Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

Рішенням Вищої ради правосуддя від 29.08.2024 року змінено територіальну підсудність судових справ Селидівського міського суду Донецької області шляхом їх передачі до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з 02.09.2024 року. Позивач звернувся до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська (на теперішній час Центральний районний суд міста Дніпра) з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що підприємством протягом опалювальних сезонів в період 2015-2024 років надавались послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Власником вказаної квартири є відповідачка, на ім`я якої відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Посилаючись на те, що відповідачка свої зобов`язання по сплаті послуг належним чином не виконувала, позивач, під час розгляду справи уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з останньої заборгованість в сумі 64485 грн., з яких: заборгованість за теплову енергію за період з 01.10.2015 року по 01.04.2022 року в сумі 47125 грн. 03 коп., заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.10.2020 року по 01.04.2022 року в сумі 83 грн. 35 коп., у відповідності до ч.2 ст.625 ЦПК України за період з 01.12.2015 року по 01.02.2022 року 3% річних в сумі 4277 грн. 11 коп. та інфляційні витрати в сумі 12999 грн. 51 коп. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.02.2025 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 30.04.2025 року позовну заяву було залишено без руху на підстав ч.11 ст.187 ЦПК України. Ухвалою суду від 27.05.2025 року, після усунення недоліків, було продовжено розгляд справи. В наданій заяві представник позивача просив розглядати справу без його участі, зазначивши про підтримання позовних вимог та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідачка за неодноразовими викликами до суду не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала. В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що ОКП «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» є обласним теплопостачальним підприємством, яке виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення. Потягом опалювальних сезонів в період 2015-2024 років позивачем надавались послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Власником вказаної квартири згідно долученої до позову Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є відповідачка з 24.04.2013 року та на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до\~ч.1\~ст.13\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно з п.5 ч.3 ст.20 зазначеного вище Закону споживач зобов?язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 5 ч.1 ст.1 Закону України №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», що набрав чинності 10.12.2017 року та введений в дію з 01.05.2019 року, визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.ст.7,9 Закону України №2189-VIII визначено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2015 року (втратили чинність 01.05.2022 року), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. \~ \~ \~ \~Пунктами 34,35 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №690 від 05.07.2019 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 року №85) встановлено, що плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: -плати за послуги, визначеної відповідно до цих Правил та\~Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затверджених уповноваженим органом тарифів та обсягу спожитих послуг або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку; -плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; -плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідних послуг, яка визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. Плата за послуги, абонентське обслуговування та плата за технічне обслуговування і поточний ремонт внутрішньобудинкових систем централізованого водопостачання та водовідведення багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однією сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів. У разі коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали однієї з моделей організації договірних відносин, визначених\~частиною першою\~статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкової системи централізованого водопостачання та водовідведення, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послуги та плати за абонентське обслуговування. Пунктом 37\~Правил визначено,\~що розрахунковим\~періодом для\~оплати обсягу\~спожитих послуг\~є календарний\~місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов?язання недопустима. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст.ст.319,322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд враховує, що виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно розрахунку заборгованості вбачається та не спростовано відповідачкою, що по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , обліковується заборгованість за спожиту теплову енергію з 01.10.2015 року по 01.04.2022 року в сумі 47125 грн. 03 коп., заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.10.2020 року по 01.04.2022 року в сумі 83 грн. 35 коп. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦПК України за період з 01.12.2015 року по 01.02.2022 року нараховано 3% річних в сумі 4277 грн. 11 коп. та інфляційні витрати в сумі 12999 грн. 51 коп. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, стягнувши з відповідачки на користь позивача зазначену вище заборгованість, а також у відповідності до ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved