Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

Представник позивача Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) Остапенко О.І. звернулась до\~Шевченківського районного\~суду м.\~Запоріжжя з\~вищезазначеною позовною\~заявою до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Позовна заява обґрунтована тим, що державним інспектором з охорони навколишнього середовища Південного округу (Запорізька та Херсонська області) Дзюбою В.П. встановлено, що 03.11.2022 [PERSON] у [ADDRESS] здійснив незаконне знесення (без дозвільних документів) одного сухостійного дерева породи «горіх» до ступеня припинення росту. Діаметр вказаного дерева у корі біля шийки кореня складає 41 см. Відносно [PERSON] винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за статтею 153 КУпАП у вигляді штрафу на суму 510 грн, який він сплатив. Своєю протиправною поведінкою Відповідач порушив природоохоронне законодавство України та спричинив державі шкоду у розмірі 1900,00 грн. З метою досудового врегулювання відшкодування шкоди а адресу відповідача було надіслано лист з відповідною пропозицією, який залишений ним без відповіді та задоволення. Зазначає, що в даному випадку спірні відносини за своєю природою кваліфікуються як відносини із відшкодування позадоговірної шкоди з деліктною відповідальністю. Посилаючись на викладені обставини, представник позивача просить стягнути з відповідача шкоду, завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства у розмірі 1900,00 грн та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 23.01.2025цивільну справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя. До Шевченківського районного суду м.Запоріжжя справа надійшла 25.02.2025. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26.02.2025 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Недоліки усунуто вчасно. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з ухвалою відповідачу визначено строк на подання відзиву та роз`яснено, що відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі його ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження була направлена судом поштою за зареєстрованим місцем проживання. Копія позовної заяви з додатками відповідачу була направлена за адресою місця проживання представником позивача, про що свідчать надані суду у порядку, визначеному п.2\~ч.1\~ст.\~177\~ЦПК України,\~докази про\~направлення копії\~позовної заяви\~з додатками. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило. Враховуючи вищевикладене, суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Суд, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку. Як встановлено з матеріалів справи, 03.11.2022 о 14 годині 30 хвилин у м.Запоріжжі по вул. Тимурівській, 34 [PERSON] здійснив незаконне знесення дерева породи горіх діаметром 41 см до ступеня припинення росту у сухостійкому стані за допомогою електричної пили без документів, про що 04.11.2022 Державною екологічною інспекцією Південного округу (Запорізька та Херсонська області) складено протокол про адміністративне правопорушення №006951. [PERSON] з протоколом погодився, про що свідчить його підпис (а.с.13). Зазначене також підтверджується постановою Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) про накладення адміністративного стягнення №33/05/2-09 від 07.11.2022, якою [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ст. 153 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.(а.с.11). 07.11.2022 [PERSON] сплатив накладений на нього штраф в розмірі 510,00 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №39370320 (а.с.8). Внаслідок незаконної вирубки сухостійного дерева породи горіх до ступеня припинення росту [PERSON] заподіяно державі збитки на суму 1900,00 грн, що підтверджується відповідним розрахунком №84-06/1-12 від 18.11.2022 (а.с.14). 23.11.2022 позивач направив на адресу відповідача лист з вимогою відшкодувати заподіяну шкоду (а.с.12). Доказів, що шкоду було добровільно відшкодовано матеріали справи не містять. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У добровільному порядку відповідачем заподіяна шкода не відшкодована, жодних документів на підтвердження щодо добровільного відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Зазначені положення також містяться в ст. 324 ЦК України, в якій зазначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Статтею 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, відшкодувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 105 ЛК України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність, відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев, чагарників. Згідно з ст.107ЛК України громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку визначених законодавством України. Положеннями п.п. «а», «б» абз. 1 ст.40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Частиною 3 статті 28 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» передбачено що видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2006 №1045 в редакції від 31.08.2019, яка діяла на момент вчинення відповідачем правопорушення, визначено, що видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється: за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених\~пунктами 7-10\~цього Порядку); на підставі документів, визначених\~статтями 35-37\~Закону України Про регулювання містобудівної діяльності. За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 42 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», притягнення осіб, винних у порушенні законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, до відповідальності, передбаченої законом, не звільняє їх від обов`язку відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення вимог цього законодавства. Шкода, завдана внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення незалежно від сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів у розмірах, які визначаються на підставі затверджених у встановленому порядку такс, методик, розрахунків щодо обрахування шкоди. Відсутність таких такс, методик, розрахунків не може бути підставою для відмови у відшкодуванні шкоди.\~ Частиною другою статті 293 ЦК України передбачено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Статтею 10 Закону України «Про рослинний світ» визначено, що спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. Статтею 40 Закону України «Про рослинний світ» передбачено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Положеннями статті 153 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в межах населених пунктів, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення; пошкодження дерев і чагарників за межами населених пунктів, що не віднесені до лісового фонду, або їх незаконна порубка. Згідно зі ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу (ч. 2 ст. 40 Закону України «Про рослинний світ»). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, постановою Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.153 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Вказана постанова набрала законної сили. Згідно з п. 7 ч. 3 ст.29 БК України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Пунктом четвертим частини першої статті 69-1 БК України встановлено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні. Таким чином, матеріалами справи доведено, що відповідачем внаслідок незаконного знесення дерева було завдану навколишньому природному середовищу шкоду в розмірі 1900,00 грн. Доказів на спростування вини та, як наслідок, спростування заподіяння шкоди на заявлену суму 1900,00 грн відповідачем суду не надано, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. В зв`язку із задоволенням позовних вимог, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачені ними судові витрати в розмірі 3028 грн 00 коп.

Outcome: approved