Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

09 лютого 2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про зміну (коригування) адреси об`єкту нерухомості, яким позивалась до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалась на те, що 15 серпня 2007 року між нею, її чоловіком [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої сторони, було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко Н.Ф., зареєстрований у реєстрі за № 4860, у відповідності до якого [PERSON] передав у власність [PERSON] та [PERSON] житловий будинок, розташований на земельній ділянці розміром 0,1 га по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованим в реєстрі за № 9-718 від 29.07.2020, вона набула право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1 га, кадастровий номер: 8000000000:90:063:0018, розташовану по [ADDRESS] . [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. До спадкового майна померлого увійшла частка житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . Проте, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, оскільки за адресою вказаного домоволодіння зареєстровано право власності на інше домоволодіння за іншою особою. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 08.03.2021 по справі ЄУН 752/21912/18, яке набрало законної сили 8 квітня 2021 року, встановлено, що за даними архіву бюро є дві інвентаризаційні справи № 33621 та № 19648 на два об`єкти нерухомого майна (житлові садибні будинки), які мають однакові адреси: [ADDRESS] , право власності на які зареєстроване за різними фізичними особами. Також вказаним рішенням було встановлено, що право власності на житловий будинок, загальною площею 72,0 кв. м., житловою площею 48,5 кв. м. було зареєстроване за [PERSON] , та в подальшому, на підставі свідоцтва про право на спадщину, перейшло до [PERSON] .. На даний будинок заведена інвентаризаційна справа № 19648. А в 2007 році право власності на вказаний будинок перейшло до неї та її чоловіка на підставі договору довічного утримання. Вищевказаним рішенням також встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Держадміністрацією Харківського району м. Києва від 05.09.1994, згідно з розпорядженням № 347 від 29.07.1994 року, зареєстровано за [PERSON] 02.07.2018 рішенням державного реєстратора Петришина В.М. за [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:90:063:0016, площею 0,09 га та житловий будинок загальною площею 106,4 кв. м, житловою площею 64,4 кв. м., які розташовані по [ADDRESS] . Через наявний запис про реєстрацію права власності в Державному реєстрі за цією адресою на інший об`єкт нерухомого майна, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину та здійснити державну реєстрацію права власності на будинок. У зв`язку з дублюванням адрес вона (позивачка) звернулася до Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, однак отримала відмову та роз`яснення, що зміна, коригування адреси об`єктів нерухомого майна, які не є об`єктом державної чи комунальної власності, здійснюється на підставі рішення суду. Позивачка просить суд змінити адресу житлового будинку, загальною площею 101,5 кв.м, житловою площею 67,4 кв.м, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:90:063:0018 за адресою: [ADDRESS] , частина якого належить [PERSON] , а частина якого належала [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі договору довічного утримання від 15.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленком Н.Ф. та зареєстрованого в реєстрі № 4860, з адреси [ADDRESS] на адресу [ADDRESS] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 10 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 120-121). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву, третій особі строк для подання письмових пояснень щодо позову або відзиву. 25.07.2024 року третя особа Департамент містобудування виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в системі «Електронний суд» подав пояснення у справі (а.с. 137-142). Зі змісту пояснень Департаменту містобудування виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) встановлено, що третя особа просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема третьою особою зазначено, що з відомостей Міської інформаційно-аналітичної системи забезпечення містобудівної діяльності (МІАС ЗМД) «Містобудівний кадастр Києва» по вулиці Риболовецька вбачається наявність двох окремих домоволодінь з однаковими адресами «49». Обидві ці адреси обліковані в МІАС ЗМД «Містобудівний кадастр Києва» за візуальним спостереженням, тобто в діючому з 2011 року порядку уповноваженими органами ці адреси не присвоювалися (не підтверджувалися). За інформацією, повідомленою позивачем, останньою успадковано частину будинку, що обліковується за адресою [ADDRESS] та розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:90:063:0018. Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ще один будинок за вказаною адресою розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:90:063:0016 та належить на праві власності [PERSON] .. Тому, формулювання позовної заяви «змінити адресу житлового будинку з адреси: [ADDRESS] на адресу: [ADDRESS] » є очевидно некоректним, оскільки, у разі її задоволення в заявленому вигляді, це матиме вплив на зареєстроване в ДРРПНМ право власності [PERSON] на будинок по [ADDRESS] і у разі виконання судового рішення призведе до фактичного скасування цього права. Крім того, позивачка зазначає, що житловий будинок по [ADDRESS] збудовано в 1927 році, а в 1965 році цей будинок був знесений та замість нього самочинно збудований цегляний житловий будинок загальною площею 72 кв.м., житловою площею 48,5 кв.м, також позивач стверджує, що рішенням виконкому Харківської райради м. Києва від 22.10.1990 № 477 було затверджено акт прийняття в експлуатацію побудованого в 1965 році будинку, і в подальшому, в 2007 році право власності на нього перейшло до неї та її чоловіка на підставі договору довічного утримання. Разом з тим, відповідно до копії технічного паспорту на жилий будинок [ADDRESS] , доданої позивачем до позовної заяви, площа земельної ділянки під житловим будинком літ.А з прибудовами до нього (площа забудови) сумарно становить 94 кв. м., загальна площа приміщень будинку 73,1 кв.м, житлова площа 49,6 кв. м. Також відповідно до поданого позивачем Сертифікату відповідності від 20.12.2020 № КВ000878 до зазначеного будинку оформлено здійснену [PERSON] прибудову (літ. а2) площею 34.1 кв. м. Водночас, зі співставлення відомостей МІАС ЗМД «Містобудівний кадастр Києва» з даними поданого позивачем технічного паспорту вбачається, що будинок змістився з центру ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:063:0018 до її західного краю. Вказане також вбачається і зі змісту роздруківки топосхеми з МІАС ЗМД «Містобудівний кадастр Києва». Тобто в період між 2010 та 2019 роками, будинок перемістився у просторі і збільшився в площі забудови до 150 кв. м. Отже старий будинок 1965 року будівництва було демонтовано та в іншій частині земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:063:0018 було збудовано новий будинок більшої площі. При цьому, дозвільних документів на виконання відповідних будівельних робіт, а також доказів введення в експлуатацію цього новозбудованого будинку позивачем суду не надано. Із наведеного вбачається, що будинок, який знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер: 8000000000:90:063:0018, є самочинним будівництвом та, окрім знаходження в межах тієї ж самої земельної ділянки, не має жодного іншого відношення до побудованого в 1965 році житлового будинку, загальною площею 72 кв. м, житловою площею 48,5 кв. м, право власності на який в 2007 році перейшло до позивача та її чоловіка на підставі договору довічного утримання. 28.08.2024 Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація подала до суду відзив на позовну заяву (а.с. 162-167), в якому просить відмовити в задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю. Позовна вимога про зміну адреси з « [ADDRESS] » на « [ADDRESS] » є некоректною, оскільки вразі її задоволення в заявленому вигляді, це матиме вплив на зареєстроване в ДРРПНМ право власності [PERSON] на будинок по [ADDRESS] і у разі виконання судового рішення призведе до фактичного скасування цього права. Також, як вбачається із пояснень Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а саме відомостей Міської інформаційно-аналітичної системи забезпечення містобудівної діяльності (МІАС ЗМД) «Містобудівний кадастр Києва» по вулиці Риболовецька вбачається наявність двох окремих домоволодінь з однаковими адресами «49». Обидві ці адреси обліковані в МІАС ЗМД «Містобудівний кадастр Києва» за візуальним спостереженням, тобто в діючому з 2011 року порядку уповноваженими органами ці адреси не присвоювалися (не підтверджувалися). Зі співставлення відомостей МІАС ЗМД «Містобудівний кадастр Києва» з даними поданого позивачем технічного паспорту вбачається, що будинок змістився з центру ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:063:0018 до її західного краю. Вказане також вбачається і зі змісту роздруківки топосхеми з МІАС ЗМД «Містобудівний кадастр Києва». Тобто в період між 2010 та 2019 роками, будинок перемістився у просторі і збільшився в площі забудови до 150 кв. м. Отже старий будинок 1965 року будівництва було демонтовано та в іншій частині земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:063:0018 було збудовано новий будинок більшої площі. При цьому, дозвільних документів на виконання відповідних будівельних робіт, а також доказів введення в експлуатацію цього новозбудованого будинку позивачем суду не надано. Із наведеного вбачається, що будинок, який знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер: 8000000000:90:063:0018, є самочинним будівництвом та, окрім знаходження в межах тієї ж самої земельної ділянки, не має жодного іншого відношення до побудованого в 1965 році житлового будинку, загальною площею 72 кв. м, житловою площею 48,5 кв. м, право власності на який в 2007 році перейшло до позивачки та її чоловіка на підставі договору довічного утримання. Вважають, що жодних доказів на підтвердження факту порушення охоронюваних законом прав та інтересів позивачки з боку відповідача не надано. 28.08.2024 третя особа [PERSON] подала до суду письмові пояснення (а.с. 171-172), в яких зазначила, що 5 вересня 1994 року Державна адміністрація Харківського району м. Києва видала [PERSON] свідоцтво про право на особисту власність на домоволодіння по [ADDRESS] № 347 від 29.07.1994 року. 8 вересня 1994 року право власності було зареєстровано у Київському бюро технічної інвентаризації, запис в книзі № 38149. 5 березня 1994 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації якого їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до Державного акту про право власності на землю від 6 грудня 2000 року їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,09 га, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку з кадастровим номером: 8000000000:90:063:0016. 25 червня 2018 року вона звернулася до Філії комунального підприємства Київської обласної Ради «Готово» м. Києва з заявою про реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку та на житловий будинок, загальною площею 106,4 кв. м, житловою площею 64,4 кв. м, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Рішенням державного реєстратора, з відкриттям розділу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:063:0016, площею 0,09 га, адреса: [ADDRESS] , індексний номер 41849156 від 02.07.2018 09:36:27 розмір частки 1, власник [PERSON] .. Рішенням державного реєстратора, з відкриттям розділу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, яким є житловий будинок загальною площею 106,4 кв. м, житловою площею 64,4 кв. м; адреса: [ADDRESS] ; реєстраційний номер 1588092080000, індексний номер 41849535 від 02.07.2018 09:51:15, розмір частки 1, власник [PERSON] 13.12.2018 відомості про адресу [ADDRESS] внесені до реєстру адрес Департаментом містобудування та архітектури м. Києва, власник [PERSON] .. Ухвалою Голосіївського районного суду від 19 грудня 2024 року клопотання представника відповідача Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації Арполенко Н.М. про заміну відповідача у справі №752/3541/24 за позовом [PERSON] до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), [PERSON] про зміну (коригування) адреси об`єкту нерухомості, задоволено; замінено у даній справі, відповідача Голосіївську районну в місті Києві державну адміністрацію на - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (т. 1 а.с. 225-226). Ухвалою Голосіївського районного суду від 27 березня 2025 року закрито підготовче провадження у даній справ, справу призначено до судового розгляду (т. 2 а.с. 66-67). У судовому засіданні 07.07.2025 року сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі (т. 2 а.с. 74). Відповідач про причини неявки представника суд не повідомив. Третя особа подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, проти задоволення позову не заперечує (т. 2 а.с. 73). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою № 1 від 26.02.1991 року за № 7Н-3799, є власником житлового будинку, житловою площею 49,60 кв.м., 1965 року побудови, розташованого у [ADDRESS] , а за даними короткої технічної характеристики на цю ж будівлю, житлова площа збільшилась на 1,1 кв.м. за рахунок знесення опалювального приладу (печі). ( том 1 а.с.103,104). 29 березня 2007 року [PERSON] склав заповіт, яким призначив спадкоємцями всього його майна, яке буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилося із чого б не складалося, а також все те, на що він за законом матиме право, [PERSON] та [PERSON] .. Вказаний заповіт посвідчений 29 березня 2007 року нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козьяковою І.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 1165. (том 1 а.с. 36). Крім того, з копій договору довічного утримання від 15.08.2007року, витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від 15.08.2007 року, Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.08.2007 року, судом встановлено, що [PERSON] передав у власність [PERSON] та [PERSON] , в рівних частинах кожному, належний йому на праві власності жилий будинок з господарськими побутовими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці розміром 0,1000 га. Даний договір довічного утримання посвідчений 15 серпня 2007 року нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко Н.Ф. (том 1 а.с. 63, 106, 107). Разом з тим, листом №062/14-1837 (И-2019) від 08.02.2019 року КП КМР "Київське міське бюро технічної інвентаризації" повідомило, що за даними книг реєстрації права власності Бюро, під реєстраційним номером 38149 в реєстровій книзі № 232-104 право власності на житловий будинок [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 05.09.1994 року державною адміністрацією Харківського району м. Києва. На даний будинок була заведена інвентаризаційна справа № 33621. Згідно акту прийняття в експлуатацію, затвердженого рішенням виконкому Харківського району м. Києва 29.07.1994 за № 347, загальна площа зазначеного цегляного будинку склала 101,1 кв. м, в т. ч. житлова - 37.8 кв. м. За даними технічної інвентаризації, яку Бюро провело 12.01.2007 року загальна площа зазначеного будинку склала 106,4 кв. м, в т. ч. житлова - 64,4 кв. м. За даними книг реєстрації права власності Бюро, під реєстраційним номером 15891 право власності зареєстровано на інший житловий будинок [ADDRESS] було зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 09.12.1961 виконкомом Московської районної ради. За даними матеріалів технічної інвентаризації зазначений дерев`яний жилий будинок був збудований в 1927 році, його загальна площа складала 45,6 кв. м, в т. ч. житлова - 23,8 кв. м. На даний будинок була заведена інвентаризаційна справа № 19648. Під час технічної інвентаризації, яку Бюро провело 18.04.1980, було встановлено, що зазначений дерев`яний житловий будинок знесений і взамін нього в 1965 році був самочинно збудований цегляний житловий будинок загальною площею 69,2 кв. м, в т. ч. житловою - 49,6 кв. м. Рішенням виконкому Харківської райради м. Києва № 477 від 22.10.1990 був затверджений акт прийняття в експлуатацію зазначеного будинку, згідно якого його загальна площа складала 72,0 кв. м., в т. ч. житловою - 48,5 кв. м. Право власності на зазначений будинок було зареєстровано під реєстраційним номером 31154 за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Харківської райради 14.11.1990. У подальшому право власності на цей будинок перейшло до [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Київською держнотконторою 26.02.1991 за реєстром № 7Н-3799. Таким чином, в архіві Бюро є дві інвентаризаційні справи № 33621 і 19648 на два об`єкти нерухомого майна (житлові садибні будинки), які мають однакові адреси: [ADDRESS] , і право власності на які було зареєстровано за різними фізичними особами. Вказані обставини також узгоджуються з обставинами встановленими рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 9 березня 2021 року у справі № 752/21912/18 за позовом [PERSON] до Державного реєстратора Філії Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Петришина В.М., треті особи: [PERSON] , Департамент з питань реєстрації Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення та за позовом [PERSON] до [PERSON] , Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстрації. Відповідно до правил частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. [INFO] [PERSON] помер, спадщину після смерті якого прийняла позивачка, спадкоємець за заповітом, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 8000000000:90:063:0018, розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд, яка належала померлому (т. 1 а.с. 37, 38-39, 70). [INFO] [PERSON] помер, спадкоємицею після смерті якого є його дружина, позивачка [PERSON] (т. 1 а.с. 54, 73, 74). До спадкового майна [PERSON] належить частина житлового будинку [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано на підставі договору довічного утримання, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко Н.Ф. від 15.08.2007 за № 4860, та зареєстрованого в КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 05.09.2007 за реєстровим № 31154 (т. 1 а.с. 40). 15 серпня 2023 року позивачка [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка до першої Київської державної нотаріальної контори, проте отримала відмову, оскільки право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстроване за іншою особою (т. 1 а.с. 24). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.03.2021 право власності на житловий будинок, загальною площею 106,4 кв. м, житловою площею 64,4 кв. м., який розташований на земельній ділянці площею 0,09 га з кадастровим номером 8000000000:90:063:0016 за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване 25.06.2018 за [PERSON] .. Вказане право власності зареєстроване на підставі свідоцтва про право на приватну власність на домоволодіння, серія та номер: Б/Н, виданого 05.09.1994 Державною адміністрацією Харківського району м. Києва. (а.с. 41-43). З метою коригування подвоєної адреси, позивачка зверталася до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з заявами про проведення коригування адреси будинку. Листами від 28.09.2021року та 21.10.2021року Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація повідомила про те, що райдержадміністрацією було направлено копії документів до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) для надання висновку щодо можливості присвоєння поштової адреси житловому будинку на [ADDRESS] , як: [ADDRESS] , на що Департамент надіслав лист - роз`яснення із зауваженнями (т. 1 а.с 25-26, 30). Враховуючи лист - роз`яснення Департаменту, райдержадміністрація зможе повернутися до питання присвоєння поштової адреси житловому будинку [ADDRESS] після виконання всіх умов Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відмовив позивачу у коригуванні адреси. У своїх письмових пояснення, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) посилається на Порядок присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2021 року № 690 та зазначає, що відповідно до пункту 52 Порядку, у разі виявлення дублювання номерів об`єктів нерухомого майна, один чи більше з яких не є об`єктами державної та комунальної власності та не підпадають під випадки, зазначені у пункті 50 Порядку, зміна, коригування адреси здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до правил частин 1, 2, 3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частинами 1, 2 статті 386 ЦК України визначено, що: держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності; власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Пунктом 23 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №690 від 07 липня 2021 року, в редакції від 16 червня 2023 року, визначено, що для нумерування об`єктів використовуються арабські цифри. Номер об`єкта може також містити літеру. Літера використовується у разі, коли відсутня можливість забезпечити послідовну нумерацію будівель, розташованих вздовж вулиці, відповідно до пункту 25 цього Порядку (наприклад, у разі будівництва двох чи більше будівель замість однієї, поділу будівель на дві чи більше блоковані). Також може використовуватися літера для будівель, що розташовані (або будуються) посеред кварталу та не мають фасаду, що виходить на вулицю. У такому разі номер найближчої житлової будівлі (для інших житлових) або споруди (для інших споруд), яка має фасад, який виходить на вулицю, отримує літеру "А", а будівля чи будівлі (споруда чи споруди) відповідно отримують інші літери. Для нумерації об`єктів використовуються великі літери українського алфавіту в такій послідовності: "А", "Б", "В", "Г", "Д", "Е", "Ж", "И", "К", "Л", "М", "Н", "П", "Р", "С", "Т", "У", "Ф", "Х", "Ц", "Ч", "Ш", "Ю", "Я". Літера зазначається після номера через дефіс. Відповідно до п.10 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна у разі виявлення дублювання номерів окремих частин об`єкта зміна (коригування) адреси здійснюється на підставі рішення суду, крім випадку, визначеного абзацом другим цього пункту. У відповідності до п. 50 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна здійснюється: у випадку виявлення невідповідності адреси фактичному розташуванню об`єкта; у випадку виявлення дублювання адрес існуючих об`єктів державної або комунальної власності; у випадку подвоєння адрес внаслідок об`єднання населених пунктів; у випадках, визначених пунктами 9, 10 та 41 цього Порядку; у випадках, встановлених законодавством та цим Порядком. Згідно з п. 52 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна у разі виявлення дублювання номерів об`єктів нерухомого майна, один чи більше з яких не є об`єктами державної чи комунальної власності та не підпадають під випадки, зазначені у пункті 50 цього Порядку, зміна, коригування адреси здійснюються на підставі рішення суду. Судом встановлено, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - будинок за адресою: [ADDRESS] , розміщений на земельній ділянці з кадастровим ноимером 8000000000:90:063:0016 належить на праві власності [PERSON] .. Таким чином, формулювання позовної вимоги «змінити адресу житлового будинку, загальною площею 101,5 кв.м, житловою площею 67,4 кв.м, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:90:063:0018 за адресою: [ADDRESS] з адреси [ADDRESS] на адресу [ADDRESS] » є очевидно некоректним, оскільки, у разі її задоволення саме в заявленому вигляді, матиме вплив на зареєстроване в ДРРПНМ право власності [PERSON] на будинок по [ADDRESS] і у разі виконання судового рішення призведе до фактичного скасування цього права. За інформацією, наданою позивачем, житловий будинок, частина якого належить їй на підставі договору довічного утримання та частина якого нею успадкована, та який обліковується за адресою [ADDRESS] , знаходиться поруч з зазначеним домоволодінням [PERSON] .. Разом з тим відповідач зазначає, що зі змісту «Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] » від 05.07.2007 вбачається, що площа земельної ділянки під житловим будинком літ. А з прибудовами до нього (площа забудови) сумарно становить 94 кв.м., загальна площа приміщень вказаного будинку становить 73,1 кв.м., житлова площа 49,6 кв. м. Також відповідно до копії Сертифікату відповідності від 20.12.2010 № КВ000878 до зазначеного будинку оформлено здійснену [PERSON] прибудову (літ а2) площею 34,11 кв. м. Водночас зі співставленням відомостей МІАС ЗМД «Містобудівний кадастр Києва» з даними поданого позивачем технічного паспорту (стор. «План земельної ділянки» дод. 2.1 до техпаспорту), вбачається, що будинок змістився з центру ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:063:0018 до її західного краю. Крім того, площа забудови будинку що перемістився збільшилася до 150 кв. м, що вбачається при застосуванні інструменту «Вимірювання площі» на топоплані в МІАС ЗМД «Містобудівний кадастр Києва». Тобто, в період між 2010 та 2019 роками, будинок перемістився у просторі та збільшився в площі забудови до 150 кв. м. При цьому, дозвільних документів на виконання відповідних будівельних робіт у встановленому порядку, актуального технічного паспорту, а також доказів введення в експлуатацію перебудованого будинку позивачем до суду не надано. Разом з тим, відповідно до довідки КП КМР «КМ БТІ» від 09.09.2024 № 48792, що на аркуші справи №179 тому №1, за даними інвентаризаційної справи за адресою [ADDRESS] технічна інвентаризація садиби проводиться з 1961 року. До 1989 року межі зазначеної земельної ділянки не мали чітко визначених меж, а площа земельної ділянки відповідно до схематичного плану інвентаризаційної справи КП КМР «КМ БТІ» складала 1323 кв. м і норма землекористування встановлена не була. При проведенні поточної технічної інвентаризації зазначеної садиби 05.07.2007, межі земельної ділянки в матеріалах інвентаризаційної справи зазначені відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку, на яких встановлена огорожа з металевої сітки по стовпах з металевих труб. При цьому місце розташування житлового будинку літ. А не було змінено починаючи з 1965 року. В земельному кадастрі чітко визначені координати земельних ділянок, а місцерозташування будинків зазначено умовно і не завжди відповідає реальному місцю розташування будівель. Відповідно до копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями виготовленим станом на 03.11.2021 року та витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації єдиної державної електронної системи у сфері будівництва створеного 06.01.2022 загальна площа житлового будинку становить 101,5 кв. м., житлова (основна) 56,2 кв. м. (т. 1 а.с. 201-212). Відповідно до вимог частини 16 статті 26-3 Закону №3038-VI присвоєння адреси самочинно збудованим об`єктам, на які визнано право власності за рішенням суду, та об`єктам, визначеним пунктом 9 розділу V «Прикінцеві положення» цього Закону, здійснюється відповідно до частин четвертої, п`ятої, сьомої - десятої статті 26-5 цього Закону після прийняття в експлуатацію таких об`єктів. В свою чергу, легалізація самочинно збудованих (реконструйованих) індивідуальних житлових будинків (так звана «будівельна амністія») здійснюється відповідно до вимог «Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 №158 (далі - Порядок №158) з подальшими змінами та доповненнями. З огляду на викладене суд погоджується з позицією викладеною Департаментом, що задоволення позовних вимог в заявленому позивачем обсязі та вигляді не відповідатиме вимогам Закону №3038-VI, Порядку №690, Положення №337/9394, суперечитиме нормам Порядку №158 та негативно вплине на існуючу реєстрацію прав власності [PERSON] в Державному реєстрі речових прав. Разом з тим, суд приходить висновку щодо задоволення позовних вимог шляхом коригування (виправлення фактичного дублювання) поштових адрес « [ADDRESS] », зокрема, шляхом присвоєння житловому будинку загальною площею 101, кв.м., житловою площею 67,4 кв м, частина якого належить [PERSON] та частина якого належала [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі договору довічного утримання від 15.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленком Н.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за № 4860, поштової адреси « [ADDRESS] ». Таким чином судом встановлено, що є достатні підстави для зміни адреси житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, оскільки внаслідок помилкового присвоєння однакових адрес двом різним об`єктам нерухомого майна, які належать різним особам, позивачка обмежена у праві належного оформлення спадкового майна, що залишилось після смерті її чоловіка. За таких обставини, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів,

Outcome: approved