Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Представник ОСББ «Володимирська №49А» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості.Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником машиномісця № [NUMBER] та квартири [ADDRESS] . За вказаною адресою створено ОСББ, яке надає відповідні послуги відповідачу.За рішенням загальних зборів від 30.09.2022 встановлено внесок співвласників на утримання будинку та прибудинкової території для квартир в розмірі 14,00 грн. за 1 кв.м. площі квартири/приміщення та щомісячний обов`язковий цільовий внесок у резервний фонд в розмірі 3,00 грн. з 1кв.м площі квартири/приміщення та машиномісць в підземній автостоянці в розмірі 21 грн. за 1 кв. м.За рішенням загальних зборів від 30.01.2024 встановлено внесок співвласників на утримання будинку та прибудинкової території для квартир в розмірі 16,00 грн. за 1 кв.м. площі квартири/приміщення та щомісячний обов`язковий цільовий внесок у резервний фонд в розмірі 3,00 грн. за 1 кв.м. площі квартири/приміщення та машиномісць в підземній автостоянці в розмірі 33 грн. за 1 кв. м.Відповідач неналежним чином сплачує внески та платежі на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка за період з 01.04.2023 р. по 04.03.2025 становить 62 183,60 грн.Крім цього, відповідач має прострочене грошове зобов`язання, а тому позивач згідно ст. 625 ЦК України нарахував 3 286,36 грн. 3% річних та 9 761,98 грн. інфляційних витрат.Вказане стало підставою для звернення до суду. Провадження в справі відкрито 05.06.2025, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді від 05.06.2025 витребувано з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» інформацію про власника машиномісця № [NUMBER] та квартири [ADDRESS] . 03 липня 2025 року витребувана інформація з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» надійшла в адресу суду. В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила розглянути справу за наявними доказами в справі доказами. Заперечень щодо заочного розгляду справи не надходило. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином . Правом на подачу відзиву не скористався. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] є власником машиномісця № [NUMBER] та квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна, засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В., зареєстровано в реєстрі за № 5846, який міститься в матеріалах справи. За вказаною адресою створено ОСББ «Володимирська №49А» з метою забезпечення і захисту прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом. Вищим органом управління об`єднання, відповідно до Статуту ОСББ «Володимирська №49А» є є загальні збори, які вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. До виключної компетенції загальних зборів належить, серед іншого, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Як свідчать матеріали справи, рішенням загальних зборів ОСББ «Володимирська №49А» від 30.09.2022 встановлено внесок співвласників на утримання будинку та прибудинкової території для квартир в розмірі 14,00 грн. за 1 кв. м. площі квартири/приміщення та щомісячний обов`язковий цільовий внесок у резервний фонд в розмірі 3,00 грн. з 1 кв.м площі квартири/приміщення та машиномісць в підземній автостоянці в розмірі 21 грн. за 1 кв. м. За рішенням загальних зборів від 30.01.2024 встановлено внесок співвласників на утримання будинку та прибудинкової території для квартир в розмірі 16,00 грн. за 1 кв. м. площі квартири/приміщення та щомісячний обов`язковий цільовий внесок у резервний фонд в розмірі 3,00 грн. за 1 кв. м. площі квартири/приміщення та машиномісць в підземній автостоянці в розмірі 33 грн. за 1 кв. м. Згідно з статті 11 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що управління житловим комплексом забезпечує балансоутримувач. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», відносини власників приміщень і управителя регулюються договором між ними, який укладається на основі Типового договору. Укладення договору між власником окремого приміщення у житловому комплексі та управителем є обов`язковим і не залежить від членства в об`єднанні, за винятком випадку, коли власник і управитель є однією особою. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Право на звернення до суду виникає у об`єднання через шістдесят днів з дня припинення платежів або відмови в укладенні договору. За умовами ч.4-7 ст.22 вказаного Закону самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства. Договори з управителем укладаються об`єднанням відповідно до закону. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. Особа, яка є власником приміщення у житловому комплексі, в якому створено ОСББ зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні, а тому за наявності підтверджень виплат на управління, утримання та збереження будинку така сума підлягає стягненню. Вказані обставини викладені у постанові Верховного суду України від 27.01.2016 за №3-1028гс15, яка у відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України може бути застосована судом. Згідно ч.ч.1-3 ст.23 вказаного Закону визначено, що утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Вказані обставини вказують на те, що особа-власник квартири (приміщення) в ОСББ зобов`язана здійснювати поточні платежі на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в ОСББ, а тому такі суми витрат підлягають стягненню. За умовами ч.3 ст.17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Крім того, вимогами ст.322 ЦК України визначено, що тягар утримання майна покладається на власника, а саме: власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, представник позивача вказує, що рішення загальних зборів ОСББ не виконується відповідачем, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті обов`язкових внесків за період з квітня2023 по 04.03.2025 на загальну суму 62 183,60 грн. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які свідчать про те, що зобов`язання співвласника по сплаті таких внесків виконуються відповідачем. Не було отримано і доказів, що вказана позивачем сума заборгованості не відповідає дійсності. Крім того, судом враховано, що за умовами ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості по сплаті відповідних внесків. За приписами ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За розрахунком позивача, який був перевірений під час розгляду справи 3% річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 01.04.2023 по 04.03.2025 становить: 3 % річних у розмірі 3 286,36 грн., інфляційних втрат в розмірі 9 761,98 грн. Зважаючи на вищенаведене, вимоги чинного законодавства України, вимоги позивача підлягають задоволенню і в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 3028,00 грн. судового збору. Крім цього, позивач просив стягнути витрати на правничу допомогу. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, за умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В постанові Верховного Суду від 01.04.2020 р. (справа №640/4013/17-ц) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Крім цього, витрати за надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постановах від 02 грудня 2020 року в справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року в справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року в справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 05.08.2024, рахунок фактури № СФ-0000305 від 19.03.2025, за якою сторони визначили вартість послуг - 3000,00 грн., платіжну інструкцію № 760 від 21.03.2025 про сплату 3 000,00 грн. Згідно ч.5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не подано. В постанові Верховного Суду від 22.11.2019 у справі №910/906/18 зазначено, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Таким чином, оскільки стороною позивача підтверджено обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, а клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачем не подано, суд приходить до висновку, що такі витрати в сумі 3 000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. У відповідності до п. 3 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат. Як вбачається з квитанції № 5247 (с) наданої Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» витрати по наданню інформації становлять 535,38 грн., які підлягають стягненню на користь підприємства з відповідача. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 4,11, 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст. 4, 11, 509 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved