Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

В провадженні Царичанського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку недійсним та скасування державної реєстрації земельної ділянки. Цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку недійсним знаходилась в провадженні судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області Руснака А.І. та ухвалою судді від 25 серпня 2021 року було відкрито провадження по справі і призначено підготовче засідання по справі. 18 серпня 2021 року ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 22 вересня 2022 року, на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30, рішення №3 зборів суддів Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24.08.2022, цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку недійсним передано на повторний автоматизований розподіл. \~ \~ \~ \~Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2022 року, вказану справу 22.09.2022 року передано? ? на розгляд судді Костюкова Д.Г. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області Костюковим Д.Г. від 23.09.2022 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку недійсним прийняти до свого провадження та призначено підготовче засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 17.10.2022 за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі". \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 22.12.2022 за клопотанням представника позивача прийнято до розгляду судом заяву позивача [PERSON] про зміну предмету позову від 22.12.2022. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 03.04.2023 за клопотання представника позивача залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, третя особа: Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі", про визнання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку недійсним в якості співвідповідача - державного кадастрового реєстратора відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Тютюнник Ларису Олексіївну. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 19.04.2023 залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, державного кадастрового реєстратора відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Тютюнник Лариси Олексіївни, третя особа: Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі", про визнання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку недійсним та скасування державної реєстрації земельної ділянки в якості співвідповідача - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 15.05.2023 за клопотанням представника позивача призначено у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, державного кадастрового реєстратора відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Тютюнник Лариси Олексіївни, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа: Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі", про визнання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку недійсним та скасування державної реєстрації земельної ділянки, судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 03.07.2023 за клопотанням представника позивача провадження у цивільній справі №196/386/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, державного кадастрового реєстратора відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Тютюнник Лариси Олексіївни, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа: Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі", про визнання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку недійсним та скасування державної реєстрації земельної ділянки, відновлено. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 18.08.2023 зупинено провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, державного кадастрового реєстратора відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Тютюнник Лариси Олексіївни, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа: Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі", про визнання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку недійсним та скасування державної реєстрації земельної ділянки\~до залучення у справі правонаступників відповідача [PERSON] , яка померла [INFO] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 24.02.2025 відновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, державного кадастрового реєстратора відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Тютюнник Лариси Олексіївни, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа: Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі", про визнання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку недійсним та скасування державної реєстрації земельної ділянки. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 17.03.2025 за клопотанням представника позивача витребувано від приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сало Вікторії Володимирівни належним чином засвідчену копію спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 22 травня 2023 року). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 24.04.2025 замінено у цивільній справі №196/386/21 відповідачку [PERSON] на її правонаступника - [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 11.06.2025 за заявою позивача [PERSON] позов [PERSON] до Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, державного кадастрового реєстратора відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Тютюнник Лариси Олексіївни, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа: Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі", про визнання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку недійсним та скасування державної реєстрації земельної ділянки - залишено без розгляду. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 11.06.2025 відмовлено у затвердженні мирової угоди від 23 травня 2025 року, укладеної між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , та продовжено розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку недійсним та скасування державної реєстрації земельної ділянки. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що з 28 листопада 2018 року офіційно визнається набуття у приватну власність позивача [PERSON] новоствореного домоволодіння у складі житлового будинку під літ. «А-1» загальною площею 101,6 м2 з господарською будівлею вбиральні під літ. «Б» і побутовими спорудами навісу під літ. «а», огорожі №№ 1,2 та свердловини № 3, які зведені на земельній ділянці площею 0,1422 га на [ADDRESS] , що внесене до Державного реєстру прав під реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 29390936. Поштова адреса присвоєна новоствореному нерухомому майну за зверненням позивача [PERSON] на підставі рішення виконкому Царичанської селищної ради № 175 від 14 листопада 2018 року напередодні прийняття рішення про державну реєстрацію права власності. При цьому, з технічного паспорту КП «Царичанське БТІ» ДОР відомо про ведення забудови земельної ділянки з 1991 року, яка закінчена позивачем у 2013 році, після чого на правах землекористувача присадибної ділянки [PERSON] приступив до оформлення у встановленому порядку права власності на землю. Виконком Царичанської селищної ради народних депутатів своїм рішенням № 283 від 23.08.90 затвердив надання позивачу [PERSON] у вторинне користування присадибної ділянки площею 0,12 га з врахуванням місцевих умов для індивідуального житлового будівництва згідно ст.ст. 58, 77 ЗК УРСР 1970 року за рішенням зборів уповноважених членів колгоспу ім.Леніна від 04.04.90 про виділення такої ділянки під забудову за рахунок закріплених за цим колгоспом присадибних земель на Цвіточній вулиці в смт. Царичанці в розмірі, що відповідав встановленому за ст. 102 того Кодексу. Завершуючи капітальне будівництво на відведеній для цього в користування земельній ділянці, [PERSON] з метою набуття її у приватну власність у складі садиби за фактичним користуванням з урахуванням збільшення з 0,12 га до 0,15 га норми безоплатної передачі присадибних земельних ділянок громадянам для смт. Царичанки з березня 1991 року, збереженої у п. г) ч. 1 ст. 121 ЗК України 2001 року, звернувся в порядку безоплатної приватизації за дозволом на розробку відповідного проекту землеустрою, який наданий 21 серпня 2014 року згідно рішенню Царичанської селищної ради № 1063-53/VI. Після цього у вересні 2014 року виконані топографо-геодезичні польові роботи з відновлення в натурі меж земельної ділянки і встановлення їх за фактичним користуванням площею 0,1422 га, про що TOB «Регіональний земельний центр» склав технічний звіт, за даними якого на виконання чинної частини 8 статті 79-1 ЗК України 2001 року мали б вноситися лишень зміни до відомостей про межі земельної ділянки до Державного земельного кадастру без формування нової земельної ділянки. 10 листопада 2014 року позивач [PERSON] уклав AT "ДТЕК Дніпровські електромережі" договір встановлення земельного сервітуту в межах 0,0594 га строком на три роки з наступною пролонгацією на один рік у зв`язку з необхідністю визначення охоронної зони обмежень використання земельної ділянки у землевпорядній технічній документації, розроблення якої після цього за станом свого здоров`я позивач залишив до часу проведення державної реєстрації права власності на споруджене в межах виділеної йому ділянки нерухоме майно. Потім, [PERSON] звернувся до органів Держгеокадастру, де йому стало відомо про неможливість приватизації цієї ділянки через наявність її перетину з межами земельної ділянки площею 0,15 га, яка нібито сформована у грудні 2006 року з присвоєнням кадастрового № 1225655100:03:055:0002 за технічною документацією ПП ПВФ «Геоплан» щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, начебто, від 12 грудня 2006 року. Як слідує з наявних відомостей Державного земельного кадастру, за рішенням Царичанської селищної ради № 156-8/У від 08 листопада 2006 року [PERSON] 26 грудня 2006 року виданий державний акт № 577549 серії ЯГ на право приватної власності на земельну (присадибну) ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,15 га на [ADDRESS] з проведенням того ж дня державної реєстрації такої ділянки земель житлової та громадської забудови під кадастровим № 1225655100:03:055:0002. Водночас, кадастровий план зареєстрованої за відповідачем ділянки та умовні позначення до нього містять істотні помилки в переліку суміжних землеволодінь. Під час державної реєстрації формування нової земельної ділянки з накладанням її на відведену в користування позивачу земельну ділянку [PERSON] недобросовісно скористалася помилкою у застосуванні систем координат в умовах відсутності станом на 2006 рік переведеної у цифровий формат електронного документу паперової документації на давно оформлену позивачем земельну ділянку, вважаючись сформованою до 2004 року, яка підлягала архівному зберіганню в оригіналі і відсутня в інформаційно-телекомунікаційній системі, тоді як кадастровий реєстратор за відсутності електронного документа (обмінного файлу) не міг самостійно внести до автоматизованої системи ДЗК відомості про таку земельну ділянку та оновити її координати без замовлення землекористувачем їх вирахування та цифрування документації у землевпорядника. У сукупності непрямих фактичних даних про суміжні землеволодіння та зону обмеження, беручи до уваги утворення Цвіточної вулиці на збірному кадастровому плані за рахунок щонайменше трьох ліній наділів, одна з яких розташована паралельно Мостовій вулиці, не виключене недобросовісне використання помилки у землевпорядній документації для зміщення на кадастровій карті (з розворотом чи віддзеркалюванням) іншої ділянки, яка в натурі (на місцевості), можливо, і межувала із землеволодінням [PERSON] на Мостовій вулиці, що підлягає перевірці. Вважає, що Царичанська селищна рада незаконно прийняла рішення про передачу земельної ділянки [PERSON] без вилучення її заздалегідь в позивача в установленому порядку, на обов`язковість дотримання якого звертав увагу Пленум Верховного Суду України у п.п. 8, 11 постанови № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», від чого Велика Палата Верховного Суду не відступала, тоді як в обхід порядку відведення [PERSON] в дійсності за весь час межі своєї земельної ділянки в натурі (на місцевості) не визначала і межові знаки не встановлювала всупереч редакції статті 125 ЗК України 2001 року, чинній на час видачі їй державного акта на право власності на земельну ділянку, і до використання спірної ділянки за цільовим призначенням ніколи не приступала, через що виникла невизначеність у праві [PERSON] на безстрокове користування спірною земельною ділянкою, яка з володіння повивача з 1990 року до тепер ніколи не вибувала, що слугує приводом до цього позову згідно ст.ст. 9,15 ЦК України для захисту його прав та інтересів землекористувача за висновками Пленуму Верховного Суду України у постанові № 2 від 19.03.2010 шляхом усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою у спосіб скасування згідно ч. 13 ст. 79-1 ЗК України державної реєстрації сформованої за рахунок її площі нової земельної ділянки та визнання по суду недійсним відповідно до ст.ст. 152, 155 цього Кодексу державного акта на право власності на землю. На підставі викладеного, просить визнати державний акт № 577549 серії ЯГ на право власності [PERSON] на земельну присадибну ділянку з кадастровим №1225655100:03:055:0002 недійсним та визнати незаконною і скасувати державну реєстрацію даної земельної ділянки. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та прохав їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні надав суду заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Суд, заслухавши сторони, роз`яснивши відповідачеві наслідки визнання позову та впевнившись у свідомості його позиції, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що рішенням виконавчого комітету Царичанської селищної ради народних депутатів Дніпропетровської області ві 23.08.1990р. задоволено рішення загальних зборів членів колгоспу ім.Леніна від 04.04.1990р. про виділення [PERSON] земельної ділянки із земель колгоспу ім.Леніна в розмірі 0,12 га в [ADDRESS] та дозволено [PERSON] будівництво індивідуального житлового будинку (Т. 1, а.с.5). Як вбачається з розписки від 22.11.1989, [PERSON] отримала від [PERSON] гроші в сумі 1 500 р. за будівельні матеріали на земельній ділянці по [ADDRESS] (Т.1 а.с.139). Відповідно до Виписки з протоколу №2 зборів уповноважених членів колгоспу імені Леніна Царичанського району Дніпропетровської області від 04.04.1990р., виділено [PERSON] земельну ділянку в розмірі 0,12 га для будівництва будинку (Т.1 а.с.140). Рішенням Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 21.08.2014 №1065-56/VІ [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га, призначення ОЖБ, за адресою [ADDRESS] (а.с.7). Як вбачається з Договору на відновлення земельного сервітуту від 10.11.2014, укладеного між власником землі або землекористувачем [PERSON] тп ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго", сторони узгодили, що ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" встановлює земельний сервітут на власника або землекористувача на частину земельної ділянки площею 0,0594 га, яка знаходиться в [ADDRESS] на використання земельної ділянки на вільний доступ при ремонті та обслуговуванні електромереж, згідно плану земельної ділянки (Т.1 а.с.146). Також позивачем надано Технічний звіт з геодезичного встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] , виготовлений у 2014 році ТОВ "Регіональний земельний центр", відповідно до якого місцеположення кутів поворотів зовнішніх меж земельної ділянки детально досліджено і встановлено в натурі по фактичному їх положенню на місцевості в присутності представника власника (користувача) і узгоджено з суміжними землекористувачами. При узгодженні зовнішньої межі земельної ділянки зацікавленими сторонами претензій не заявлено. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.147-160). Як вбачається з Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр-ну [PERSON] на території Царичанської селищної ради [ADDRESS] , за результатами польових вимірювань складений кадастровий план земельної ділянки з відображенням поворотних точок меж земельної ділянки, лінійних промірів, суміжних землекористувачів, площі і складу угідь. Площа земельної ділянки складає 0,1422 га, в тому числі: під забудовою - 0.1422 га (Т.1 а.с.161-168). Рішенням виконавчого комітету Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 14.11.2018 №175 присвоєно адресу на житловий будинок, що належить [PERSON] : [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.12.2018 №149092781, 28.11.2018 право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] (а.с.6). Позивачем надано копію Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] , замовник [PERSON] , паспорт виготовлено станом на 13.09.2018 (а.с.142-145). Відповідно до архівного витягу з рішення восьмої сесії п`ятого скликання Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 08 листопада 2006 року №156-8/V "Про затвердження технічної документації землеустрою по безкоштовній приватизації земельних ділянок", [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою та передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку - 0,15 га для ОЖБ та 0,0112 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] (Т.1 а.с.220). Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №577549 від 26.12.2006, земельна ділянка кадастровий номер 1225655100:03:055:0002 площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, належить [PERSON] (Т.1 а.с.233). Відповідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав від 09.03.2023 №325192831, 03.03.2023 право власності на земельну ділянку площею 0,15 га кадастровий номер 1225655100:03:055:0002 [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд зареєстровано за [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №577549 від 26.12.2006 (Т.2 а.с.82). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 22 травня 2023 року (Т.2 а.с.186). Після смерті [PERSON] спадщину за заповітом, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером 1225655100:03:055:0002 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та земельну ділянку з кадастровим номером 1225655100:03:055:0003 для ведення особистого селянського господарства, прийняв [PERSON] , подавши 21 липня 2023 року заяву про прийняття спадщину до приватного нотаріуса, зареєстрована в реєстрі за №185 (Т.3 а.с.35). Отже, судом встановлено, що позивач не може провести державну реєстрації земельної ділянки, яка була йому виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку, внаслідок державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 1225655100:03:055:0002 за [PERSON] , яку успадкував відповідач [PERSON] . В статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. Статтею 378 ЦК України передбачено, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 у справі №689/26/17 підтримала правовий висновок Верховного Суду України щодо застосування статті 120 ЗК України (у редакції, чинній у період із 1 січня 2002 року до 20 червня 2007 року), визначивши, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Якщо сторони в договорі, спрямованому на відчуження будинку, не обумовили розміру земельної ділянки, на якій такий будинок розташований, то встановлення розміру здійснюється відповідно до нормативів, визначених у цій місцевості, та мети, з якою земельна ділянка використовується. \~ \~ \~ \~У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі №910/2861/18 (провадження № 12-140гс19) наголошено, що Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на важливість принципу superficies solo cedit (збудоване на землі слідує за нею). Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства. \~ \~ \~ \~Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частину земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. \~ \~ \~ \~Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20). За нормами ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України). Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є його невідповідність вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №2-3007/11 указано наступне, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Згідно до частини 13 статті 79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України). Відповідно до ч.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 25 Закону України «Про державний земельний кадастр», поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до пунктів 60, 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 передбачено, що запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку. Відповідно до абз.3 ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. Відповідач позовні вимоги визнав, подавши про це відповідну заяву та в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому засіданні. Поміж тим, щодо визнання державної реєстрації земельної ділянки незаконною суд вважає даний спосіб захисту неналежним, оскільки державна реєстрація спірної земельної ділянки підлягає скасуванню відповідно до вищевказаних вимог чинного законодавства у зв`язку із скасуванням документу,\~на підставі\~якого проведено\~таку державну\~реєстрацію. Таким чином, з огляду на те, що позивач надав належні і допустимі докази, а відповідач визнав позовні вимоги, на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову. При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується позиція позивача про залишення судового збору за останнім.

Outcome: approved