Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 42,0 кв. м, житловою площею 27,2 кв. м, у порядку спадкування за законом після смерті його матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . У позовній заяві позивач зазначив, що спірна квартира належала на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у рівних частках (по 1/3 кожному) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.08.2007, виданого на основі розпорядження відділу міського комунального майна Рубіжанської міської ради від 16.08.2007 № 756. Після смерті [PERSON] ( [INFO] ) його 1/3 частка перейшла у спадок до [PERSON] та [PERSON] (по 1/6 кожному) шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Після смерті [PERSON] ( [INFO] ) його частка (1/3 + 1/6) перейшла до [PERSON] , яка також прийняла спадщину шляхом фактичного вступу. Після смерті [PERSON] ( [INFO] ) позивач, як єдиний спадкоємець першої черги, звернувся до нотаріуса, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця, у зв`язку з тимчасовою окупацією м. Рубіжне. Позивач у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляду справи за його відсутності. Відповідач, Рубіжанська міська військова адміністрація, у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Представником відповідача подано заяву про розгляд справи без його присутності, у якій позовні вимоги визнано в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. 5 ЦПК України суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.08.2007, виданого на основі розпорядження відділу міського комунального майна Рубіжанської міської ради від 16.08.2007 № 756, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , у рівних частках (по 1/3 кожному). Згідно з технічним паспортом, квартира розташована на 3 поверсі 4-поверхового будинку, має загальну площу 42,0 кв. м, житлову площу 27,2 кв. м і складається з двох житлових кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні та коридору. Після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги були його батьки, [PERSON] та [PERSON] . Матеріалами справи підтверджено, що інших спадкоємців першої черги немає. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вони прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, оскільки проживали разом із спадкодавцем за однією адресою. Після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина, яка включала його 1/3 частку квартири та 1/6 частку, отриману в спадок після [PERSON] . Спадкоємцями першої черги були [PERSON] (дружина) та позивач, [PERSON] (дочка). [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу, проживаючи разом із спадкодавцем (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Позивач не подав заяву про прийняття спадщини, а інших спадкоємців немає. Після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина, яка включала її частку квартири. Позивач, як єдиний спадкоємець першої черги (ч. 1 ст. 1261 ЦК України), подав заяву про прийняття спадщини до Дергачівської державної нотаріальної контори (спадкова справа № 191/2024, витяг зі Спадкового реєстру № 77951928 від 09.08.2024). Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність факт у прийняття спадщини та неможливість встановити коло спадкоємців, які мають право на спадкування та прийняли спадщину після спадкодавця шляхом реєстрації за однією адресою на день відкриття спадщини на підставі п.3 ст.1268 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від спадкодавця до спадкоємців. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Частина 1 ст. 1296 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а у разі відмови нотаріуса звернутися до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», визнання права власності в порядку спадкування можливе у разі, якщо нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця, а спадкоємець надав докази прийняття спадщини. Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на момент розгляду справи. Територія м. Рубіжне з 13.05.2022 є тимчасово окупованою, що підтверджується Переліком територій, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309. У зв`язку з цим доступ до архівів Рубіжанського БТІ відсутній, що унеможливлює адміністративне внесення відомостей про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» установлює, що права на нерухоме майно, які виникли до 1 січня 2013 року, є дійсними за умови їх реєстрації відповідно до законодавства, чинного на момент виникнення, або якщо на той час реєстрація не була обов`язковою. У 2007 році державна реєстрація прав на нерухомість у сучасному вигляді не була передбачена, а свідоцтво про право власності є достатнім доказом набуття права. Суд зазначає, що визнання відповідачем позову, викладене у заяві від 04.02.2025 вих.№337/2025, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 200 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки інших способів визнати та зареєструвати право власності позивача у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в умовах окупації не існує, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved