Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (скорочена назва АТ «А-Банк») звернулося до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 11.04.2023, будучі клієнтом Банку, позичальник уклав з банком кредитний договір АВН0СТ155101681190278793 щодо надання кредиту в розмірі 30 000 грн. строком на 36 місяців (тобто до 10.04.2026) зі сплатою процентів у розмірі 55,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. (кредитний договір складається із заяви Клієнта та графіку погашення кредиту). Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. Станом на 11.04.2025 заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму у розмірі 46649,38 грн., яка складається із: 28658,44 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 17990,94 грн. загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 грн. загальний залишок заборгованості за комісією; 0 грн. загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що знайшло своє відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором АВН0СТ155101681190278793 від 11.04.2023 у розмірі 46649,38 грн. станом на 11.04.2025, яка складається з наступного: 28658,44 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 17990,94 грн. загальний залишок заборгованості за процентами, а також просить стягнути судові витрати у розмірі сплаченого судового збору у сумі 2422,40 грн. Ухвалою від 07.05.2025 відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подав, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав анкету-заяву від 26.09.2022 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Будучи клієнтом АТ «Акцент-Банк», 11.04.2023 [PERSON] заповнив та підписав заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101681190278793 від 11.04.2023, відповідно до якої просив надати йому кредит у розмірі 30000 грн. Відповідно до умов поданої заяви, користуючись послугою «Швидка готівка», відповідачу надається строковий кредит на придбання товару/здійснення платежу/оплату послуг у розмірі 30 000 грн строком на 36 місяців, з 11.04.2023 по 10.04.2026 включно, із застосуванням процентної ставки (фіксованої) 55% на рік, комісія за надання фінансового інструменту 0,00 грн. Розмір щомісячного платежу 1734,02 грн., загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить (загальна вартість кредиту) 62424,47 грн. Підписанням цієї заяви [PERSON] підтвердив та погодився, що зокрема, до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними умовами та правилами надання банківських послуг; ця заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять договір. Отримав їх примірники, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. На підтвердження виконання АТ «А-Банк» зобов`язання за договором №АВН0СТ155101681190278793 від 11.04.2023, позивач надав меморіальний ордер №ТR.29515390.24147.65455 від 11.04.2023 про перерахування на рахунок відповідача коштів в сумі 30 000 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за договором від 11.04.2023 №АВН0СТ155101681190278793, станом на 11.04.2025 заборгованість відповідача складає 46649,38 грн., у тому числі: загальний залишок заборгованості за кредитом у розмірі 28658,44 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками у розмірі 17990,94 грн. За положеннями ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом частини другої статті 1056-1ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Підписуючи Заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101681190278793 від 11.04.2023, яка є складовою частиною кредитного договору, [PERSON] , відповідно до статей 3, 627 ЦК України, добровільно погодився на такі умови кредитного договору та взяв на себе відповідні зобов`язання. Отже, після підписання Заяви про надання послуги «Швидка готівка», паспорта споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виник обов`язок надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача, у разі використання наданих коштів, виникло зобов`язання повернути кредитні кошти й оплатити інші погоджені сторонами платежі, що виникають в результаті укладеного між сторонами договору. Позивач AT «А-Банк» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 30 000 гривень, відповідно до умов Договору, що підтверджується меморіальним ордером №ТR.29515390.24147.65455 від 11.04.2023 на суму 30000 грн. Водночас, надані банком виписка по рахунку та розрахунок заборгованості свідчить, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 11.04.2025 заборгованість відповідача складає 46 649,38 грн., у тому числі: загальний залишок заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 28658,44 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками у розмірі 17990,94 грн Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як встановлено судом, відповідач отримав та використав кредитні кошти, однак, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував належним чином, у зв`язку з чим допустив виникнення заборгованості по кредиту. Будь-яких доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором, суду не надано. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №АВН0СТ155101681190278793 від 11.04.2023 станом на 11.04.2025 в розмірі 46649,38 грн., з яких: 28658,44 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 17990,94 грн. - заборгованість по відсоткам. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до\~ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved