Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом про визнання\~за ним\~права власності\~на спадкове\~домоволодіння після\~смерті його\~матері [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] , а саме - домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . Позивач, будучи спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, не може оформити право власності на зазначене домоволодіння, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього. В судовому засіданні представник позивача адвокат Чухась М.С. підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити, визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно саме - домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином поштовим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідач [PERSON] повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України, але своїм правом на участь не скористався, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не надав. Представник Сатанівської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в справі матеріалами. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено,\~що домоволодіння\~по [ADDRESS] згідно технічної документації було збудоване в 1957 році. Згідно довідки виконавчого комітету Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 23.02.2023 №128 встановлено, що станом на 01.01.1992 домоволодіння [ADDRESS] належало [PERSON] . 14.07.2003 [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Згідно матеріалів витребуваної судом спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] спадщину прийняв спадкоємець за заповітом [PERSON] . У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове домоволодіння позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа, який встановлює право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до\~ст. 178 ЦК України, об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування. Відповідно до\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням\~\~є\~\~перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної\~\~особи,\~\~яка\~\~померла\~\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Частиною першою\~ст.1235\~ЦК України\~передбачено,\~що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п. 5\~ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1\~ст.1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове домоволодіння для позивачів є відсутність правовстановлюючого документа та відсутність реєстрації права власності на нього. За життя [PERSON] правовстановлюючі документи не отримувала, державну реєстрацію спірного домоволодіння не проводила. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією права власності на збудовані об`єкти нерухомого майна, нерозривно пов`язані з законодавством у сфері містобудування, а саме із\~ Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Так, відповідно до норм вказаного\~Закону, обов`язковою умовою створення об`єкта містобудування як об`єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права, є прийняття такого об`єкта в експлуатацію. Закон України\~«Про регулювання містобудівної діяльності»\~набрав чинності 12 березня 2011 року. У пункті 9 Розділу V «Прикінцеві положення» цього Закону передбачений певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження. Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року. Тому, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них збудовані у період до 5 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування такого об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Отже, до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на зазначений час, не пов`язувало виникнення права власності на садові будинки з надвірними будівлями та спорудами з державною реєстрацією такого права. Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна й містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 01 липня 2019 року у справі №206/6298/16-ц (провадження № 61-31398св18), від 26 лютого 2020 року у справі №607/16873/18 (провадження № 61-12451св19). У матеріалах справи наявна копія технічного паспорту, складеного КП ГМР «Городоцьке БТІ», в якому зазначено, що житловий будинок по [ADDRESS] збудований у 1957 році. Тобто, спірний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами побудовано до 05 серпня 1992 року, а отже, померла [PERSON] набула за життя право власності на вказане домоволодіння, яке перейшло в порядку спадкування до її сина [PERSON] .. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Інші сини спадкодавця [PERSON] та [PERSON] про право на обов`язкову частку не заявляли. Згідно звіту технічного стану спірного житлового будинку, будинок знаходиться в задовільному стані та придатний для проживання. В зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем є цілком обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved