Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Вишгородської районної державної адміністрації про визначення порядку спілкування з дитиною. Позовні вимоги обгрунтовані наступним. Позивач є дідом неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Онучки проживають з матір`ю відповідачем. Остання перешкоджає спілкуванню позивача з його онуками. В останній раз позивач бачив своїх онук в березні 2023 року. На підставі викладеного, позивач просив суд: зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з онуками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; -визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в такому порядку: -надавати можливість діду [PERSON] вільно спілкуватись із онуками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , засобами телефонного зв`язку та через мобільний додаток «Viber», у період часу з 08:00 год. до 20:00 год., -встановити систематичні побачення один раз на тиждень у будь-який вихідний день за домовленістю з матір`ю діда [PERSON] з онуками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою його місця проживання: [ADDRESS] , без присутності матері; -встановити побачення щороку у дні народження діда з онуками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у позашкільний час до 20:00 год. без присутності матері; -встановити побачення діда з онуками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у позашкільний час до 20:00 год. без присутності матері; -щороку у період канікул надати діду [PERSON] додатковий день побачень з онуками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , із ночівлею за бажанням дітей без присутності матері; -надати можливість щороку у період літніх канікул діду [PERSON] протягом тижня виїздити разом з онуками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] до місць оздоровлення за домовленістю з матір`ю, проте без її присутності. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14.10.2024 року замінено у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Службу у справах дітей Вишгородської районної державної адміністрації на Службу у справах дітей Вишгородської міської ради Київської області, витребувано у Служби у справах дітей Вишгородської міської ради Київської області висновок щодо порядку спілкування [PERSON] з онуками: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 19.02.2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого останній частково визнав позовні вимоги в частині визначення наступного способу участі діда у вихованні малолітніх дітей (онуків), шляхом зустрічей у першу суботу місяця з 10:00 години до 13:00 години, за бажанням малолітніх дітей, з урахуванням їхнього стану здоров`я та узгодженим з матір`ю місця перебування дітей (у присутності матері), у задоволенні інших вимог просив відмовити. 01.04.2025 року до суду від Органу опіки та піклування Вишгородської міської ради надійшло рішення від 25.03.2025 року № 123 «Про затвердження висновку щодо визначення порядку у спілкуванні [PERSON] із малолітніми онуками, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ». Згідно даного висновку, у зв`язку з перебуванням малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю за кордоном, орган опіки та піклування Вишгородської міської ради не має можливості виконати норми п. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, а саме здійснити обстеження житлово-побутових умов проживання дітей, провести бесіду з матір`ю дітей, з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для справи. У зв`язку із зазначеним, орган опіки та піклування Вишгородської міської ради немає достатньо підстав для прийняття обгрунтованого рішення, що не суперечить інтересам дітей щодо визначення порядку у спілкуванні [PERSON] із малолітніми онуками, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 квітня 2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25 червня 2025 року на 14 год. 00 хв. У судовому засіданні 25.06.2025 року позивач підтримав позов, представник відповідача заперечив проти задоволення позову. Судом встановлено та не спростовано сторонами, що позивач є дідом неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Онучки проживають з матір`ю відповідачем. Як вбачається з висновку щодо визначення порядку у спілкуванні [PERSON] із малолітніми онуками, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] », затвердженого рішенням Органу опіки та піклування Вишгородської міської ради від 25.03.2025 року № 123 малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю перебувають за кордоном. Враховуючи наведене, суд вважає, що у позивача на момент судового розгляду справи наявні перешкоди у спілкуванні з онуками, з огляду на їх перебування за кордоном. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст.\~257\~Сімейного кодексу\~України баба,\~дід,\~прабаба,\~прадід мають\~право спілкуватися\~зі своїми\~внуками,\~правнуками,\~брати участь\~у їх\~вихованні. Батьки\~чи інші\~особи,\~з якими\~проживає дитина,\~не мають\~права перешкоджати\~у здійсненні\~бабою,\~дідом,\~прабабою,\~прадідом своїх\~прав щодо\~виховання внуків,\~правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до\~статті 159\~цього Кодексу (ст. 263 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами першою статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Ураховуючи конфліктні відносини між батьками, проживання дітей разом із матір`ю за кордоном, наявність перешкод зі сторони відповідачки в спілкуванні діда з онучками, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині надавання можливості діду [PERSON] вільно спілкуватись із онуками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , засобами телефонного зв`язку та через мобільний додаток «Viber», у період часу з 08:00 год. до 20:00 год., за бажанням малолітніх дітей та з урахуванням їхнього стану здоров`я. Крім того, враховуючи фактичну відсутність перебування дітей на території України, решта позовних вимог не підлягає до задоволення судом.

Outcome: partial