Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2018 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначила, що сімейне життя між сторонами не склалося з 6 грудня 2023 року проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Причиною розладу стали ревнощі з боку чоловіка, які не мали під собою жодного підгрунття. З даного приводу між ними виникали часті сварки та непорозуміння. Був час, що проживали окремо, потім знову разом. Але взаєморозуміння досягти не змогли. Знає, що на даний час чоловік підтримує стосунки з іншою жінкою. А тому, вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просила шлюб між ними розірвати, при цьому строк для примирення не надавати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 12 червня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовну заяву з додатками, ухвалу суду про відкриття провадження, відповідач отримав 18 червня 2025 року. На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24 липня 2018 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 24 липня 2018 року у Борщівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що складено актовий запис № 96. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині [PERSON] . Від шлюбу подружжя має одну неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі з грудня 2023 року разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні відносини. Наміру зберегти шлюб, ні позивачка, ні відповідач не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму понесених нею судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved