Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

В провадженні суду перебувала цивільна справа№ 499/323/25 за позовом [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 19 червня 2025 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, зобов`язано стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 474 000 (чотириста сімдесят чотири тисячі) гривень 00 коп., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3791,78 гривень. Представник позивача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернувся 24.06.2025 року із заявою про ухвалення додаткового рішення посилаючись на ту обставину, що приймаючи рішення 19 червня 2025 року Іванівський районний суд Одеської області не вирішував питання про судові витрати, які понесла [PERSON] при розгляді справи і які складаються із витрат на професійну правничу допомогу. Представник Позивача - адвокат Гришко С.О. при зверненні до суду в позовній заяві зазначив, що надасть до суду докази понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду та надав до суду орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які Позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи судом. Оскільки, 19 червня 2025 року судом не розглядалося питання щодо судових витрат [PERSON] при розгляді справи №499/323/25, а тому у відповідності з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України це є підставою для ухвалення додаткового рішення та просять суд стягнути судові витрати в сумі 26 190,00 (двадцять шість тисяч сто дев`яносто) гривень 00 коп., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу - 26 000,00 грн., направлення кореспонденції по справі - 190,00 грн. Відповідно до ухвали суду від 24.06.2025 року постановлено заяву про ухвалення додаткового рішення призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні без виклику сторін. За таких обставин та враховуючи, що відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України присутність сторін у судовому засіданні при розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення не є обов`язковою, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та їх представників. \~ \~ \~ \~Дослідивши зміст заяви та додані документи, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з резолютивної частини вищевказаного рішення, судом не було вирішено питання понесених судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 24 лютого 2025 року між [PERSON] та Адвокатським бюро «Гришко і Партнери» був укладений Договір про надання правової допомоги №24/02/25-1. В подальшому, на підставі Договору про надання правової допомоги №24/02/25-1 від 24.02.2025 року, між Клієнтом та Адвокатським бюро була підписана Додаткова угоди №2 до Договору про надання правової допомоги №24/02/25-1 від 24.02.2025 року, згідно якої: 1. \~ \~ \~ \~Був визначений порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокату за надання правової допомоги при розгляді Іванівським районним судом Одеської області позовної заяви [PERSON] до [PERSON] . 2. \~ \~ \~ \~Визначений вид та обсяг правової допомоги; 3. \~ \~ \~ \~Визначений та встановлений гонорар адвоката за надання вищезазначених послуг. При наданні правової допомоги, адвокат провів аналіз наданих документів, надав Клієнту консультацію та роз`яснив їй її права. Провів з Клієнтом консультації, в рамках якої було запропоновано Клієнту підготувати та подати до суду позовну заяву. Підготував та направив до суду необхідні заяви та клопотання. Прийняв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Підготував необхідні документи та подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення з розподілу судових витрат. [PERSON] під час розгляду справи №499/323/25 судом, скористалася послугами адвоката для отримання професійної правничої допомоги, що підтверджується копіями Договору про надання правової допомоги №24/02/25-1 від 24 лютого 2025 року, Додатковою угодою №2 від 02.04.2025 року, а також Актом про приймання- передачі наданих послуг від 23.06.2025 року. Згідно п.1 Договору про надання правової допомоги №24/02/25-1 від 24.02.2025 року Бюро бере на себе зобов`язання надати правову допомогу Клієнту з метою захисту інтересів Клієнта в якості його захисника та представника зі всіма правами, що має Клієнт. Згідно п.4 Договору, за надання правової допомоги Клієнт сплачує на Бюро гонорар, розмір і порядок оплати якого погоджується сторонами у Додатку за цим Договором. Згідно п.3 Договору, визначений цим Договором об`єм правової допомоги може бути змінений (збільшений/зменшений) виключно за згодою Сторін, шляхом укладення додаткової письмової угоди. Згідно п.2 Акту про прийняття-передачі наданих послуг від 23.06.2025 року вартість послуг за період з 02 квітня 2025 року по 23 червня 2025 року становить суму в розмірі 26 000,00 (двадцять шість тисяч) гривень 00 коп., яка була узгоджена сторонами. Згідно Акту про прийняття-передачі наданих послуг від 23.06.2025 року, Бюро з 02.04.2025 року по 23.06.2025 року надало Клієнту правову допомогу відповідно до Договору про надання правової допомоги №24/02/25-1 від 24.02.2025 р., а клієнт прийняв надані послуги. Відповідно до п.3 Акту про прийняття-передачі наданих послуг від 23.06.2025 року жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому послуг Клієнт до Бюро немає. У справі №922/445/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витратіз складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Разом з цим, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 відступила від висновку щодо застосування положень ст.126 ГПК України, ст.137 ЦПК України та ст.134 КАС України, викладеного у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №906/194/18, про необхідність надання доказів, які підтверджують фактичне здійснення учасником справи витрат на професійну правничу допомогу, для вирішення питання про розподіл судових витрат. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №911/4242/15, зазначив, що у суду відсутні підстави самостійно надавати оцінку кількості часу, витраченому адвокатом на виконання робіт. Оскільки, 19 червня 2025 року судом не розглядалося питання щодо судових витрат, а саме витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, тому, відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України це є підставою для ухвалення додаткового рішення. [PERSON] під час розгляду справи №499/323/25 понесла витрати в розмірі: \~ \~ \~ \~26 000,00 грн. на професійну правничу допомогу, що підтверджується копією Договору про надання правової допомоги №24/02/25-1 від 24 лютого 2025 року, Додатковою угодою №2 від 02.04.2025 року до Договору про надання правової допомоги №24/02/25-1 від 24 лютого 2025 року, Актом про приймання-передачі наданих послуг від 23 червня 2025 року та платіжними інструкціями від 02.04.2025р. та 03.06.2025р (копії документів додаються); \~ \~ \~ \~190,00 грн. направлення кореспонденції - позовна заява, заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та заяви про приєднання оригіналу розписки до матеріалів справи, що підтверджується копіями фіскальних чеків, накладних та описами вкладення у цінний лист із штрих кодовими ідентифікаторами №6502903847830 від 09.04.2025р., №6502903849573 від 29.04.2025р., №6502903849697 від 30.04.2025р. та №6502903860232 від 23.06.2025р. \копії додаються). У зв`язку з розглядом Іванівського районного суду Одеської області цивільної справи №499/323/25, адвокатом були надані [PERSON] послуги правової допомоги в розмірі 26 000,00грн., що підтверджується копією акта приймання-передачі наданих послуг від 23.06.2025 року та копіями платіжних інструкцій від 02.04.2025р. та 03.06.2025р. а також витрати на поштове відправлення копії позовної заяви Відповідачу та заяв, що підтверджується копіями описів вкладення у цінний лист, накладними та фіскальними чеками на загальну суму 190 грн. Загальна сума судових витрат, яку просить [PERSON] стягнути з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), складає суму в розмірі - 26 190,00 грн. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороною позивача заявлено до стягнення інші судові витрати в сумі 26 190,00 (двадцять шість тисяч сто дев`яносто) гривень 00 коп., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу - 26 000,00 грн., направлення кореспонденції по справі - 190,00 грн та надано відповідні докази на підтвердження цих витрат, які судом вивчені та їм надано відповідну оцінку. Проте враховуючи ту обставину, що позов [PERSON] задоволено частково, тому розподіл судових витрат повинен розрахований згідно з пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України, тобто прапорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення із відповідача суми боргу за договором грошової позики обґрунтованими і задовольнив їх на суму 474000,0 гривень, що складає 87,47% від ціни позову (474000,0 грн / 541869,28 грн), тому із відповідача на користь позивача,

Outcome: partial