Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що із відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб 27 вересня 2022 року у відділі ДРАЦС у місті Луцьку ЗМУ МЮ (м. Львів), актовий запис №1344. В сторін є спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що діти проживають разом із відповідачем. Позивач вказує, що через конфлікти припинили подружнє життя, проживають окремо, не несуть взаємних прав та не виконують взаємних обов`язків подружжя. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 05.05.2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, проте у клопотанні до суду адвокат Силка Т.Ю. просить розгляд справи проводити у їх відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст.55 Сімейного кодексу України). Згідно положень ч.3 та ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Стаття 112 Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 27 вересня 2022 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №1344 (а.с.8). У сторін народилось двоє спільних дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11-14). Подружжя не підтримує шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, спільні інтереси відсутні, проживають окремо, спільного побуту та господарства не ведуть. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню. Пунктом 2 ч.3 ст.115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Суд не вирішує питання про судові витрати, зважаючи, що судові витрати позивач залишає за собою.

Outcome: approved