Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ КІДС" звернулося у Франківський районний суд м. Львова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 серпня 2023 року між позивачем та відповідачем, в інтересах малолітньої доньки [PERSON] , укладено договір № LAD202300436 про надання допоміжних послуг у сфері дошкільної освіти (надалі по тексту - договір), відповідно до умов якого відповідач зобов?язався у повному обсязі та своєчасно сплачувати позивачу плату за надання послуг, загальна вартість яких склала за весь період надання послуг 4250,00 (чотири тисячі двісті п?ятдесят) доларів США, без ПДВ. Відповідно до Графіку, у строк до 05.09.2023 відповідач повинен був сплатити суму у гривнях, що є еквівалентом 1250.00 доларів США, у строк до 05.12.2023 - 1500,00 доларів США, наступний платіж, що є еквівалентом 1500,00 доларів США підлягав сплаті до 05.03.2024. Платіж у гривнях, що є еквівалентом 1250,00 доларів США, який відповідач повинен був здійснити до 05.09.2023 було здійснено зі значною затримкою оплати. Пунктом 5.3. договору визначено, що замовник, у разі порушення строків оплати за послуги, передбачених Графіком платежів, несе такі види відповідальності, а саме штраф у розмірі 1% (один процент) від суми оплати за кожен день протермінування оплати обов`язкового платежу; пеня в розмірі подвійної облікової ставки. Зазначає, що загальна заборгованість за надання послуг становить 122280,00 грн., а сума штрафу становить 132757,65 грн., які позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 25.09.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В подальшому директором товариства подано заяву про зменшення позовних вимог, в яких останній просить стягнути з відповідача 1401,01 грн. заборгованості по договору та 132\~757,65 грн. штрафу. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Не заперечує щодо наявності договірних відносин між позивачем та відповідачем, зазначає, що причиною несвоєчасної плати за навчання були скрутні життєві обставини, зокрема смерті його дружини, перебуванні на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, про що було відомо позивачу. Зазначає, що позивачем не надано доказів наявності заборгованості відповідача в розмірі 1401, 01 грн. Звертає увагу на наявність форс мажорних обставин, зокрема, запровадження карантинних обмежень внаслідок коронавірусної хвороби та введення в Україні воєнного стану внаслідок повномасштабного вторгнення, що призвело до погіршення економічної ситуації, а відтак і часткового припинення та обмеження діяльності відповідача як підприємця. Зазначає, що сума штрафу, яку просить стягнути позивач є надмірною та порушує його права як споживача. У відповіді на відзив позивач зазначає, що розрахунки, долучені до заяви про зменшення позовних вимог враховують усі умови договору, курс валют на день здійснення оплат та всі оплати здійснені за договором. Відповідач, розуміючи, що не в змозі оплачувати для своїх дітей послуги за договором, не виявляв наміри припинити чи розірвати договір, крім того, був ознайомлений з наслідками невиконання взятих на себе зобов`язань. У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову з урахуванням письмових пояснень, викладених в позовній заяві. В судовому засіданні представниця позивача надала аналогічні пояснення, викладені в позовній заяві, просила позов задоволити. В судовому засіданні відповідач та його представник надали аналогічні пояснення, викладені у відзиві на позовну заяву, просили відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи та з`ясувавши фактичні обставини, у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч.1 ст.4 цього кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що 14.08.2023 між відповідачем та позивачем укладено договір №LAD202300436 про надання допоміжних послуг у сфері дошкільної освіти, предметом якого є надання виконавцем (позивачем у справі) допоміжних послуг у сфері дошкільної освіти [PERSON] в особі законного представника замовника (відповідача у справі) за місцем провадження діяльності виконавця. П.3.1.4. договору визначено, що замовник зобов`язаний у повному обсязі та своєчасно сплачувати виконавцю плату за надання послуг. Розділом 4 договору сторони передбачили вартість послуг та порядок розрахунків. П.5.1. договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань цього договору сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором. Суд звертає увагу, що в п.7.3. договору визначено, що даний договір складено при повному розумінні сторонами його умов та термінології українською мовою в двох екземплярах ідентичного змісту. Згідно зі статтею 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610\~ЦК України,\~ порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, ст.\~626\~ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628\~ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Згідно ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша). Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (частина друга). Зважаючи на досліджені в судовому засіданні документи, пояснення учасників судового процесу та вимоги законодавства, суд вважає встановленим, що між сторонами у справі склалися договірні відносини щодо надання освітніх послуг, зокрема, допоміжних послуг ц сфері дошкільної освіти. Укладаючи договір про надання освітніх послуг дитині відповідач обрав приватний заклад дошкільної освіти, погодився на встановлені умови договору, зокрема вартість послуг та порядок розрахунків. При цьому, суд враховує ту обставину, що відповідач у справі визнав наявність укладеного договору, зазначив, що вносив платежі, передбачені умовами договору, однак з запізненням в силу об`єктивних причин. За твердженням позивача, загальна заборгованість відповідача по договору, з урахуванням зменшених позовних вимог складає 1401,01 грн., в підтвердження чого долучений відповідний розрахунок заборгованості. Не погоджуючись із розміром заборгованості відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок, складений позивачем, враховуючи узгоджені між сторонами умови договору. При цьому, суд враховуєте, що в матеріалах справи відсутні будь які листи та довідки за підписом позивача, які свідчать про те, що відповідачем заборгованість згідно договору погашена в повному обсязі. Так само, суд враховує те, що відповідачем не надано інших розрахунків по договору, які беззаперечно свідчать про відсутність в нього заборгованості по договору. При цьому, суд враховує, що вимоги процесуального закону покладають тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості. Не визнаючи вимоги позивача про стягнення штрафу в розмірі 132\~757,65 грн., відповідач покликається на форс мажорні обставини, зокрема, запровадження в Україні воєнного стану, погіршення економічної ситуації, через що його доходи від підприємницької діяльності стали низькими. Указом Президента\~України №\~64/2022\~від 24.02.2022\~року "Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України\~"Про\~правовий режим\~воєнного стану" в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався та Законом "Про\~продовження строку\~дії воєнного\~стану в\~Україні" (№ 13172), строк дії воєнного стану в Україні продовжено строком на 90 діб з 05год. 30 хв. 09.05.2025 року до 07.08.2025 року. Торгово-промислова палата (ТПП) України у своєму листі від 28.02.2022 р. "…засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні". Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Стаття 617 Цивільного кодексу України звільняє від відповідальності за порушення зобов`язань, якщо воно стало саме наслідком форс-мажору. Суд погоджується з доводами відповідача, що в силу виняткових обставин, які від нього не залежали, він був позбавлений можливості вчасно вносити плату за умовами договору. Суд бере до уваги долучені до відзиву на позовну заяву документи та пояснення самого відповідача, які суд вважає правдивими. При цьому, суд враховує такі принципи як пропорційність, розумність, справедливість зважаючи на суму заборгованості в розмірі 1401, 01 грн., яку просить стягнути позивач та суму штрафу в розмірі 132757, 65 грн., що суд визнає не співрозмірним сумі заборгованості. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду\~України №14\~від 18\~грудня 2009\~року "Про\~судове рішення\~у цивільній\~справі" встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зістатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України (Pronina v. Ukraine) ", § 23). Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved