Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

31 березня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на статті 512, 514, 516, 525, 598, 599, 610, 615, 625, 1050 ЦК України, просило стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором №7925968 від 26 травня 2024 року у розмірі 33 825,00 грн; понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн та на правову допомогу в розмірі 9 000,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 26 травня 2024 року ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-комунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» уклали електронний договір про надання споживчого кредиту №7925968. Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту складає 11 000,00 грн; строк кредиту - 360 днів; стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту. 27 січня 2025 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу №27.01/25-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №7925968. Відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за кредитним договором. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 7925968 від 26.05.2024, що підлягає стягненню з позивальника відповідно до вимог статей 526, 610, 611, 625, частини 1 статті 1049 ЦК України, становить 33 825,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням ( тілом кредиту) -11 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 17 325,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами згідно з кредитним договором ( з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку) - 0,00 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами - 5 500,00 грн; заборгованість за комісіями- 0,00 грн; інфляційні збитки - 0,00 грн; нараховані 3 % річних - 0,00 грн ( а.с. 3-7). Ухвалою судді від 18 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15 травня 2025 року ( а.с. 89-90). Ухвалою суду від 15 травня 2025 року поновлено позивачу строк для подання клопотання про витребування доказів, яке задоволено частково, витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» докази, на підставі пункту 4 частини п`ятої статі 198 ЦПК України оголошено перерву в підготовчому засіданні до 02 червня 2025 року ( а.с. 112-115). 02 червня 2025 року цивільну справу знято з розгляду, підготовче засідання призначено на 12 червня 2025 року ( а.с.125). Ухвалою суду від 12 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 26 червня 2025 року ( а.с. 138-139). Ухвалою суду від 26 червня 2025 року відкладено судовий розгляд справи на 16 липня 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України ( а.с. 155-156). Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом доставки судової повістки та копії ухвали суду від 26 червня 2025 року до зареєстрованого електронного кабінету позивача та його представника Сердійчук Я.Я., що підтверджується довідками про доставку електронного документу. У позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та відсутність заперечень щодо винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] у призначене судове засідання не прибула, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Рекомендований лист з повідомленням про вручення з трек-номером 0601165409594, яким відповідачу за зареєстрованим місцем проживання направлялась судова повістка з копією ухвали суду від 26 червня 2025 року, повернутий до суду з відміткою про відсутність адресата. У такому випадку відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідач не подала, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не направила, причини неявки суду не повідомила. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 16 липня 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Суд встановив, що 26 травня 2024 року [PERSON] о 00:20:34 ознайомилась та підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором AG9345 паспорт споживчого кредиту (а.с. 18). 26 травня 2024 року ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту №7925968. Договір підписаний сторонами електронним підписом, зокрема, відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А 1879 о 00:20:49 ( а.с. 8-16). Відповідно до п.1.1. укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок «CreditPlus» (за вибором споживача). Ідентифікація споживача в ІКС товариства здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет/Мобільний застосунок «CreditPlus», в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході(в т.ч через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно пароля входу до Особистого кабінету/Мобільного застосунку «CreditPlus». При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб- сайту/Мобільного застосунку «CreditPlus». Згідно з п.1.2. договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Пунктами 1.3.-1.4. договору передбачено, що сума кредиту(загальний розмір) складає: 11000,00 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів. Відповідно до п.1.5. договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору ( п.п.1.5.1.). Пунктами 2.1., 2.2., 2.4.-2.5. договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 26.05.2024 або 27.05.2024. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1. договору. 2.5. Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. Згідно з п.3.1. договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до п.6.4. договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 330,00 грн на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання (п.п.6.4.1.); у розмірі 110,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання (п.п.6.4.2.). У п.9.2. зазначено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п.1.4.договору(включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, договір продовжує діяти до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. З п.9.8. договору вбачається, що, підписуючи цей договір, споживач підтверджує, зокрема, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів та банківських металів у кредит Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», що розміщені на Веб-сайті в Мобільному застосунку «CreditPlus» (шляхом розміщення гіперпосилань), повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. В Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №7925968 від 26.05.2024, визначений грпфік внесення суми платежів за розрахунковий період та сплати процентів за користування кредитом з 26.05.2024 по 21.05.2025. Таблицю обчислення загальної вартості кредиту відповідач підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором А 1879 26 травня 2024 року о 00:20:49 (а.с. 17). До позовної заяви додані Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджені наказом № 205-ОД директора ТОВ «Авентус Україна» від 22.03.2024 та набрали чинності з 25.03.2024 ( а.с. 19-30). Листом №2523_250305091814 від 05.03.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» відповідно до договору на переказ коштів 28/11/2019 від 28.11.2019 підтвердило успішність прийняття платежів на користь ТОВ «Авентус Україна»: 26.05.2024 00:21:03 на суму 11 000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua- 407007615, призначення платежу: зарахування 11 000 грн на карту [NUMBER] ( а.с.31). Повідомленням № 694 від 12.03.2025 ТОВ «Авентус Україна» підтвердило ТОВ «Факторинг Партнерс» зарахування кредитних коштів на банківські картки клієнтів, право вимоги за якими передано ТОВ «Факторинг Партнерс» відповідно до договору факторингу №27.01./25-Ф від 27.01.2025, зокрема, [PERSON] : 26.05.2024 00:21:04 на суму 11 000,00 грн через систему iPay.ua, номер транзакції 407007615 ( а.с. 32-33). Як вбачається з інформації АТ КБ «ПриватБанк» від 29.05.2025, яку суд отримав на виконання вимог ухвали від 15.05.2025, платіжну картку № [NUMBER] емітовано в банку на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , серія та номер паспорта [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] , номер телефону [NUMBER] , на який відправляється інформація про підтвердження операцій за вказаною платіжною карткою ( а.с.134). Відповідно до виписки по рахунку № [NUMBER] за період з 26.05.2024 по 06.06.2024 [PERSON] 26 травня 2024 року зараховано на картку грошові кошти в сумі 11 000,00 грн, деталі транзакції: iPAY_Credit_MC1 ( а.с. 135). Згідно з карткою обліку сум договору ( розрахунку заборгованості) ТОВ «Авентус Україна» загальна заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 7925968 від 26.05.2024 станом на 26 січня 2025 року становить 33 825,00 грн, з яких: 11 000,00 грн -заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 17 325,00 грн -заборгованість за процентами, нарахованими за стандартною процентною ставкою за період з 26.05.2025 по 09.06.2025, з 11.06.2025 по 08.09.2024 відповідно до п.п. 1.5.1. п.1.5. договору; 5 500,00 грн - заборгованість за штрафами, нарахованими за період з 14.06.2024 по 31.07.2024 (а.с. 34-39). 27 січня 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» ( фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) уклали договір факторингу №27.01./25-Ф ( а.с. 41-50). Відповідно до п.1.1. договору факторингу за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. До фактора переходять права клієнта як первісного кредитора за кредитними договорами (договорами про надання споживчого кредиту) в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників для друку та в додатковій інформації до Реєстру боржників, які формується згідно додатку №1 та додатку № 2 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з п.1.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників для друку згідно додатку №3, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників для друку - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Оплата ціни продажу згідно з договором факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025 підтверджується платіжною інструкцією №0491440000 від 27.01.2025 ( а.с. 51). Згідно з актом прийому - передачі реєстру боржників до договору факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025 клієнт передав, а фактор прийняв право вимоги по боржниках в кількості 3 023.Акт підписано електронним підписом та скріплено електронними печатками обох сторін ( а.с. 52). Також до позовної заяви товариством додано реєстр боржників до договору факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025, відповідно до якого ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 7925968 від 26.05.2024 на суму заборгованості в розмірі 33 825,00 грн, з яких: 11 000,00 грн- заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 17 325,00 грн- заборгованість за процентами; 5 500,00 грн- заборгованість за штрафами ( а.с. 53-57). Реєстр боржників підписано електронним підписом та скріплено електронними печатками фактора та клієнта. Крім того, позивач надав витяг з вказаного реєстру боржників відносно боржника [PERSON] ( а.с.58-59). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 7925968 від 26.05.2024 станом на 17 березня 2025 року становить 33 825,00 грн, з яких: 11 000,00 грн- заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 17 325,00 грн- заборгованість за процентами; 5 500,00 грн- заборгованість за штрафами Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктами 5, 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (пункт 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» ( в редакції станом на час підписання договору про надання споживчого кредиту № 7925968 від 26.05.2024) визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом ; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Зазначений договір є публічним договором приєднання. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку ТОВ «Авентус Україна»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Виходячи з наведених норм чинного законодавства, договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76,77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. На підтвердження своїх вимог позивач надав: паперову копію електронного договору про надання споживчого кредиту № 7925968 від 26.05.2025, який містить інформацію про його підписання електронним підписом обома сторонами договору. Зокрема відповідач підписала договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором А 1879 26.05.2024 о 00:20:49 (а.с. 8-12). Крім того, позивач надав паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором AG9345 26.05.2024 о 00:20:34 ( а.с. 18). На підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів за вказаним договором за зазначеними у договорі реквізитами на картку № [NUMBER] позивач надав: лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №2523_250305091814 від 05.03.2025 та повідомленням № 694 від 12.03.2025 ТОВ «Авентус Україна» ( а.с. 31-33). Належність відповідачу платіжної картки № [NUMBER] підтверджується інформацією від 29.05.2025 АТ КБ «ПриватБанк» ( а.с. 134), на яку 26.05.2024 зараховано грошові кошти в сумі 11 000,00 грн, деталі транзакції: iPAY_Credit_MC1, про що свідчить виписка по рахунку № [NUMBER] за період з 26.05.2024 по 06.06.2024 [PERSON] . Суд враховує, що виписка по рахунку є первинним документом, оформленим відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому є належним доказом, який підтверджує факт перерахування грошових коштів на картку відповідача у розмірі, передбаченому умовами договору про надання споживчого кредиту №7925968 від 26.05.2024. Зазначені обставини свідчать про належне укладення договору про надання споживчого кредиту №7925968 від 26.05.2024 та отримання грошових коштів позичальником, в тому числі погодження позичальника [PERSON] з умовами вказаного договору шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з п.5.4. договору про надання споживчого кредиту №7925968 від 26.05.2024, у разі затримання споживачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. У пункті 1 частини 1 статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд встановив, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №7925968 від 26.05.2024 виконав у повному обсязі, а саме перерахував відповідачу кредитні кошти в розмірі 11 000,00 грн. Натомість відповідач, отримавши кредитні кошти, не виконала свої зобов`язання, а тому позивач, якому перейшло право вимоги за вказаним договором, отримав право на задоволення своїх вимог кредитора шляхом стягнення заборгованості. Як вбачається з картки обліку сум договору ( розрахунку заборгованості) ТОВ «Авентус Україна», загальна заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 7925968 від 26.05.2024 станом на 26 січня 2025 року становить 33 825,00 грн, з яких: 11 000,00 грн -заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 17 325,00 грн -заборгованість за процентами, нарахованими за стандартною процентною ставкою за період з 26.05.2025 по 09.06.2025, з 11.06.2025 по 08.09.2024 відповідно до п.п. 1.5.1. п.1.5. договору; 5 500,00 грн - заборгованість за штрафами, нарахованими за період з 14.06.2024 по 31.07.2024 (а.с. 34-39). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 7925968 від 26.05.2024 станом на 17 березня 2025 року становить 33 825,00 грн, з яких: 11 000,00 грн- заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 17 325,00 грн- заборгованість за процентами; 5 500,00 грн- заборгованість за штрафами ( а.с.40). Доказів повернення відповідачем заборгованості за наданим кредитом ( тілом кредиту) та процентів за користування кредитом у заявленому позивачем розмірі матеріали справи не містять, тому суд погоджується з доводами позивача, що заборгованість відповідача за договором про надання споживчого кредиту №7925968 від 26.05.2024 за основним зобов`язанням ( тілом кредиту) становить 11 000,00 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом, які нараховані за стандартною процентною ставкою за період з 26.05.2025 по 09.06.2025, з 11.06.2025 по 08.09.2024 відповідно до п.п. 1.5.1. п.1.5. договору, складає 17 325,00 грн. Відповідачу за період з 14.06.2024 по 31.07.2024 нараховано заборгованість за штрафами в розмірі 5 500,00 грн. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та триває донині. Оскільки нарахування відповідачу заборгованості за штрафами відбулось за період з 14.06.2024 по 31.07.2024, тобто в період дії воєнного стану, що суперечить п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею у вказаному розмірі. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 7925968 від 26.05.2024 в розмірі 28 325, 00 грн, з яких: 11 000,00 грн -заборгованість за основним зобов`язанням ( тілом кредиту); 17 325,00 грн - заборгованість за процентами, які нараховані за стандартною процентною ставкою за період з 26.05.2025 по 09.06.2025, з 11.06.2025 по 08.09.2024 відповідно до п.п. 1.5.1. п.1.5. договору. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за штрафами в розмірі 5 500,00 грн є необґрунтованими з вищенаведених мотивів, тому задоволенню не підлягають. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною другої цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у пункті 3 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд встановив, що Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» надавало позивачу ТОВ «Факторинг Партнерс» професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» (а.с.66-67). Як вбачається з п. 1.1. договору про надання правової допомоги № 02-07/2024, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Пунктом 2.1. договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 передбачено, що адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги, зокрема, надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. В п.п. 3.1.4. п. 3.1. договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 визначено, що клієнт приймає на себе наступні зобов`язання, зокрема, оплачувати юридичну допомогу. Відповідно до п. 4.1. договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Згідно із заявкою на надання юридичної допомоги № 881, укладеної 01.02.2024 між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс», сторони за договором № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 погодили надання наступних правових (юридичних) послуг Адвокатським об`єднанням товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] : надання усної консультації з вивченням документів - 2 години, вартість однієї години 1 500,00 грн, всього 3000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду- 2 години, вартість однієї години 3000,00 грн, всього 6 000,00 грн (а. с. 69). Як вбачається з витягу з акту № 5 про надання юридичної допомоги, підписаного 01.02.2025 між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс», сторони за договором № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 погодили надання наступних правових послуг Адвокатським об`єднанням товариству відповідно до заявок на надання юридичної допомоги за наступним списком за заявкою про надання правових послуг № 881: надання усної консультації з вивченням документів - 2 години, вартість однієї години 1 500,00 грн, ціна 3 000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 2 години, вартість однієї години 3 000,00 грн, всього ціна 6 000,00 грн ( а.с. 70). Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт надання Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» правової допомоги ТОВ «Факторинг Партнерс» за договором про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Враховуючи час, затрачений Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на надання усної консультації, складання позовної заяви про стягнення боргу з [PERSON] , суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 9 000,00 грн є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідач суду не надала. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то з урахуванням положень статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з такого розрахунку: 28 325,00 грн х 100 %: 33 825,00 грн = 83,7 % (відсоток розміру задоволеного позову); 9 000,00 грн х 83,7 :100 % = 7 533,00 грн (сума витрат на професійну правничу допомогу, пропорційна розміру задоволених позовних вимог). За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при поданні позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 2 422,40 грн ( а.с.1,2). Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з такого розрахунку 2 422,40 грн х 83,7 % (відсоток розміру задоволеного позову):100% = 2 027,55 грн (сума судового збору, пропорційна розміру задоволених позовних вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial