Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

17.03.2025 до суду надійшла позовна заява, в якій позивач просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що з 2014 року по 2016 рік сторони перебували у цивільному шлюбі. Від даних стосунків народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Через відсутність взаєморозуміння між сторонами та різні погляди на життя, позивач та відповідач припинили спілкування. 29.12.2018 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу з [PERSON] у позивача народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Наразі позивач, її чоловік та діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Позивач з чоловіком повною мірою піклуються та виховують дітей. Діти забезпечені всім необхідним: харчуванням, одягом, належним медичним доглядом, а також іншими необхідними речами (канцтоварами, предметами особистої гігієни, мобільним зв`язком, тощо). [PERSON] навчається в КЗ «Малинівський ліцей №2» Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, а також перебуває на обліку у сімейного лікаря. Відповідач, в свою чергу, інтересу до життя доньки [PERSON] не проявляє, добровільно приймати участь в її забезпеченні та вихованні не бажає, зв`язок не підтримує. У зв`язку з цим, у вересні 2020 року позивач звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення зі [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30.09.2020 і до досягнення дитиною повноліття ( 09.10.2020 був виданий відповідний судовий наказ (справа № 636/3445/20, провадження № 2-н/636/623/20) про стягнення аліментів на утримання дитини). Станом на 24.01.2025 року відповідач має заборгованість по аліментам у розмірі 45 136,49 грн. 10.03.2025 [PERSON] була підписана нотаріально завірена заява про те, що він відмовляється від своєї малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Дана нотаріально-посвідчена заява у повній мірі показує фактичне відношення відповідача до своєї рідної дитини. Відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками, без поважних причин не забезпечує доньку необхідними для розвитку та виховання речами (харчуванням, ліками, одягом, тощо), свідомо ухиляється від спілкування з нею. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] . Позивач надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, в матеріалах справи наявна копія нотаріально завіреної заяви відповідача, в якій зазначено, що він відмовляється від своєї доньки [PERSON] та своїх батьківських прав на цю дитину, справу про позбавлення його батьківських прав просить слухати без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] у м. Харків народилася [PERSON] , батьками якої записано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 12.06.2019 (а.с.13). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану №000043949742 від 07.03.2024 (а.с.33), відомості про батька внесено 12.09.2019 за заявою про визнання батьківства від 25.05.2019. Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №000045480176 від 12.06.2024 (а.с.32) 22.12.2018 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дружині присвоєно прізвище - « [PERSON] »). Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 07.12.2022 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується скрин-шотом з веб-порталу «Судова влада» (а.с.54) та копією рішення суду по справі №527/1808/22 від 07.12.2022 з ЄРСР (а.с.55). 19.12.2023 між [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , повторно укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 19.12.2023 (а.с.11). Від цього шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження від 28.02.2019 та 03.01.2025 (а.с.14, 15). Згідно копій довідок про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи від 24.05.2023 (а.с.19-21) та від 08.01.2025 (а.с.22) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрований [PERSON] , що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи від 22.02.2019 (а.с.23). Згідно копії акту обстеження умов проживання від 11.03.2025 (а.с.35) за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні, наявне електропостачання, газопостачання (опалення пічне та газове), ванна кімната, умови відповідають санітарно-гігієнічним нормам та матеріально-побутовим вимогам, діти забезпечені приладдям, окремими місцями для сну, занять та дозвілля. Згідно копії довідки №01-21/39 від 13.06.2024 з Малинівського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) (а.с.24) [PERSON] заклад (групу № 5 «Рибки») з 05.05.2018. Зі слів вихователя [PERSON] , [PERSON] до дитячого закладу завжди приводила мати [PERSON] і плату за харчування дитини у садочку вносила мати; [PERSON] брала активну участь у виховному процесі доньки, цікавилася її досягненнями та поведінкою; з нею [PERSON] мала добрі стосунки; при спілкуванні проявляла спокійність; мати уважно ставилася до дитини, турбувалася про стан здоров`я та забезпеченість необхідними речами; батька дівчинки не бачили ніколи, у вихованні не брав участі. Згідно копії довідки №191 від 13.06.2024 з КНП «Малинівська амбулаторія ПМСД» (а.с.25) [PERSON] перебуває на обліку КНП « Малинівської АПМСД» Малинівської селищної ради, до сімейного лікаря дитину приводила мати, турбувалися про стан здоров`я та відвідувала планові візити для профілактики. Згідно копії інофрмації №01-22/28 від 11.03.2025 з КЗ «Малинівський ліцей №2» (а.с.26) зі слів класного керівника 1-А класу [PERSON] . [PERSON] заняття відвідує регулярно; контакти щодо навчальної діяльності учениці класний керівник здійснює через матір [PERSON] , а батько [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини та не цікавиться шкільним життям доньки. Згідно копії розрахунку заборгованості від 24.01.2025 з Чугуївського ВДВС (а.с.27) вбачається, що у провадженні відділу перебуває виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Чугуївського міського суду Харківської області №636/3445/20, виданого 19.11.2020, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , станом на 24.01.2025 наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 45136.49 грн. Надано до суду копії посвідчень щодо права на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.29-31). Згідно з ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Органом опіки та піклування Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області винесено висновок №01-08/923 від 30.05.2025 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно [PERSON] , [INFO] (а.с.49-51). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків, виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Дитина має право на отримання інформації про відсутніх батьків, якщо це не завдає шкоди її психічному і фізичному здоров`ю. Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. Згідно пунктів 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків та саме ухилення від здійснення своїх батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Досліджені судом докази свідчать про те, що батько неповнолітньої [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її розвитком та навчанням, підготовкою до самостійного життя, не цікавиться її здоров`ям, не приїздить до неї, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріально не підтримує. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме та умисне ухилення від виховання дитини та як свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, тому, в даному випадку, суд, з урахуванням всіх фактичних обставин справи, вважає доцільним та необхідним застосування такого крайнього заходу впливу до відповідача як позбавлення його батьківських прав, та вважає, що у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, де буде забезпечено належні умови для зростання та розвитку дитини. Згідно з ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Проте матеріали справи містять відомості про те, що з відповідача на утримання [PERSON] аліменти стягуються на підставі судового наказу, у зв`язку з чим питання про стягнення аліментів судом в рамках даної справи не вирішується.

Outcome: approved