Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

ТОВ «ФК «АБЕКОР» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і свої вимоги мотивує тим, що 17.08.2024 року між ТОВ «ФК «АБЕКОР» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний кредитний договір № 792977 із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «f53519» шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідно до умов договору, сума кредиту складає 8 000 грн.. 15.09.2024 року було укладено додаткову угоду до кредитного договору №792977 на часткову зміну договору. У зв`язку з невиконанням умов договору відповідач має прострочену заборгованість за кредитним договором у розмірі 12558 грн., з яких 7950 грн.\~тіло кредиту, 4608 грн.\~нараховані проценти. Ухвалою суду від 10.02.2025 року відкрито спрощене позовне провадження по справі, судове засідання призначено на 12.05.2025 року. 12.05.2025 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача на 02.07.2025 року. Представник позивача просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Одночасно був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що 17 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «Абекор» до [PERSON] укладено електронний кредитний договір №792977 із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «f53519» шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідно до умов договору, сума кредиту складає 8000 грн., з кінцевим терміном повернення до 04.12.2024 року, кількість платежів\~- 2. Відповідно до п. 10.1 Договору договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом позичальника, що створений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні кредитора для кожного разу використання та направляється позичальнику на номер мобільного телефону, повідомлений останнім кредитору. Згідно із п. 1.1.1 Договору кредитор надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит визначені в додатку № 1 до Договору та підписана одноразовим ідентифікатором «t8154». Факт отримання коштів відповідачем підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 19952-1363-133004923 від 17.08.2024 року, з якої вбачається, що на картку відповідача № [NUMBER] було перераховано кошти в сумі 8000 грн. (а.с. 30). Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 792977 від 17.08.2024 року сума заборгованості [PERSON] становить 12558 грн., з яких 7950 грн.\~тіло кредиту, 4608 грн.\~нараховані проценти. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7\~статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За змістом ст.ст.626,\~628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 1ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Приписами ст.ст.525,\~526\~ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, борг за кредитним договором не повернув. Тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до розрахунку позивача, який не спростований відповідачем, заборгованість за кредитним договором становить 12558 грн., з яких 7950 грн.\~тіло кредиту, 4608 грн.\~нараховані проценти. Даним розрахунком підтверджується, що суми неустойки (штрафи та пеня) за прострочення оплати за кредитним договором не нараховувалися. Тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками також є обґрунтованими та доведеними, і підлягають задоволенню. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved