Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив: визнати необґрунтованим\~і незаконним\~та скасувати\~рішення лікаря-психіатра\~ [PERSON] ,\~викладене в\~медичній довідці\~2\~Серія ААН\~№ 641293\~від 09.10.2023\~-\~протипоказані роботи\~з використанням\~зброї;\~визнати недостовірною\~і такою,\~що принижує\~його честь,\~гідність та\~ділову репутацію\~інформацію,\~поширену лікарем\~психіатром [PERSON] \~у медичній\~довідці 2\~Серія ААН\~№ 641293\~від 09.10.2023,\~а саме:\~«Протипоказані роботи\~з використанням\~зброї»;\~стягнути з\~КНП «Лебединська\~лікарня ім.\~лікаря К.О.\~Зільберника» Лебединської\~міської ради\~на його\~користь кошти\~на відшкодування\~моральної шкоди\~в розмірі\~50\~000\~грн. Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. Вимоги [PERSON] мотивовані тим, що у жовтні 2023 при проходженні медичної комісії на отримання дозволу на зберігання та носіння зброї лікар-психіатр КНП «Лебединська районна лікарня ім. лікаря К.О. Зільберника» Лебединської міської ради Рева В.М., посилаючись на попередні звернення позивача у 2018 - 2019 роках до нього як до лікаря-психіатра, визнав його непридатним до роботи зі зброєю та видав відповідну довідку 2 Серія ААН № 641293 від 09.10.2023. Такий висновок він вважає необґрунтованим, оскільки лікар не обґрунтував і не повідомив, як і чим саме звернення у 2018 - 2019 роках унеможливлюють виконувати роботи із зброєю у 2023 році, не назвав всі побоювання і негативні наслідки, які можуть трапитися від перебування в нього зброї, достовірно знаючи при цьому, що з квітня 2022 року йому офіційно видали автомат з набоями і впродовж 2022 року та 10 місяців 2023 року, в тому числі й на момент проходження психіатричного огляду, він виконував роботи зі зброєю, чергуючи на блокпосту та до цього у березні 2023 року висновком цього ж лікаря-психіатра був визнаний придатним до військової служби і роботи зі зброєю. Позивач вважає, що при обстеженні 09.10.2024 лікар-психіатр [PERSON] не виявив у нього жодних психічних розладів та без наявності підтверджених психічних розладів прийняв необґрунтоване і незаконне рішення, яке порушує його права, свободи та законні інтереси. Медична довідка 2 Серія ААН № 641293 від 09.10.2023 р. містить завідомо недостовірну інформацію, яка ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію, завдала моральної шкоди. [PERSON] вважає, що лікар-психіатр [PERSON] умисно та усвідомлено, фактично визнав його психічно хворим не маючи на це законних підстав і зробив це умисно та усвідомлено з метою зганьбити його честь, гідність і ділову репутацію в очах добровольців, оскільки лише йому одному із 150 осіб добровольчого формування, психіатр відмовив у наданні дозволу на зброю. Оскаржуване рішення фактично впливає на перебування позивача в рядах добровольців і ЗСУ, унеможливило реалізацію його життєвих планів. Викладена в медичній довідці інформація є завідомо недостовірною, яка усвідомлено вигадана відповідачем для умисного спричинення йому шкоди. Цю неправду лікар [PERSON] поширив у голос позивачеві та медсестрі, яка потім реєструвала медичну довідку в журналі для реєстрації медичних документів. З часом інформація про заборону робіт з використанням зброї стала предметом дослідження на її законність керівництвом лікарні, тобто була поширена невизначеному колу осіб. Завдана [PERSON] моральна шкода виразилась в його душевних стражданнях, спричинених протиправними діями та рішеннями відповідача, які призвели до порушення особистих життєвих та соціальних зв`язків, до неможливості реалізувати свої права і тривалий час перешкоджають йому здійснювати подальші життєві плани, змушує позивача до здійснення додаткових зусиль щодо організації свого життя. Внаслідок дій лікаря-психіатра [PERSON] він відчув біль, тривогу, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривалу невизначеність подальшого життя. Поширенням недостовірної інформації відповідач умисно завдав шкоди його немайновим інтересам, усвідомлено і цілеспрямовано зганьбив його гідність, честь та ділову репутацію. Спричинену шкоду [PERSON] оцінюю в 50000 грн., що на його думку є розумним, справедливим та мінімальним розміром для відшкодування душевних страждань і таку шкоду просить покласти на КНП «Лебединська районна лікарня ім. лікаря К.О. Зільберника» Лебединської міської ради. У відзиві\~на позовну\~заву (а.с.\~35-36)\~представник КНП\~«Лебединська лікарня\~ім.\~лікаря К.О.\~Зільберника» Лебединської\~міської ради\~послався на\~те,\~що відповідач\~не визнає\~пред`явлені позовні\~вимоги до\~лікарні. Вважає, що вимога про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню, оскільки така шкода позивачу працівником закладу завдана не була. У даному випадку позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження факту завдання шкоди його немайновим інтересам. В цілому позивач обґрунтовує свої вимоги посилаючись на загальні засади цивільного судочинства, без наведення конкретних фактів, які б підтверджували спричинення йому такої шкоди. Також зазначає, що заявлена сума моральної шкоди нічим не обґрунтована, а відповідно не може бети стягнута на користь позивача. Лікар-психіатр\~КНП «Лебединська\~районна лікарня\~ім.\~лікаря К.О.\~Зільберника» Лебединської\~міської ради\~Рева В.М.\~у своєму\~відзиві на\~позовну заву,\~запереченні на\~відповідь на\~відзив на\~позовну заяву\~та особистих\~письмових поясненнях\~(а.с.\~40,\~50,\~72-74) також просив [PERSON] у позові відмовити та зазначив, що медична довідка Серії ААН № 641293 від 09.10.2023 року не є рішенням лікаря, і не може бути предметом оскарження в даному провадженні. Він особисто не розповсюджував жодну інформацію про стан здоров`я позивача та вважає, що надання довідки особі, яка звертається до лікаря, в розумінні вимог Закону України «Про захист персональних даних» не є розповсюдженням інформації, яка знаходиться в амбулаторній карті цієї особи. Додає, що 13.03.2023 під час проходження медичної комісії [PERSON] дійсно було визнано придатним до служби ЗСУ. Однак у медичному висновку була зроблена відмітка з вказівкою ст. 17 пункт г, яка вказує на наявність у нього психічних розладів. При цьому [PERSON] було роз`яснено, що визнання його придатним до проходження служби у ЗСУ не є дозволом на користування зброєю, а лише дає дозвіл на проходження служби. При цьому питання про порядок проходження такої служби та можливість користування зброєю вирішується безпосередньо у військовій частині. Також йому роз`яснено, що питання про придатність особи до служби в ЗСУ та питання про надання дозволу на користування зброєю регламентовано різними наказами. Тобто, в разі, коли в нього виникне бажання на отримання дозволу на користування зброєю, йому обов`язково необхідно пройти додаткове обстеження. З даного приводу мається відповідний запис у амбулаторній картці. 09.10.2023 [PERSON] прийшов на прийом для отримання довідки на допуск до користування зброєю і йому було роз`яснено, що з урахуванням його періодичних звернень до лікаря-психіатра, згідно Постанови КМУ від 10.05.2022 № 577 Про затвердження переліку медичних психіатричних протипоказань, щодо виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби), що можуть становити безпосередню небезпеку для особи або оточуючих, останньому протипоказано користуватися зброєю. Так як позивач не погодився, то було видано направлення на ЛКК в м. Суми для вирішення даного питання, що передбачено наказом МОЗ України від 18.04.2022 № 651 Про затвердження Порядку проведення попередніх, періодичних та позачергових психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин пункт 7 та пункт 9, про що є запис у медичній документації [PERSON] . Звертає увагу й на те, що ні він, ні медична сестра кабінету нікому не розголошували результати огляду, а доводи [PERSON] про протилежне є лише його припущеннями та безпідставними звинуваченнями. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві, відповіді на відзиви відповідачів та письмових поясненнях по суті справи. Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на доводи КНП «Лебединська лікарня ім. лікаря К.О. Зільберника» Лебединської міської ради та лікара-психіатра КНП «Лебединська районна лікарня ім. лікаря К.О. Зільберника» Лебединської міської ради Реви В.М., викладені у відзивах та письмових поясненнях, доданих до матеріалів справи. Вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити повністю за необґрунтованістю. Свідок [PERSON] , допитаний у судовому засіданні, показав, що працює на посаді лікаря-психіатра Лебединської ЦРЛ з серпня 2000 року. 09.10.2023 до нього звернувся [PERSON] за отриманням дозволу на користування зброєю. Він відмовив йому у цьому бо раніше з його боку були факти звернень до лікаря-психіатра та роз`яснив позивачеві про необхідність звернення до ЛКК м. Суми, пославшись на постанову КМУ від 10.05.2022 № 577. При їхній розмові була присутня медична сестра, місцем роботи якої є медичний кабінет лікаря-психіатра № 41 лікарні. Інших сторонніх осіб при цьому не було. У медичній картці [PERSON] були зроблені відповідні записи. Маючи факти попередніх звернень [PERSON] , відповідно до вимог зазначеної постанови, він не мав права надати останньому дозвіл на роботу зі зброєю та направив на комісійний огляд. Оскільки в м. Лебедині такої комісії немає, позивачеві роз`яснено про необхідність звернення до ЛКК м. Суми. Свідок [PERSON] , допитаний у судовому засіданні, показав, що з 16.04.2022 він є командиром добровольчого формування Лебединської територіальної громади. [PERSON] проходив військову службу в складі даного формування з весни 2022 року і порушень несення служби з його боку зафіксовано не було. Станом на весну 2022 року надання зброї членам формування допускалося без відповідних довідок. Пізніше, коли саме не пам`ятає, постало питання про надання медичних довідок для поводження зі зброєю згідно вимог чинного законодавства. Міська територіальна громада для проходження медичної комісії виділяла кошти і готувались відповідні списки, в яких був і [PERSON] , але він комісію в подальшому не пройшов, а до несення служби без відповідного висновку члени формування не допускаються. У зв`язку з цим 30.11.2023 з [PERSON] контракт було припинено. Заслухавши доводи позивача та представника відповідачів, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд зазначає наступне. Судовим розглядом\~встановлено,\~що з весни 2022 року [PERSON] проходив службу в складі добровольчого формування [INFO] , що встановлено з показів свідка [PERSON] та характеристики позивача (а.с 23). У зв`язку з тим, що дана служба передбачає виконання робіт з використанням зброї, він був направлений на медичний огляд для отримання дозволу на поводження зі зброєю. 09.10.2023 лікарем-психіатром КНП «Лебединська районна лікарня ім. лікаря К.О. Зільберника» Лебединської міської ради Ревою В.М. видано [PERSON] медичну довідку про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів 2 Серія ААН № 641293, згідно якої позивачеві встановлено протипоказання до роботи з використанням зброї (а.с. 7). З таким\~висновком лікаря\~позивач не\~погоджується й\~вважає необґрунтованим і незаконним та таким, що підлягає скасуванню рішення лікаря-психіатра [PERSON] , викладене у зазначеній медичній довідці, а також недостовірною і такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену останнім. Як зазначає позивач, поширення інформації про заборону робіт з використанням зброї полягає у тому, що про це стало відомо його колегам з ДФТГ, медичній сестрі, яка 09.10.2023 була присутня при огляді, а також з часом ця інформація стала предметом дослідження на її законність керівництвом лікарні, тобто була поширена невизначеному колу осіб. Посилаючись на зазначене, [PERSON] просить його вимоги задовольнити та стягнути з КНП «Лебединська\~районна лікарня\~ім.\~лікаря К.О.\~Зільберника» Лебединської\~міської ради понесену ним моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. Однак, з такими доводами позивача суд погодитися не може. Відповідно до ч. 2 ст.\~124\~Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.\~9\~Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст.\~55\~Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно з положеннями ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. ст. 12, 13\~ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту, навчання осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійсненні соціального захисту та навчання осіб, які страждають на психічні розлади є Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» від 22.02.2000 № 1489-III. Частинами 2, 4 ст. 9 даного Закону визначено, що з метою встановлення придатності особи до виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби) з особливими вимогами до стану її психічного здоров`я вона підлягає обов`язковому попередньому (перед початком діяльності) та періодичним (у процесі діяльності) психіатричним оглядам, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин, або позачерговим (у процесі діяльності) у випадку виникнення психічного розладу в проміжок часу між оглядами.\~Порядок проведення попередніх, періодичних та позачергових психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин,\~затверджується центральним\~органом виконавчої\~влади,\~що забезпечує\~формування державної\~політики у\~сфері охорони\~здоров`я. Перелік медичних психіатричних протипоказань щодо виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби), що можуть становити безпосередню небезпеку для особи або оточуючих, затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 1 Переліку медичних психіатричних протипоказань щодо виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби), що можуть становити безпосередню небезпеку для особи або оточуючих, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2022 № 577, усі форми психічних розладів, зокрема спричинені вживанням психоактивних речовин, є медичним психіатричним протипоказанням щодо виконання таких видів діяльності (робіт, професій, служби), що можуть становити безпосередню небезпеку для особи або оточуючих, зокрема, працівники, які для виконання своїх професійних завдань і обов`язків або діяльності повинні мати дозвіл на право придбання, зберігання, носіння, перевезення і використання зброї, зокрема мисливської, газової та травматичної, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів. Згідно з п. 2 Порядку проведення попередніх, періодичних та позачергових психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18.04.2022 № 651 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) попередній, періодичний та позачерговий психіатричні огляди, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин (далі - Огляд) проводяться лікарем-психіатром у закладі з надання психіатричної допомоги будь-якої організаційно-правової форми, або фізичними особами - підприємцями, які отримали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та забезпечують на її підставі медичне обслуговування населення, безпосередньо пов`язане з наданням психіатричної допомоги. Огляд проводиться\~лікарем-психіатром,\~який пройшов\~тематичне удосконалення\~за відповідною\~програмою згідно\~з чинним\~законодавством. Попередній психіатричний огляд проводиться під час прийняття на роботу, періодичний психіатричний огляд проводиться щорічно, позачерговий психіатричний огляд - на вимогу роботодавця у випадку виникнення психічного розладу в проміжок часу між оглядами. Метою проведення Огляду є встановлення придатності особи до виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби) з особливими вимогами до стану її психічного здоров`я (п. 3 Порядку). Судом встановлено, що [PERSON] звертався до КНП «Лебединська\~районна лікарня\~ім.\~лікаря К.О.\~Зільберника» Лебединської\~міської ради\~з метою\~отримання довідки про показання до роботи з використанням зброї та пройшов відповідний психіатричний огляд. З врахуванням положень Порядку від 18.04.2022 № 651,\~а також\~Переліку від\~10.05.2022\~№ 577\~ за наслідками огляду лікарем-психіатром КНП «Лебединська\~районна лікарня\~ім.\~лікаря К.О.\~Зільберника» Лебединської\~міської ради Ревою В.М. прийнято рішення, що роботи з використанням зброї позивачеві протипоказані. При огляді позивача та прийнятті рішення про встановлення зазначених обмежень відповідачем бралися до уваги відомості, якими володів сам лікар, а саме факти періодичних звернень [PERSON] до лікаря-психіатра за медичною допомогою, а також наявна медична документація останнього. Позивач дані обставини не оспорив та як у своїй позовній заяві, так і у судовому засіданні підтвердив, що у 2018-2019 роках він дійсно звертався до лікаря-психіатра [PERSON] за медичною допомогою. При цьому суд не може погодитися з посиланнями [PERSON] \~про те, що лікар не виявив у нього жодних психічних розладів на час огляду та не обґрунтував і не повідомив, як і чим саме звернення у 2018 - 2019 роках до лікаря-психіатра унеможливлювали виконання роботи із зброєю у 2023 році, не назвав всі побоювання і негативні наслідки, які можуть трапитися від перебування в нього зброї, оскільки лікар-психіатр наділений правом та може при прийнятті свого рішення враховувати дані попередніх звернень особи за психіатричною допомогою. Так, відповідно до п. 7 Порядку № 651 під час проведення Огляду лікар-психіатр може враховувати відомості про звернення особи за психіатричною допомогою до закладів з надання психіатричної допомоги. Допитаний у судовому засіданні як свідок [PERSON] показав, що маючи факти таких звернень до нього, як до лікаря-психіатра, з боку [PERSON] він не мав відповідно до вимог закону права надати останньому дозвіл на роботу зі зброєю. При цьому [PERSON] було роз`яснено, що у разі його незгоди з прийнятим рішення він має право звернутися до ЛКК м. Суми та видано відповідне направлення на комісійний огляд, про що свідчить запис у медичній документації позивача (а.с. 99). Пунктом 9 Порядку № 651 установлено, що у разі незгоди особи з результатами Огляду вона може пройти додаткове обстеження амбулаторно або в умовах стаціонару. За результатами додаткового обстеження рішення приймає комісія лікарів-психіатрів. Втім, позивач такого бажання не виявив, до обласного закладу охорони здоров`я для додаткового обстеження та прийняття рішення комісією лікарів-психіатрів не звернувся. Так само на спростування висновку психіатричного огляду, проведеного [PERSON] , та прийнятого останнім рішення [PERSON] не заявляв в ході судового розгляду жодних клопотань стосовно дослідження обставин, які входять до предмета доказування у даній справі, для встановлення яких потребуються спеціальні знання в галузі психіатрії і тим самим він на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами як сторона у справі.\~ В той\~же час\~ст.\~27 Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» установлено, що виключно компетенцією\~лікаря-психіатра\~або комісії\~лікарів-психіатрів\~є встановлення\~діагнозу психічного\~розладу. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, встановлено, що відповідач прийняв оскаржуване рішення відповідно до установленого законом порядку, зважаючи на медичну документацію позивача та його попередні звернення, пов`язані з психічним станом здоров`я,

Outcome: dismissed