Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить зняти арешт та оголошення заборони на відчуження з квартири [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] , який помер [INFO] . При цьому позивач посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] . Однак, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом, оскільки на підставі наказу 2н-7170 від 02.11.2007 виданого Суворовським районним судом м.Одеси, Першим відділом державної виконавчої служби Суворовського району управління юстиції м.Одеси накладено арешт на спірну квартиру. Враховуючи неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб захистити своє порушене право не може, він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.05.2025 провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, що передбачено ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки дана справа підпадає під ознаки малозначної справи. 15.05.2025\~представник Одеської\~міської ради\~ Славинський\~А.Ю.\~надав до\~суду відзив,\~в якому\~зазначив,\~що Одеська\~міська рада\~є неналежним\~відповідачем по\~заявленим [PERSON] \~вимогам,\~а тому\~просив відмовити\~у задоволенні\~позовних вимог. 22.05.2025 представник позивача адвокат Возняковський М.А. надав до суду відповідь на відзив, в якій з посиланням на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив, що Одеська міська рада є належним відповідачем по справі за позовом [PERSON] . У відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується актовим записом про смерть №2430 від 22.02.2022 відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме мано, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що на квартиру [ADDRESS] накладено обтяження на підставі наказу 2н-7170 від 02.11.2007 виданого Суворовським районним судом м.Одеси, стягнення грошової суми 7320,20 грн., заявник Перший відділ державної виконавчої служби Суворовського району управління юстиції м.Одеси. [PERSON] який є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] з метою усунення перешкод в оформленні своїх спадкових прав, звернулася з заявою до Пересипського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі, на що отримав відповідь, в якій заявнику пропоноване звернутись до суду з питання звільнення майна з під арешту, оскільки виконавче провадження в межах якого накладався арешт на квартиру [ADDRESS] , знищено у зв`язку із закінченням строків зберігання. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. У постанові від 05.07.2023 року у справі № 910/15792/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача. Відповідно до ч. 2 п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у\~постанові у справі № 725/3352/23\~від 06 травня 2024 року зазначив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Одеська міська рада не є органом державної виконавчої служби, не була стороною виконавчого провадження, не виступала стягувачем і не брала участі в накладенні арешту на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При таких обставинах та з огляду на те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові, суд вважає вимоги [PERSON] такими що не підлягають задовольню, оскільки заявлені до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed