Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

14 травня 2025 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає,\~що між сторонами 29 червня 2019 року був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сокирянському району та місту Новодністровську Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Вказує, що свідоцтво про шлюб надати не може, так як нею подано до Виноградівського районного суду Закарпатської області позовну заяву про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають із нею та перебувають на їїх утриманні. Вже більше одного року ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, [PERSON] проживає у м. Новодністровськ разом із неповнолітніми дітьми. Ще до припинення ведення спільного господарства та проживання відповідач припинив надання матеріальної допомоги на сім`ю та утримання їхніх дітей. На даний час відповідач проживає та працює за кордоном, має стабільний дохід. На підставі вищевикладеного, просить стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 травня 2025 року і до повноліття старшої дитини; стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14 травня 2025 року, і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. Ухвалою суду від 20.05.2025р. року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 17 червня 2025 року о 16 год. 00 хв., яке було відкладено на 02 липня 2025 року о 10 год. 30 хв. Позивачка [PERSON] ,\~ будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце проведення судового засідання в таке засідання не з`явилася, проте подала заяву про розгляд справи за її відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 35). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, зокрема за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.32,36). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 29 червня 2019 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сокирянському району та місту Новодністровську Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №64 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). У шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Могилів-Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.12) та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Мерією муніципалітету м. Залаегерсег (а.с.13-14). Судом встановлено, що відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №364 від 13 березня 2025 року за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.17). Згідно із довідкою №81 від 08.05.2025р. виданої службою у справах дітей Новодністровської міської ради Чернівецької області, за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] та на її утриманні перебувають діти: [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Відповідно до Акту обстеження сім`ї від 07 травня 2025 року, зі слів сусідів постійно за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] разом зі своїми малолітніми дітьми тривалий час: [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний у відповідності до ст. 182 СК України враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, оскільки обов`язок утримувати дитину є обов`язком як матері, так і батька, а відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи при цьому прав відповідача, зважаючи на матеріальне становище сторін, а також те, що вибір способу стягнення аліментів належить виключно позивачу, суд дійшов висновку, що відповідно до ст.ст. 180, 183 СК України позов слід задоволити та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 травня 2025 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Оскільки позивач, як мати сина [PERSON] [INFO] , що проживає із нею, має право на утримання від чоловіка, а відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку, зважаючи на розмір доходів сторін, відсутність матеріальної допомоги на утримання позивачки від інших осіб, сімейне становище сторін, суд дійшов висновку, що відповідно до ст. 84 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивачка відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то такий підлягає стягненню із відповідача в дохід держави в розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 80, 84, 141, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved