Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

17 березня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі ту бі проджект» про припинення трудових відносин з 08 січня 2025 року, у зв`язку із звільненням за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до ТОВ «Бі ту бі проджект» про визнання трудових відносин припиненими, позивач зазначає, що він з 04.04.2024 року перебував у трудових відносинах на умовах безстрокового трудового договору з ТОВ «Бі ту бі проджект», на підставі Наказу (розпорядження) №04/04 від 03.04.2024 року, прийнято на основне місце роботи на посаду менеджера зі збуту. Згідно зі змістом вказаного наказу, трудовий договір було укладено безстроково, на умовах 8-ми годинного робочого дня з окладом в 8000,00 грн. В подальшому, з огляду на невиконання роботодавцем умов трудового договору, позивач 08.01.2025 склав заяву на ім`я директора ТОВ БІ ТУ БІ проджект Трішина Анатолія Юрійовича, в якій просив звільнити його з посади менеджера зі збуту за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 08.01.2025 року у зв`язку з невиплатою заробітної плати за період, починаючи з серпня місяця 2024 року. Невиплата [PERSON] заробітної плати за період з серпня 2024 року по дату надсилання заяви про звільнення від 08.01.2025 підтверджується довідкою за формою ОК-5, сформованою станом на 09.07.2025, та довідкою за формою ОК-7, сформованою станом на 09.07.2025. Разом із цим, вказані довідки містять відомості про суму заробітку для визначення страхового стажу та сплати страхових внесків, а також підтверджують, що в 2024 році було нараховано заробітну плату від ТОВ "БІ ТУ БІ ПРОДЖЕКТ" (ЄДРПОУ 45187553), а саме: 6909,09 грн (за 27 днів) в квітні; 8000,00 грн (31 день) - в травні та 8000,00 грн (30 днів) - в червні. Загалом за 2024 рік ТОВ БІ ТУ БІ ПРОДЖЕКТ нарахував та виплатив позивачу заробітну плату за три місяці роботи у розмірі 22909,09 грн. Посилається, що наразі позбавлений можливості звільнитися у встановленому законом порядку, що ускладнює позивачу офіційно працевлаштуватися на іншу роботу, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Враховуючи вимоги ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , згідно наказу (розпорядження) № 04/04 від 03 квітня 2024 року, прийнятий на основне місце роботи на посаду менеджера зі збуту, трудовий договір було укладено безстроково, на умовах 8-ми годинного робочого дня з окладом в 8000,00 грн. 08.01.2025 [PERSON] склав заяву на ім`я директора ТОВ БІ ТУ БІ проджект Трішина Анатолія Юрійовича, в якій просив звільнити його з посади менеджера зі збуту за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 08.01.2025 року у зв`язку з невиплатою заробітної плати за період, починаючи з серпня місяця 2024 року Невиплата [PERSON] заробітної плати за період з серпня 2024 року по дату надсилання заяви про звільнення від 08.01.2025 довідкою за формою ОК-5, сформованою станом на 09.07.2025, та довідкою за формою ОК-7, сформованою станом на 09.07.2025. Разом із цим, вказані довідки містять відомості про суму заробітку для визначення страхового стажу та сплати страхових внесків, а також підтверджують, що в 2024 році було нараховано заробітну плату від ТОВ "БІ ТУ БІ ПРОДЖЕКТ" (ЄДРПОУ 45187553), а саме: 6909,09 грн (за 27 днів) в квітні; 8000,00 грн (31 день) - в травні та 8000,00 грн (30 днів) - в червні. Загалом за 2024 рік ТОВ БІ ТУ БІ ПРОДЖЕКТ нарахував та виплатив позивачу заробітну плату за три місяці роботи у розмірі 22909,09 грн. 3 08.01.2025 і по теперішній час у позивача відсутня будь-яка можливість припинити трудові правовідносини з відповідачем, подавши відповідну заяву на звільнення. Заробітна плата позивачеві не нараховується та не виплачується. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1\~ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною другою статті 8 Конституції України\~передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян, на підставі\~Конституції України\~гарантується. Згідно із частиною першою\~статті 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Конституційний суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року у справі №1-14/2004, від 16 жовтня 2007 року у справі №1-16/2007 та від 29 січня 2008 року у справі №1-5/2008 вказав, що визначене\~ст. 43 Конституції України\~право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Відповідно до вимог\~ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю. Згідно зі\~ст. 1 КЗпП України, законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників. Згідно з ч. 1, 3\~ст. 21 КЗпП України\~трудовий договір - угода між працівником і роботодавцем, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно зі\~статтею 24 КЗпП України\~трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 36 КЗпП України\~підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Розірвання трудового договору з ініціативи працівника як спосіб захисту його трудових прав передбачено\~ст. 38 КЗпП України, згідно з якою працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника, або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. За змістом\~ст. 22 КЗпП України\~будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. За наявними в матеріалах справи доказами вбачається, що заробітна плата ТОВ «БІ ТУ БІ ПРОДЖЕКТ» позивачу не нараховується та не виплачується, що підтверджується довідками за формою ОК-5, сформованою станом на 09.07.2025, та довідкою за формою ОК-7, сформованою станом на 09.07.2025. Згідно з\~наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою»\~та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Таким чином, суд вважає, що на сьогодні трудові відносини між сторонами фактично не існують, однак процедура припинення трудових відносин відповідно до законодавства України про працю повністю не виконана. З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що існує порушення права позивача на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене частиною першою\~статті 38 КЗпП України, тобто припинення трудових відносин. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: approved