Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

1.Короткий зміст позовних вимог Уманська окружна прокуратура, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області звернулись до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа Фермерське господарство «ХОРСТА» про припинення права власності на земельну ділянку. Позовна заява обґрунтована тим, що Уманською окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», в ході опрацювання відомостей щодо законності використання іноземцями земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Ладижинської територіальної громади встановлено, що [PERSON] (відповідач у справі) являється громадянкою Республіки Казахстан. На підставі державного акту на право приватної власності на землю від 10.09.2001, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 185-46 відповідач набула право власності на земельну ділянку площею 2,9567 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 7124389000:02:001:0206, розташованої в адміністративних межах Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області. Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,9567 га, за кадастровим номером 7124389000:02:001:0206, 28.11.2019 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав установлено, що на підставі договору оренди б/н від 26.11.2019 передано в оренду Фермерському господарству «Хорста» строком на 49 років, з правом пролонгації. Вказують, що суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст. 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту ч. 2 ст. 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч. 2 ст. 81 ЗК України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із ч. 3 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно- правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 22 ЗК України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. [PERSON] являється громадянкою Республіки Казахстан. Згідно з наданою Державною Міграційною службою України інформацією, за наявними обліками територіальних органів Державної Міграційної служби України, [PERSON] , [INFO] не значиться, а тому вказана вище земельна ділянка не може перебувати в її власності. Враховуючи те, що відповідач отриману на підставі державного акту на право приватної власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області, добровільно упродовж встановленого законодавством України річного строку, не відчужила, земельна ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Таким чином, враховуючи викладене, позивачі просять суд припинити право власності [PERSON] (громадянки республіки Казахстан, національний паспорт іноземця, серія та номер: [NUMBER] , виданий 31.07.2012, видавник: МВД Республіки Казахстан) на земельну ділянку площею 2,9567 га, кадастровий номер 7124389000:02:001:0206, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.11.2019 за № 49978360 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1975725371243, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та продажу на земельних торгах з поверненням [PERSON] виручених коштів, із вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем та стягнути судові витрати по справі з [PERSON] на користь Черкаської обласної прокуратури. 2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 05.02.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу створено оголошення про виклик до суду та розміщено на офіційному сайті Уманського міськрайонного суду Черкаської області. У відповідності до п. 11 ч. 8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. 19.02.2025\~від представника\~третьої особи\~адвоката Стамбули\~В.М.\~надійшли пояснення\~у справі,\~в яких\~вказано,\~що факт\~законної видачі\~такого акту\~та передачі\~у приватну\~власність [PERSON] \~земельної ділянки,\~Уманською окружною\~прокуратурою не\~оскаржується.\~Відповідно в\~даній справі\~презюмується,\~що [PERSON] ,\~отримуючи у\~приватну власність\~Земельну ділянку,\~станом на\~10.09.2001\~року була\~громадянином України. Земельним кодексом України не передбачено обов`язок власника земельної сільськогосподарського призначення відчужити вказану земельну ділянку в зв`язку з набуттям таким власником громадянства іншої держави. Як зазначено вище, [PERSON] 10.09.2001 року набула право приватної власності на Земельну ділянку маючи громадянство України. Вказані обставини Позивач не оспорює. Враховуючи те, що [PERSON] під час набуття права приватної власності на Земельну ділянку мала громадянство України, Фермерське господарство «ХОРСТА» вважає, що обов`язок відчужити протягом року Земельну ділянку на підставі ст. 81, 140 Земельного кодексу України не поширюється. Відповідно посилання Позивача про те, що [PERSON] мала відчужити Земельну ділянку протягом року з моменту набуття громадянства Республіки Казахстан, є необґрунтованими, а позовна заява не підлягає задоволенню. Просив відмовити в задоволенні позову Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області до [PERSON] , третя особа Фермерське господарство «ХОРСТА» про припинення права власності на земельну ділянку та стягнути з Уманської окружної прокуратури за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства «ХОРСТА» судові витрати в розмірі 40\~000 грн. Ухвалою суду від 07.04.2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті. 01 травня 2025 року суд своєю ухвалою за клопотанням представника третьої особи [PERSON] витребував від Державної міграційної служби відомості щодо наявності громадянства України у [PERSON] , відповідь щодо чого була надана суду 02 червня 2025 року. Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву до суду не подала. Прокурор в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, попередньо до суду надіслала заяву в якій просила задовольнити позовні вимоги та здійснювати розгляд справи без участі представника. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у поясненні від 19.02.2025. 3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. \~ \~ \~ \~Заслухавши прокурора, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю І-ЧР №019594 від 10.09.2001 [PERSON] , на підставі рішення Фурманської сільської Ради народних депутатів № 40 від 30.07.2001 р., є власником земельної ділянки площею 2,9567 га, розташованої на території Фурманської сільської ради Уманського району, з призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». \~ \~ \~ \~Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 23.03.2023, 28.11.2019 зареєстровано право власності [PERSON] , причина відсутності РНОКПП: інша причина відсутності коду, національний паспорт іноземця, серія та номер: [NUMBER] , виданий 31.07.2012, видавник: МВД Республіки Казахстан, країна громадянства: Україна, на земельну ділянку з кадастровим номером 7124389000:02:001:0206, площею 2,9567 га, на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер 49978360 від 02.12.2019 від 02.12.2019. Відповідно до\~даних Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~станом на\~23.03.2023\~року,\~зареєстроване про\~право користування\~земельною ділянкою\~для сільськогосподарських\~потреб (договір\~емфітевзису),\~строком на\~49\~років з\~правом пролонгації.\~Власник: [PERSON] , причина відсутності РНОКПП: інша причина відсутності коду, національний паспорт іноземця, серія та номер: [NUMBER] , виданий 31.07.2012, видавник: МВД Республіки Казахстан, країна громадянства: Україна; правокористувач, землекористувач: Фермерське господарство «Хорста». Як вбачається з копії договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) від 26 листопада 2019 року [PERSON] (проживає за адресою [ADDRESS] ), від імені якої діє [PERSON] , та Фермерське господарство «Хорста» уклали договір, за яким передано право володіння та користування землекористувачу земельною ділянкою, площею 2,9567 га , кадастровий номер 7124389000:02:001:0206, яка розташована в адміністративних межах Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області, та належить власнику на праві приватної власності. Відповідно до копії довіреності від 11 листопада 2019 року підписаної [PERSON] та посвідченої приватним нотаріусом Буландинського району Акмолинської області Республіки Казахстан Васюковою Г.Н. вбачається, що при її складанні [PERSON] з метою підтвердження своєї особи надала посвідчення особи громадянки [NUMBER] видане МВД Республіки Казахстан 31.07.2012 р. Уманською окружною прокуратурою до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області скеровано лист від 02.05.2024 року №53-1304 вих-24 для встановлення вжитих вказаним органом заходів з метою конфіскації у [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення. 25.10.2024 за №53-3083ВИХ-24 Уманською окружною прокуратурою до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області скеровано повідомлення про те, що Уманською окружною прокуратурою буде здійснено представництво інтересів держави в суді в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у справі про примусове припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку шляхом її конфіскації. Відповідно до листа ДМС України № 6.5-5884/6-25 від 16.05.2025 року повідомлено, що за інформацією Центрально-південного міжрегіонального Управління ДМС, громадянка України [PERSON] , [INFO] , 14.06.2001 оформила документи для виїзду на постійне проживання до Республіки Казахстан. Прийняття заяв щодо виходу з громадянства України належить до повноважень Міністерства закордонних справ України, посольств та консульських установ. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм ЗК України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Згідно з частиною першою статті 3 ЗК України відносини щодо володіння земельними ділянками в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Статтею 130 ЗК України набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть: а) громадяни України; б) юридичні особи України, створені і зареєстровані за законодавством України, учасниками (акціонерами, членами) яких є лише громадяни України та/або держава, та/або територіальні громади; в) територіальні громади; г) держава. \~ \~ \~ \~Іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Цей абзац втрачає чинність за умови та з дня схвалення на референдумі рішення, визначеного абзацом восьмим цієї частини. Також відповідно до ст. 81 цього Кодексу іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Водночас частиною четвертою статті 81 ЗК України допускається можливість отримання такими особами земель (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення у спадщину, але з умовою їх наступного відчуження. Разом з тим слід зазначити, що статтею 145 цього Кодексу встановлено вимогу припинення права власності на земельну ділянку особи, якій земельна ділянка не може належати на праві власності. Так, відповідно до статті 145 ЗК України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. З викладеного випливає, що землі сільськогосподарського призначення на постійній основі можуть належати тільки громадянину України. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї (1952 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до частини четвертої статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з нормою статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved