Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Позивач, ПрАТ «СК «Уніка», звернувся у суд із позовом до відповідача, [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на свою користь суму шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 14150 грн., судовий збір у розмірі 3028 грн та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000 грн. Позовна заява мотивована тим, що 24.02.2025 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля Фіат Тіро, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Хюндай Н-1, д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до постанов Київського районного суду м.Харкова винуватими у вказаному ДТП визнано обох водіїв. Відповідальність володільця автомобіля Фіат Тіро, д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» та на підставі заяви, власнику автомобіля позивачем, виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 28300 грн. Оскільки вина у ДТП є обох водіїв, зі [PERSON] , як винуватця в ДТП, в порядку регресу підлягає стягненню 14250 грн. (50%) суми виплаченого страхового відшкодування на підставі ст.993 ЦК України та ст. 108 ЗУ «Про страхування» . Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Ухвалами суду відкрито провадження у справі, ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.02.2025 о 16:30, по вул. Шевченка, буд. 90, сталося ДТП за участю автомобіля Фіат Тіро, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Хюндай Н-1, д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановами Київського районного суду м.Харкова від 19.03.2025р. та від 10.04.2025р. винуватими у вказаному ДТП визнано обох водіїв. Так у постановах суду зазначено, що водій [PERSON] порушив п.2.3б, 14.2.б ПДР України, водій [PERSON] порушила п.2.3.б, 101 ПДР України Постанови суду набрали законної сили. Згідно ч.4\~ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, судом встановлено, що [PERSON] є винний у ДТП від 24.02.2025р. та доказуванню зазначена обставина не підлягає. Згідно свідоцтва про реєстрацію автомобіль Фіат Тіро, д.н.з. [NUMBER] належить АТ «Фармак». На момент вчинення ДТП цивільно- правова відповідальність володільця автомобілю Фіат Тіро, д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Уніка», згідно договору добровільного страхування №191001/4100/0000290 від 17.01.2025р. укладеного між ПАТ «Страхова компанія «Уніка» та АТ «Фармак» . Відповідальність володільця автомобіля Хюндай Н-1, д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП застрахована не була. Згідно п. 8 Договору страхування страховим випадком є ДТП. За заявою [PERSON] до ПАТ «Страхова компанія «Уніка», ДТП від 24.02.2025р. визнано страховим випадком та виплачеано власнику АТ «Фармак» , суму страхового відшкодування, в розмірі 28300 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 10.03.2025р. Вказана сума визначена на підставі акту огляду транспортного засобу №26652878843, страхового акту №26652878843, ремонтної калькуляції. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика,\~який здійснив\~страхову виплату\~(відшкодування)\~за договором\~страхування майна,\~у межах\~фактичних витрат\~переходить право\~вимоги,\~яке страхувальник\~або інша\~особа,\~що одержала\~страхову виплату\~(відшкодування),\~має до\~особи,\~відповідальної за\~завдані збитки. Також за положенням ст. 27 ЗУ «Про страхування» cтраховик,\~який здійснив\~страхову виплату\~за договором\~страхування майна,\~має право\~вимоги до\~особи,\~відповідальної за\~заподіяні збитки,\~у розмірі\~здійсненої страхової\~виплати та\~інших пов`язаних\~із нею\~фактичних витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1188 ЦК України за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вимог зазначеної статті за наявності вини усіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення, зокрема ступінь вини кожного завдавача. Відповідно до ч.1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювана шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Право зворотної вимоги виникає лише після того, як відбулася виплата. Враховуючи, що ПАТ «Страхова компанія «Уніка», виплатило страхове відшкодування в сумі 28300 грн., до нього перейшло право вимоги до винної особи, в даному випадку відповідача, в розмірі 50%, враховуючи обопільну вину водіїв та межі заявлених вимог. Сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, підлягають стягненню витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 500 грн., які підтверджуються укладеними договорами №1ВИМ від 01.11.2023р. із додатковою угодою до нього та договором №2/23ю від 02.11.2023р. із додатком до нього та актом прийому передачі виконаних робіт від 13.06.2023р. На підставі викладеного, позовні вимоги є обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved