Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

05.05.2025\~року позивач\~ [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" з вимогою визнати виконавчий напис, вчинений 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за №39304, про стягнення з [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] ) невиплачених в строк грошових коштів на загальну суму 22792,25 гривень на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" (код ЄДРПОУ 42642578), таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути судові витрати. В обґрунтування\~позову зазначила,\~що 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу О.Горай було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №39304 про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на загальну суму 22792,25 гривень на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", якому Публічне акціонерне товариство "ПЛАТИНУМ БАНК" відступило право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги №83 від 28.02.2018 року. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Ю.Мельник за заявою відповідача 30.10.2020 року було відкрито виконавче провадження №63453815 з примусового стягнення заборгованості за вчиненим виконавчим написом.. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі №645/1979/15-ц передбачено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав не правомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, через що змушена звернутися до суду із відповідним позовом, оскільки при вчиненні виконавчого напису було порушено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; сума заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією є по суті оспорюваною сумою та такою, що не визнана Позивачем, тобто не є безспірною, що є обов`язковим для вчинення виконавчого напису нотаріусом. Просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача судові витрати (а. с. 1-5). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 07.05.2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано: у\~приватного нотаріуса\~Житомирського міського нотаріального округу О.Горай, належним чином завірену копію виконавчого напису та копію нотаріальної справи зі вчинення виконавчого напису №39304 від 08.09.2020 року про стягнення заборгованості з [PERSON] , у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ю.Мельника належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження №63453815 з примусового виконання виконавчого напису №39304 від 08.09.2020 року. (а.с. 20). 28.05.2025 року від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ю.Мельника до суду надійшли матеріали виконавчого провадження №63453815. (а.с.22-43) Витребувані матеріали на виконання зазначеної ухвали від приватного нотаріуса\~Житомирського міського нотаріального округу О.Горай, до суду не надійшли, в зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів із застосуванням наслідків, визначених ч.10 статті 84 ЦПК України. За змістом частин 3, 5, 8 статті 279 ЦПК України, в зв`язку з відсутністю клопотань учасників справи про інше, суд розглядає справу без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, досліджує докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши доводи учасників та докази, додані до матеріалів справи, суд встановив наступне: 18 липня 2013 року між АТ "ПЛАТИНУМ\~БАНК" та [PERSON] був укладений Догові №170897/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, за яким Банк відкрив позивачці кредитний рахунок та встановив кредитний ліміт 10000,00 гривень. Узгоджений сторонами строк дії кредитного ліміту був встановлений у 36 місяців, тобто строк дії Договору спливав 18.07.2016 року. Адресою проживання позивача в Договорі зазначено місто Зміїв Харківської області (а.с. 13, 41) 08.09.2020 року (тобто поза межами строку давності звернення стягнення) приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, на підставі статей 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, вчинено виконавчий напис, реєстровий номер 39304, яким звернуто стягнення з позивача [PERSON] , [INFO] , за Кредитним договором №170897/0005XSGF від 18.07.2013 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством "ПЛАТИМУМ БАНК", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 83 від 28.02.2018 року є тОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11.08.2020 року є ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД". Заборгованість за Кредитним договором №170897/0005XSGF від 18.07.2013 року складає 22292,25 грн, строк платежу настав, боржником допущено прострочення платежів. Адреса боржника зазначена як [ADDRESS] виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року, включно у розмірі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 18062,71 гривень; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 4229,54 гривень; - за вчинення виконавчого напису нотаріусом 500,00 гривень. Загальна сума, що підлягає стягненню - 22792,25 гривень. Строк пред`явлення до виконавчого напису до виконання - 3 роки. (а.с. 14, 42) 30.10.2020 року ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД" звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва О.Мельником із заявою про примусове виконання виконавчого напису №39304 від 08.09.2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу О.Горай про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД" заборгованості за Кредитним договором №170897/0005XSGF від 18.07.2013 року, в розмірі 22792,25 гривень. При цьому, як вбачається з поданої заяви, відповідач звернувся до нотаріуса НЕ за зареєстрованим місцем проживання боржника, вказавши адресою фактичного проживання О.Бикової місто Київ без будь-якого документального підтвердження (а.с. 12, 40) Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження №634538156 : - Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва О.Мельника від 30.10.2020 року відкрито виконавче провадження з виконання Виконавчого напису №39304, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу О.Горай, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД" заборгованості в розмірі 22792,25 гривень, та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 2279,23 гривень. (а.с.11, 14-15) - Постановами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва О.Мельником від 09.11.2020 року та від 11.06.2021 року в порядку примусового виконання рішення звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . - Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва О.Мельником від 30.10.2020 року в порядку примусового виконання рішення стягнуто з боржника основної винагороди в сумі 2279,23 гривень. - Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва О.Мельником від 30.10.2020 року в порядку примусового виконання рішення стягнуто з боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 669,00 гривень. - Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва О.Мельником від 30.04.2025 року внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, та змінено прізвище боржника з " [PERSON] " на " [PERSON] " в зв`язку з укладенням шлюбу позивачем. (а.с. 11, 12, 14-15, 25-43) Дослідивши повно і всебічно надані учасниками справи докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає: Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Завданням цивільного судочинства, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтями 4, 5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав і інтересів встановлені статтею 16 ЦК України. Згідно статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до положень статті 87-88 Закону України "Про нотаріат" (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису тобто 08.09.2020 року), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено "Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", відповідно до пункту першого якого, стягнення провадиться на підставі нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, право звернення стягнення на заставлене майно, а також на підставі Іпотечних договорів, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Пункт 2 вказаної Постанови "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" втратив чинність на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі №910/10374/17 від 21.09.2021 року (п. 87) зазначила, що судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, втратила чинність 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/20084/14. Всупереч вище зазначеним нормам законодавства, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу О.Горай: - без оригіналу нотаріально посвідченого Договору; - без належним чином оформленого розрахунку, що підтверджує безспірну заборгованість позивача за Кредитним договором №170897/0005XSGF від 18.07.2013 року, - після спливу строку для подання заяви про звернення стягнення - без належних документів, що підтверджують реєстрацію (фактичне проживання) боржника на території вчинення нотаріальних дій протиправно вчинив виконавчий напис про стягнення заборгованості з позивача в загальній сумі 22292,25 гривень, посилаючись на норму пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року "Про затвердження Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", яка втратила чинність з 22.02.2017 року, в зв`язку з чим наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, через недотримання умов вчинення виконавчого напису. Як зазначено в пункті 95 вище наведеної постанови ВП Верховного Суду по справі №910/10374/17 від 21.09.2021 року, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved