Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання його матері [PERSON] , [INFO] , недієздатною та встановлення над нею опіки, призначення опікуна. В обґрунтування поданої до суду заяви заявник зазначає, що [PERSON] , [INFO] , є його матір`ю. Мати заявника є інвалідом другої групи по загальному захворюванню, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК серія КИЕ-1 № 044826, виданою 11.10.2001 року. Причиною її інвалідності є хронічне психічне захворювання, яке призводить до того, що вона має обмеження життєдіяльності до самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою, до трудової діяльності, до навчання, до професійного навчання, до здобуття освіти. Загальна тривалість перебування на інвалідності з 2001 року, що підтверджується висновком лікарської комісії медичного закладу № 641 від 25.07.2024 року щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу. Внаслідок хронічної хвороби мати [PERSON] не може розуміти значення своїх дій, керувати ними та потребує постійного стороннього догляду та опіки. Вказане стало підставою для звернення заявника до суду з цією заявою. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2025 року у справі відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2025 року призначено по справі судово-психіатричну експертизу психічного стану [PERSON] . Провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової експертизи та отримання судом її висновку. 22 квітня 2025 року до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 224-ц від 18 квітня 2025 року. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2025 року поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду на 28 травня 2025 року. Заявник та його представники [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтримали вимоги заяви та просили її задовольнити. Пояснили, що [PERSON] майже 24 роки перебуває у хворобливому стані, не може самостійно на належному рівні здійснювати догляд за собою та вчиняти прості життєві речі як відповідати на запитання, здійснювати дрібні покупки, жити поза межами будинку. Також наголосили, що внаслідок вказаного захворювання [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, захворювання призводить до того, що вона обмежена до самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою, до трудової діяльності, у зв`язку з чим заявник звернувся до суду з заявою, у якій просить визнати її недієздатною. Додатково заявник пояснив суду, що наявні у матеріалах справи докази свідчать про наявність у його матері такого психічного захворювання, за якого вона потребує опіки. Вказав, що все життя опікується своєю матір`ю по всіх її життєвих потребах, останні десять років мати проживає разом з ним. Між ними існують приязні, довірливі стосунки. Також повідомив, що, крім нього, у його матері немає інших родичів чи близьких людей. На запитання суду заявник повідомив суду про те, що він відповідає критеріям, визначеним законодавством для опікуна недієздатної особи та за рівнем свого матеріального становища здатен опікуватись своєю матір`ю. На запитання присяжної заявник пояснив, що давно мав на меті вирішити питання опікунства над матір`ю, однак не мав можливості це зробити через існування певних об`єктивних причин, зокрема за відсутності у нього власного житла. На теперішній час він вирішив усі необхідні питання, відповідає всім критеріям та має бажання оформити опіку над матір`ю з метою надання їй юридичного захисту. Вважає, що за обставин, які існують на теперішній час у державі у зв`язку зі збройною агресією рф, його мати повинна мати юридичний захист, а він впевненість у тому, що на випадок будь-яких непередбачуваних обставин, він як вповноважена у встановленому законом порядку особа зможе вирішити всі значущі для його матері питання. Також додав, що він не має інших прихованих мотивів мотивів, які б його спонукали встановлювати над матір`ю опіку та просити суд призначити його опікуном, оскільки на теперішній час він є особою, яка має право на відстрочку у зв`язку з безстроково встановленою його матері інвалідністю. Представник особи, стосовно якої розглядається справа, адвокат Буряк Ю.Ю. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки. Пояснила суду, що вказане відповідає інтересам її довірительки, про що свідчать відомості наявних у матеріалах справи медичних документів, а також висновок органу опіки та піклування щодо можливості призначення заявника опікуном [PERSON] . Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначив про те, що не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників справи, з`ясувавши обставини, які мають значення для вирішення справи, дослідивши докази, якими обґрунтовуються вимоги заяви, перевіривши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини суд встановив таке. Згідно з відомостями свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09 липня 2004 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, [PERSON] народився [INFO] , в графі «батько» вказано [PERSON] , в графі «мати» ? [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до довідки МСЕК від 11.10.2001 року, [PERSON] визнана інвалідом другої групи (а.с. 20-21). Згідно з висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу № 641, виданого КНП «Міським закладом з надання психіатричної допомоги», [PERSON] , 1969 року народження, є інвалідом II групи внаслідок психічного розладу, встановленої (переглянутої) 11.10.2001 року безстроково, проживає разом з [PERSON] та потребує постійного стороннього догляду (а.с.22). Відповідно до довідки про фактичне місце проживання ради № 04.2-25/19 від 25.01.2025, виданої старостою Малоснітинського старостинського округу Фастівської міської ради Київської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] (а.с.23). Згідно з відомостями витягу з реєстру територіальної громади №2042/013511562, сформованого 07.11.2024, [PERSON] , [INFO] зареєстрований по [ADDRESS] (а.с. 24). Згідно з відомостями витягу з реєстру територіальної громади №2042/013512782, сформованого 07.11.2024, [PERSON] , [INFO] з 07.11.2024 зареєстрована по [ADDRESS] (а.с. 25). Згідно з відомостями довідки про фактичне місце проживання №04.2-25/18 від 24.01.2025, виданої старостою Малоснітинського старостинського округу Фастівської міської ради Київської області, [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] . У складі членів сім`ї зазначено матір [PERSON] , [INFO] (а.с.31). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 06.08.1991, про що Жовтневим ЗАГС м. Києва вчинено складено запис №504 (а.с. 32). Відповідно до довідки № 908/2622 від 04.11.2024, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія», [PERSON] , [INFO] , перебуває в КНП «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія» з 29.10.2024 по теперішній час у відділенні № 8 (а.с.46). Крім того, [PERSON] документована пенсійним посвідченням серії [NUMBER] , вид пенсії: 2 гр, загальне захворювання (а.с.45). Відповідно до висновку про стан здоров`я № 3/2947 від 08.11.2024 року, виданого медичним центром ТОВ «МЕД-ХЕЛП+», [PERSON] , [INFO] , клінічно та соматично здоровий. Патологій не виявлено. На обліку не перебуває. Протипоказань до установлення опіки не виявлено (а.с.26). Відповідно до результатів імунохроматографічного дослідження (CITO TEST) № 494 від 08.11.2024 року, виданого медичним центром ТОВ «МЕД-ХЕЛП+», вид дослідження: віл , гепатит С, Гепатит В, сифіліс, Стельмах Є.В. має результат дослідження негативний (а.с.27). Відповідно до результатів імунохроматографічного дослідження (CITO TEST) № 367 від 08.11.2024 року, виданого медичним центром ТОВ «МЕД-ХЕЛП+», вид дослідження: наркотики, AMP THC, MOP, mAMP/MET, BAR, BZO, COC, PCP, MTD, MDMA, K2, KET, [PERSON] має результат дослідження негативний (а.с.28). Відповідно до довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № 2231 від 08.11.2024 року, психіатричні, у тому числі спричиненні вживанням психоактивних речовин, протипоказань для виконання установлення опіки відсутні (а.с.29). Згідно з відомостями витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності та наявності судимостей» (дійсний з 19.10.2023 до 19.10.2025) [PERSON] , [INFO] , станом на 12.11.2024 відомості про притягнення кримінальної відповідальності, незняту чи непогашену судимість, розшук відсутні (а.с.30). Згідно з договором про надання приміщення у безоплатне користування від 07.11.2024, укладеним між [PERSON] та [PERSON] , житловий будинок за адресою [ADDRESS] використовується для проживання користувача та його матері [PERSON] (а.с.33-35). Згідно з висновком судово-психіатричного експерта Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» № 224-ц від 18.04.2025, [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний, стійкий психічний розлад шизофренію, параноїдну, із безперервним перебігом, (МКХ-10, F20.00). За своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та встановлення опіки. За своїм психічним станом не може особисто дати пояснення по суті цієї справи. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №361 від 25.06.2025, з метою захисту особистих немайнових і майнових прав [PERSON] , а також для створення їй необхідних побутових умов, здійснення за нею належного догляду, забезпечення їй лікування, орган вважає за доцільне призначення [PERSON] ( [INFO] ) опікуном над [PERSON] ( [INFO] ). Нормативно-правове обґрунтування. Відповідно до частини першої\~статті 293 ЦПК України,\~окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами його сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Порядок розгляду справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею відповідно піклування або опіки, призначення опікуна чи піклувальника, а також питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення в таких справах, визначені статтею 300 ЦПК України. Відповідно до частини шостої\~статті 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Згідно зі ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Статтею 41 ЦК України\~визначено, що правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема, відсутність у неї права вчинення самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Відповідно ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною 4\~статті 63 ЦК України\~визначено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно із ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Згідно з ч. 5, 6 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Висновки суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому та кожному доказу окремо, суд встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків. Суд встановив, що заявник звернувся до суду із цією заявою, оскільки його мати [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок якого за своїм психічним станом вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та опіки. З огляду на це заявник просить визнати її недієздатною, встановити опіку та призначити опікуна. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення вимог цієї заяви суд бере до уваги таке. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу»,\~кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону\~визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1\~ст. 298 ЦПК України). Згідно з висновком судово-психіатричного експерта Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» № 224-ц від 18.04.2025, [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний, стійкий психічний розлад шизофренію, параноїдну, із безперервним перебігом, (МКХ-10, F20.00). За своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та встановлення опіки. Зважаючи на те, що у матеріалах справи наявні належні, допустимі та достатні докази у своїй сукупності свідчать, що [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок якого за своїм психічним станом вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та опіки, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання її недієздатною. Згідно з ч. 1\~ст. 40 ЦК України,\~фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Вирішуючи вимогу заяви про встановлення опіки над [PERSON] , суд керується наступним. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша\~статті 40 ЦК України). Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини\~Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016). Відповідно до\~статті 41\~ЦК України,\~над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Статтею 41 ЦК України\~визначено, що правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема, відсутність у неї права вчинення самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Згідно зі\~статтею 55\~ЦК України,\~опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до\~статті 58\~ЦК України,\~опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. У частині першій\~статті 60\~ЦК України\~визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи\~(у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша\~статті 300 ЦПК України). З огляду на вказане, а також враховуючи висновок суду про наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною, суд дійшов висновку про необхідність встановлення над нею опіки. Вирішуючи вимогу заяви про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , суд зазначає таке. Відповідно до\~статті 62\~ЦК України,\~опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно з ч. 4\~ст. 63 цього Кодексу,\~опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особливих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно зі ст. 67 ЦК України\~, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Аналогічні приписи містяться у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні приписи містяться у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Зі змісту норм\~ЦК України\~та\~ЦПК України\~вбачається законодавчо визначена вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання щодо призначення опікуна у належній процесуальній формі, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства ? захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. При цьому, таке подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду. Для ефективного виконання функцій, які покладені на опікунів та піклувальників, встановлення опіки або піклування має відбуватися за вільною згодою особи (опікуна, піклувальника), оскільки тільки за цієї умови можливе створення підопічному належних умов виховання та проживання. Таким чином, закон, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. Призначаючи опікуна [PERSON] , суд враховує висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області № 361 від 25.06.2025 року, згідно з яким на підставі здійсненої органом перевірки вбачається за доцільне призначити\~\~ [PERSON] опікуном [PERSON] , оскільки\~\~ [PERSON] може здійснювати догляд за недієздатною та перешкод для призначення його опікуном не виявлено. Інші особи, які б виявили бажання бути опікуном над [PERSON] до органу опіки та піклування не зверталися. Крім цього, суд враховує, що [PERSON] є сином [PERSON] та є її єдиним родичем, бажає та може за станом свого здоров`я бути опікуном, протипоказань щодо виконання повноважень опікуна не має, обставини, які б перешкоджали [PERSON] бути опікуном, під час розгляду справи суд не встановив. Враховуючи прихильність матері до сина, а також те, що на теперішній час заявник здійснює догляд та опіку над нею, здатний найбільш оптимально забезпечити належні умови проживання\~матері,\~його наміри та інтереси відповідають інтересам матері, суд вважає що призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] відповідатиме найкращим інтересам недієздатної та забезпечить дотримання та реалізацію її особистих немайнових і майнових прав. Також суд враховує приписи ч. 5-9\~ст. 300 ЦПК України, згідно з якими рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Згідно ч. 1\~ст. 40 ЦК України,\~фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини другої\~статті 299 ЦПК України,\~судові витрати у справі відносяться за рахунок держави.

Outcome: approved