Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

Представник ТОВ «Новобудова» Євтіхеєв В.В. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом до відповідача, в якому просить: - стягнути з відповідача - [PERSON] , на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» судовий збір в розмірі 2270 грн та заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2019 по 01.02.2020 включно в розмірі 3 700,71 грн, з яких: 1) основний борг - 3 223,50 грн; 2) 3% річних від простроченої суми - 183,71 грн; 3) індекс інфляції - 293,50 грн. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що відповідно до Рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» 272/0/5-05 від 27.12.2005 житлові будинки [ADDRESS] були передані Товариству з обмеженою відповідальністю «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. Розпорядженням Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації №102 від 31.01.2006 новозбудованому житловому будинку [ADDRESS] було присвоєно поштову адресу [ADDRESS] . Відповідно до Авізо №306 від 08.08.2006 АТ ХК «Київміськбуд» передало ТОВ «Новобудова» на баланс для зарахування в основні фонди будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно Наказу ТОВ «Новобудова» №69 від 24.04.2007 [ADDRESS] на виконання рішення Київської міської ради ІV сесії V скликання від 08.02.2007 №149/810 було перейменовано на [ADDRESS]. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29.05.2007, в якій протягом спірного періоду позивачем безперебійно надавалися житлово-комунальні послуги, однак відповідач за них не сплачує, чим спричиняє збитки позивачу. Таким чином, станом на 01 лютого 2021 року виникла заборгованість у сумі 3 700,71 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 19.02.2021 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Як вбачається з матеріалів справи, відзив від відповідача не надходив. Згідно вимог ст.280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ст.ст.223, 280 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає ухваленню заочного рішення, проти чого не заперечував позивач. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.280 та відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до Рішення правління Акціонерного товариства Холдингова компанія «Київміськбуд» №272/0/5-05 від 27.12.2005 житлові будинки [ADDRESS] були передані Товариству з обмеженою відповідальністю «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. Розпорядженням Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації №102 від 31.01.2006 новозбудованому житловому будинку [ADDRESS] було присвоєно поштову адресу [ADDRESS] ; новозбудованому житловому будинку [ADDRESS] було присвоєно поштову адресу [ADDRESS] . Відповідно до Авізо №306 від 08.08.2006 АТ ХК «Київміськбуд» передало ТОВ «Новобудова» на баланс для зарахування в основні фонди будинок за поштовою адресою: [ADDRESS] . Згідно Наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» №69 від 24.04.2007 [ADDRESS] на виконання рішення Київської міської ради ІV сесії V скликання від 08.02.2007 №149/810 було перейменовано на [ADDRESS]. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 29.05.2007, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком Валерієм Вікторовичем. 21.09.2011 між ТОВ «Новобудова» та [PERSON] був укладений договір №8-21А про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2019 по 01.02.2021 за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що борг станом на січень 2021 року становить 3 223,50 грн. Згідно з розрахунком 3% річних за період з 01.04.2019 по 01.02.2021 за адресою: [ADDRESS] , сума заборгованості складає 183,71 грн. Відповідно до розрахунку боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 01.04.2019 по 01.02.2021 за адресою: [ADDRESS] , сума заборгованості складає 293,50 грн. З позову вбачається, що відповідач постійно користується житлово-комунальними послугами, але не сплачує за них. Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно з пунктами 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. У ч. 1 ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. На підтвердження своїх доводів позивач надав суду розрахунок заборгованості. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, докази на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості в справі відсутні. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми інфляційних втрат в розмірі 293,50 грн, та три проценти річних у розмірі 183,71 грн. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 гривень.

Outcome: approved