Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

24 квітня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовної заяви вказував, що позивачеві [PERSON] \~та його\~матері [PERSON] \~за її\~життя належав\~житловий будинок\~ [ADDRESS] ,\~розташований на\~земельній ділянці\~з кадастровим\~номером 5323286001:01:002:0630\~площею 0,25\~та цільовим\~призначенням -\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка)\~(код\~КВЦПЗ -\~02.01).\~Зокрема,\~житловий будинок\~належав вказаним\~особам на\~праві спільної\~часткової власності\~згідно свідоцтва\~про право\~власності серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 13.05.2012\~Попівською сільською\~радою.\~Розмір частки\~кожної особи\~становив .\~Дане право\~власності зареєстровано\~в Державному\~реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно\~(далі\~-\~ДРРП),\~що підтверджується\~Інформаційною довідкою\~з ДРРП\~від 16.04.2025\~№422987091.\~Земельна ділянка\~належала вказаним\~особам на\~праві спільної\~сумісної власності\~на підставі\~рішення Попівської\~сільської ради\~від 28.08.2020.\~Відповідно розмір\~часток не\~визначався.\~\~Дане\~право власності\~зареєстровано в\~ДРРП,\~що підтверджується\~Інформаційно довідкою\~з ДРРП\~від 16.04.2025\~№422989268.\~09.12.2009\~ [PERSON] \~здійснила заповіт,\~посвідчений секретарем\~виконавчого комітету\~Комишнянської селищної\~ради Миргородського\~району Полтавської\~області,\~яким на\~випадок її\~смерті заповіла\~усе належне\~їй майно\~її сину\~ [PERSON] .\~ [INFO] \~ [PERSON] \~померла,\~внаслідок чого\~відкрилася її\~спадщина,\~до складу\~якої ввійшло\~перелічене майно.\~ [PERSON] \~на момент\~відкриття спадщини\~ [PERSON] \~постійно проживав\~з нею,\~з огляду\~на що\~вважається таким,\~що прийняв\~її спадщину.\~У померлої\~ [PERSON] \~окрім [PERSON] \~малися інші\~спадкоємці за\~законом першого\~ступеня,\~зокрема,\~її дочка\~ [PERSON] ,\~яка зазначена\~відповідачкою у\~цьому позові.\~Проте,\~оскільки спадкування\~майна [PERSON] \~здійснювалося за\~її заповітом,\~будь-які\~інші особи\~-\~спадкоємці за\~законом,\~у тому\~числі [PERSON] ,\~не брали\~участі у\~процесі спадкування.\~За оформленням\~права на\~спадщину [PERSON] \~позивач звернувся\~до приватного\~нотаріуса Миргородського\~районного нотаріального\~округу Корбану\~Є.О.\~04.04.2025\~приватний нотаріус\~Карбан О.Є\~видав [PERSON] \~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~заповітом на\~ частину\~вказаного житлового\~будинку,\~що за\~життя належала\~ [PERSON] .\~Постановою від\~04.04.2025\~приватний нотаріус\~Карбан О.Є\~відмовив [PERSON] \~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом на\~частину вказаної\~земельної ділянки,\~оскільки за\~життя вона\~належала на\~праві спільної\~сумісної власності\~ [PERSON] \~і [PERSON] ,\~якими не\~визначалися розміри\~її часток\~у праві\~власності. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду і просить визнати право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5323286001:01:002:0630 площею 0,25 та цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код КВЦПЗ - 02.01). Ухвалою суду від 29 квітня 2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання (а.с. 25). Ухвалою суду від 29 травня 2025 року закрито підготовче провадження та розгляд справи призначено на 01.07.2025 року, а також задоволене клопотання позивача про витребування доказів - зобов`язано у приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Карбана Євгенія Олексійовича (місцезнаходження: вул. Гоголя, буд. 109, м. Миргород, Полтавська обл., 37600) копію матеріалів спадкової справи щодо майна померлої, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Попівка Миргородського району Полтавської області (а.с. 37). В судове засідання позивач не з`явився, його представник адвокат Огризков А.А. подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити та провести судовий розгляд без його участі та без участі позивача (а.с. 77). Відповідач в судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила провести судовий розгляд без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення (а.с. 76). В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та його матері [PERSON] за її життя належав житловий будинок [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 5323286001:01:002:0630 площею 0,25 та цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код КВЦПЗ - 02.01). Зокрема, житловий будинок належав вказаним особам на праві спільної часткової власності згідно свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого 13.05.2012 Попівською сільською радою. Розмір частки кожної особи становив . (а.с. 9-10). Дане право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - ДРРП), що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРП від 16.04.2025 №422987091. (а.с. 18-19) Земельна ділянка належала вказаним особам на праві спільної сумісної власності на підставі рішення Попівської сільської ради від 28.08.2020. Відповідно розмір часток не визначався.\~\~Дане право власності зареєстровано в ДРРП, що підтверджується Інформаційно довідкою з ДРРП від 16.04.2025 №422989268. (а.с. 11, 20-21) 09.12.2009 [PERSON] здійснила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області, яким на випадок її смерті заповіла усе належне їй майно її сину [PERSON] (а.с.12) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом\~Миргородського районного\~нотаріального округу\~Полтавської області\~Карбаном Є.О.\~заведена спадкова\~справа №88/2024до\~складу якої\~ввійшло перелічене\~майно (а.с. 43-75). Позивач [PERSON] на момент відкриття спадщини [PERSON] постійно проживав з нею, з огляду на що вважається таким, що прийняв її спадщину. У померлої [PERSON] окрім позивача [PERSON] малися інші спадкоємці за законом першого ступеня, зокрема, відповідач (її дочка) [PERSON] . Проте, оскільки спадкування майна [PERSON] здійснювалося за її заповітом, будь-які інші особи - спадкоємці за законом, у тому числі [PERSON] , не брали участі у процесі спадкування. За оформленням права на спадщину [PERSON] позивач звернувся до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Корбану Є.О. 04.04.2025 приватний нотаріус Карбан О.Є видав [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину вказаного житлового будинку, що за життя належала [PERSON] (а.с. 15) Постановою від 04.04.2025 приватний нотаріус Карбан О.Є відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину вказаної земельної ділянки, оскільки за життя вона належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] , якими не визначалися розміри її часток у праві власності. (а.с. 17). Згідно з вимогами ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті, а згідно вимог ст. 1218, ч. 1 ст. 1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За змістом статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. У відповідності до положень статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власність. Частина 1 статті 86 Земельного кодексу України передбачає, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). \~ \~ \~ \~ Пунктом «в» частини 2 та частиною 3 статті 89 ЗК визначено, що у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно із ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. При праві спільної сумісної власності розмір частки кожного з співвласників є не визначеним, це не позбавляє позивача права на виділ частки з майна, що належить йому на праві спільної сумісної власності. Положенням ч.ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України встановлена презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності, а саме вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. За приписами частин 1 та 2 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином,\~розмір часток\~позивача [PERSON] \~та [PERSON] \~за її\~життя у\~праві власності\~на земельну\~ділянку складав\~по \~частині.Земельна ділянка належала вказаним особам на праві спільної сумісної власності на підставі рішення Попівської сільської ради від 28.08.2020. Відповідно розмір часток не визначався.\~\~Дане право власності зареєстровано в ДРРП, що підтверджується Інформаційно довідкою з ДРРП від 16.04.2025 №422989268. Ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, відтак позивач [PERSON] успадкував право власності на частину земельної ділянки, яка за життя належала його матері [PERSON] . Відповідно до ч. 4. ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За наведених вище підстав суд вважає, що право позивача на оформлення його прав підлягає судовому захисту, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав та інтересів, а тому підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved