по тій причині, що вони останні роки не живуть як справжня сім`я. В них постійні сварки і конфлікти, не знаходять спільної мови щодо подальшого життя разом. На даний час між ними сімейні стосунки припинились, як сім`я в подальшому себе не бачать. В них відсутні спільні інтереси та плани щодо подальшого перебування в шлюбі. За таких обставин вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Строк для примирення просить не надавати. Ухвалою суду від 11 червня 2025 року провадження у зазначеній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про слухання справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про слухання справи в його відсутності, позовні вимоги визнає, миритись не бажає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , 10 травня 1996 року одружилися в Копичинецькій міській Раді Гусятинський р/в ЗАГС, актовий запис №13. Дружині після одруження присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 10 травня 1996 року Копичинецькою міською Радою Гусятинського р/в ЗАГС. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 26 листопада 2018 року в справі № 761/33261/16-ц. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. При таких обставинах справи суд вважає, що підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved