Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС", звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3747118 від 23.05.2021 року у розмірі 13952,00 грн. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.05.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 3747118 шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням одноразового ідентифікатора, що прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. За умовами договору, відповідачу були перераховані кошти в сумі 3200 грн. Позивач зазначає, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість. 13.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір відступлення права вимоги №07Т, за яким ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Сума заборгованості становить 13952,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3200,00 грн.; заборгованість за відсотками - 10400,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами - 352,00 грн. Крім заборгованості позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 березня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Судом встановлено, що 23.05.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3747118, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією кредитного договору. Укладення договору відбулося в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, що, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач [PERSON] не виконував своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Судом також встановлено, що 13.09.2021 року між первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» та новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір відступлення права вимоги №07Т, відповідно до якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 3747118 від 23.05.2021 року. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає, що надані позивачем докази (копія кредитного договору, розрахунок заборгованості, договір відступлення права вимоги, платіжне доручення про перерахування коштів) є належними та допустимими, підтверджують факт укладення кредитного договору, невиконання відповідачем своїх зобов`язань та розмір заборгованості. Відповідачем не було надано жодних доказів на спростування позовних вимог, що дає підстави для їх задоволення. Щодо судових витрат, а саме судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, судовий збір у розмірі 2422,40 грн., сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., суд,

Outcome: approved