Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~обґрунтовуючи свої\~позовні вимоги\~тим,\~що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2020 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Поступово стосунки погіршувались, стали частими сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зникло почуття любові, взаєморозуміння та поваги. Шлюбні відносини припинені з кінця 2024 року. Спір про поділ майна відсутній. Просить розірвати шлюб. Представник позивача [PERSON] до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала, просила відновити позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. 20 серпня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) за актовим записом №423 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20 серпня 2020 року. Статтею 24 Сімейного кодексу України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України. Відповідно до\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст.\~51\~Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовилася, а відповідач визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із зазначеним, позивачу [PERSON] , якою при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 605,60 грн., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача інших 50% судового збору в розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved