Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

У травні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі- ТОВ «Бізнес Позика») звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ТОВ «Бізнес Позика» вказує, що 08 серпня 2023 року сторони уклали в електронній формі договір №472007-КС-001 про надання кредиту (далі- кредитний договір), за умовами якого ТОВ «Бізнес Позика» надало [PERSON] кредит у розмірі 13000 грн строком на 24 тижнів за фіксованою процентною ставкою за кожен день користування кредитом. 08 вересня 2023 року між сторонами укладено додаткову угоду №ДУ№1, відповідно до якої ТОВ «Бізнес Позика» надало [PERSON] додатково кредит в сумі 6000 грн, а 23 листопада 2023 року додаткову угоду №ДУ№2, відповідно до якого відповідачці надано додатково кредит в сумі 8000 грн. У свою чергу, відповідачка зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами. [PERSON] частково здійснила оплату за кредитним договором №472007-КС-001, на суму 44607,84 грн, чим погодилась з умовами договору, однак станом на 29 квітня 2025 року утворилась заборгованість в сумі 57 570,03 грн, з яких: 18 801,65 грн\~сума прострочених платежів по тілу кредиту; 38768,38 грн сума прострочених платежів по процентах. За таких обставин ТОВ «Бізнес Позика» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 57570,03 грн, заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати у справі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 травня 2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачка [PERSON] подала відзив, у якому вважала, що позивачем не надано пояснення щодо нарахування заборгованості по відсоткам, а наданий розрахунок не є правовою підставою для стягнення заявлених ним сум. Крім того, на переконання відповідачки, відповідно до вимог ст.ст.11, 18 Закону України «Про споживче кредитування» до договорів про надання споживчих кредитів застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови, зокрема щодо встановлення вимоги про сплату споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання договору. Відтак, оскільки нею отримано 27\~000 кредитних коштів та фактично повернуто 44607,84 грн, а тому нарахування їй заборгованості в сумі 57570 грн є неспіврозмірною із сумою кредиту. Позивачем подано відповідь на відзив, у якому останній уважав його доводи безпідставними, оскільки договір кредиту та додаткові угоди до нього укладені відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», підписані відповідачкою одноразовим ідентифікатором, чим останньою надано згоду на їх умови, зокрема і розмір відсотків, а також на їх виконання нею сплачено 44607,84 грн. Відповідачкою на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості власного розрахунку не надано, а нараховані відсотки є платою за користування кредитом, а не мірою відповідальності за невиконання договору. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 серпня 2023 року ТОВ «Бізнес Позика» і\~ [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір №472007-КС-001, за умовами якого ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачці споживчий кредиту розмірі 13 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а та зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту в порядку та на умовах, визначених цим договором і Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (пункти 2.1, 2.6 кредитного договору). Сторони узгодили строк кредиту: 24 тижні; стандартну процентну ставку за кредитом: в день 2,00000000, фіксована; знижену процентну ставку: в день 1,15226924, фіксована; комісію за надання кредиту: 1950 грн; строк дії договору: до 23 січня 2024 року; орієнтовну загальну вартість кредиту: 33840 грн. (пункти 2.3, 2.4, 2.5, 2.7, 2.8 кредитного договору). Договір укладений сторонами дистанційно шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифікатором UA-5674). Пунктом 3.2.1 кредитного договору визначено, що у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в пункті 3.2.3 та додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в пункті 2.4 договору. У пункті 3.2.2 кредитного договору сторони домовилися, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіка платежів, що наведений в пункті 3.2.3 та додатку №1 до договору (за виключенням дострокового повернення кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по кредиту та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в пункті 2.4 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в пункті 3.2.3 та додатку №1 до договору, та до закінчення терміну договору. 08 серпня 2023 року ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало кредитні кошти в сумі 13000 грн на банківську карту АТ «А-Банк» № [NUMBER] , емітовану на ім`я [PERSON] , що підтверджується повідомленням-підтвердженням ТОВ «ПрофітГід» про перерахування коштів згідно договору №472007-КС-001 від 08 серпня 2023 року. 08\~вересня 2023\~року між\~сторонами укладено\~додаткову угоду\~до договору\~№472007-КС-001\~від 08\~серпня 2023\~року №ДУ№1, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану в порядку, визначеному\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якої ТОВ «Бізнес Позика» надало [PERSON] додатково кредит в сумі 6000 грн, сума неповернутого кредиту 11 221,39 грн, сума несплачених відсотків 1442,20 грн, після збільшення суми кредиту, загальна сума отриманого кредиту складає 17 221,39 грн, орієнтована реальна річна процентна ставка 14659,24 процентів, комісія за надання додаткової суми кредиту 900 грн орієнтована вартість кредиту 40971,45 грн. Того ж дня ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало кредитні кошти в сумі 6000 грн на банківську карту АТ «А-Банк» № [NUMBER] , емітовану на ім`я [PERSON] , що підтверджується повідомленням-підтвердженням ТОВ «ПрофітГід» про перерахування коштів згідно договору №472007-КС-001 від 08 серпня 2023 року. 26 листопада 2023 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору №472007-КС-001 від 08 серпня 2023 року №ДУ№2, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану в порядку, визначеному\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якої відповідачці надано додатково кредит в сумі 8000 грн, сума неповернутого кредиту 13384,53 грн, після збільшення суми кредиту, загальна сума отриманого та неповернутого кредиту складає 21 384,53 грн, орієнтована реальна річна процентна ставка 6340,59 процентів, комісія за надання додаткової суми кредиту 1200 грн орієнтована вартість кредиту 52180,45 грн, термін дії договору продовжено до 12 травня 2024 року. 26 листопада 2023 року ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало кредитні кошти в сумі 8000 грн на банківську карту АТ «А-Банк» № [NUMBER] , емітовану на ім`я [PERSON] , що підтверджується повідомленням-підтвердженням ТОВ «ПрофітГід» про перерахування коштів згідно договору №472007-КС-001 від 08 серпня 2023 року. Станом на 12 травня 2024 року (день закінчення строку кредитування) заборгованість [PERSON] за кредитним договором склала 57 570,03 грн, з яких: 18 801,65 грн\~сума прострочених платежів по тілу кредиту; 38768,38 грн сума прострочених платежів по процентах. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Згідно зі\~статтею 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.ст.12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ураховуючи факт підписання відповідачкою [PERSON] електронного договору та додаткових угод до нього від 08 вересня та 26 листопада 2023 року шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд вважає, що укладення кредитного договору №472007-КС-001\~від 08\~серпня 2023\~рокувідбулось, що узгоджується зі ст.ст.6, 627\~ЦК України та ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію», та останній перераховано суму кредитів в розмірі 13000 грн, 6 000 та 8000 грн, а всього на загальну суму 27000 грн, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договором та з урахуванням сплачених відповідачкою коштів на виконання умов договору, станом на 26 листопада 2023 року (дату укладення додаткової угоди №2), сума кредиту становила 21 384,53 грн. Факт отримання кредитних коштів на загальну суму 27000 грн відповідачкою не оспорюється. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачка на виконання умов договору здійснила часткову оплату на загальну суму 44 607,84 грн. Після закінчення строку кредитування [PERSON] не повернула грошові кошти та не сплатила проценти за користування ними в повному обсязі. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що\~ [PERSON] не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, а тому з неї на користь ТОВ «Бізнес Позика» слід стягнути заборгованість. При цьому, суд враховує, що за умовами кредитного договору сторони визначили два виду процентної ставки: знижена процента ставка 1,15226924% за кожен день користування кредитом (якщо позичальник дотримується графіку платежів); стандартна процентна ставка 2,00000000% за кожен день користування кредитом (якщо позичальник не дотримується графіку платежів). Підписуючі вказаний договір та додаткові угоди на нього, [PERSON] погодилась з його умовами, в тому числі із розміром відсотків за користування кредитними коштами. На момент укладення кредитного договору та додаткових угод до нього відповідачка не зверталася до ТОВ «Бізнес Позика» із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився з усіма умовами такого договору. Оскільки [PERSON] прострочила платежі за кредитним договором, то з 04 лютого 2024 року до 29 квітня 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» нарахувало проценти за стандартною процентною ставкою. Наданий товариством розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та є правильним. Відповідачкою не надано доказів на його спростування, а тому у відповідності до Постанови Верховного Суду від 11.07.2018 р. по справі №753/7883/15 доводи сторони про необґрунтованість розрахунку заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку. Вимоги про стягнення неустойки, штрафу чи пені за невиконання умов договору позивачем не заявлялось, а відсотки за користування кредитом за своєю правовою природою є платою кредитору за користування коштами, а не мірою відповідальності за невиконання зобов`язання. Отже, розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 57570,03 грн, з яких: 18 801,65 грн\~сума прострочених платежів по тілу кредиту; 38 768,38 грн сума прострочених платежів по процентах. Указану заборгованість слід стягнути з відповідачки на користь позивача. Відповідно до положень ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов ТОВ «Бізнес Позика» задоволено у повному обсязі, тому сплачений ним судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у повному обсязі.

Outcome: approved