Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

У березні 2025 року [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє її представниця - адвокат Кияновська А.В., звернулася до суду з позовом, в якому просила: визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), внести зміни в актовий запис № 859 ,складений 04.10.2016 року Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про народження дитини [PERSON] , [INFO] , в якому зазначити відомості про батька дитини: в графі « Батько» - [PERSON] та змінити прізвище дитини, вказавши в графі : «Прізвище» - [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила наступне. З червня 2014 року позивач разом з відповідачем 1 - [PERSON] [INFO] почали спільно проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу у квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де вона проживає і дотепер. В зазначеній квартирі зареєстровані, однак не проживають брати та сестра [PERSON] , а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а [PERSON] зареєстрований та проживає за іншою адресою, однак є співвласником цієї квартири (відповідачі). [INFO] від фактично шлюбних відносин у позивачки та [PERSON] народилася донька - [PERSON] . Відомості про батька дитини було записано у книзі реєстрації актів про народження на підставі ч.1 ст. 135 СК України, за вказівкою матері. 04.10.2022 року [PERSON] , був призваний до лав ЗСУ та перебував на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . У грудні 2022 року сім`я [PERSON] отримала Сповіщення №258 від 23.12 2022 року за №1/2/7743 про те, що [PERSON] зник безвісті 19 грудня 2022 року поблизу населеного пункту Курдюмівка Бахмутського району Донецької області. 24.12.2022 року до ЄДРДР були внесені відомості щодо зникнення безвісти [PERSON] [INFO] жителя [ADDRESS] , який [INFO] , при виконанні бойового завдання в Бахмутському районі Донецької області, під час мінометного обстрілу військами рф за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за фактом умисного вбивства ( з позначкою «зниклий безвісти»). Сторона позивачки вказала, що з моменту народження дитини - [PERSON] [PERSON] визнав доньку своєю рідною дитиною, піклувався і підтримував, утримував її. [PERSON] займався вихованням доньки, виконував усі обов`язки батька відносно неї. Весь цей час донька проживала разом з позивачкою та [PERSON] в одній квартирі за адресою [ADDRESS] . Сім`я мала спільний бюджет, разом утримували спільне майно . Позивач змушена звернутися до суду з цією заявою про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини з метою захисту прав та інтересів дитини, оскільки дитина має право на піклування з боку держави, оскільки дитина не досягла 18-річного віку, тому вона, за даних обставин, має право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Без встановлення даного факту заявниця не може зібрати всі належні документи для призначення виплат дитині. Батьки [PERSON] померли, а в шлюбі з іншими особами він ніколи не перебував і інших дітей не мав. Брати і сестра [PERSON] визнавали і визнають дитину, народжену від брата [PERSON] , рідною племінницею. Усім їм відомо про звернення заявниці до суду з заявою щодо встановлення батьківства відносно їх брата. Отже заявниця звертається до суду з цією заявою про встановлення батьківства для створення умов здійснення дитиною особистих майнових прав. Встановлення батьківства необхідно заявниці для подальшого права на отримання пенсії та пільг, а саме для призначення та отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника дитині. Ухвалою від 24.03.2025 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 15.05.2025 р. 18.04.2025 року від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому підтвердила, що її брат [PERSON] виконував батьківські обов`язки щодо виховання своєї доньки [PERSON] , оскільки вважав її своєю рідною донькою, а тому відповідачка проти задоволення позову не заперечувала. 21.04.2025 року від представника третьої особи ГУ ПФУ в Миколаївській області - Вербицької І.І. надійшли пояснення по справі та заява про розгляд справи за відсутності представника ГУ ПФУ у Миколаївській області. 05.05.2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказав, що його брат [PERSON] дійсно є батьком [PERSON] , яку він сильно любив, піклувався, займався її вихованням та розвитком, проводив з нею багато часу, тим самим виконував обов`язки батька, а тому відповідач проти задоволення позову не заперечував. 08.05.2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказав, що повністю погоджується з твердженнями позивачки про те, що його брат [PERSON] є батьком її доньки [PERSON] , оскільки відповідач довгий час проживав зі сім`єю брата від самого дня народження [PERSON] , а тому може підтвердити, що [PERSON] виховував, турбувався та фінансово забезпечував свою доньку [PERSON] та її матір [PERSON] , а тому відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. 12.05.2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому підтвердив, що його брат [PERSON] дійсно є батьком [PERSON] . Про це йому відомо достаменно, оскільки він бачив як його брат піклувався про неї, вони разом усією родиною їздили на відпочинки на море, він фінансово утримував її, турбувався, навчав, віховував її, гуляв з нею на дитячих майданчиках, читав книжки, грався, а тому проти задоволення позовних вимог не заперечував. Ухвалою суду від 15.05.2025 року оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 07.07.2025 р. до 12.00 год, витребувано у Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) актовий запис № 859, складений 04.10.2016 року Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про народження дитини [PERSON] , [INFO] . 09.06.2025 року від Заводського відділу ДРАЦС у місті Миколаєві, на виконання вимог ухвали суду від 15.05.2025 року, надійла витребувана судом копія актового запису. 12.06.2025 року від представниці позивачки - адвоката Кияновської А.В. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження від 05.06.2025 року. Позивачка до підготовчого судового засідання не з`явилася, її представниця - адвокат Кияновська А.В. подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачі та треті особи до підготовчого судового засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Сторони до підготовчого судового засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (Постанова ВС від 24.10.2024 у справі №752/8103/13-ц). За такого, суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає приписам ст. 223 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові матеріали справи доходить до наступних висновків. Встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивачка у позові вказує, що з червня 2014 року проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з [PERSON] та за час сумісного проживання у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.10.2016 року Заводським районним у місті Миколаєві відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, актовий запис №859, [INFO] народилася [PERSON] , у свідоцтві якої в графі батько вказано: « [PERSON] », в графі мати: « [PERSON] ». Відомості про батька дитини були внесені відповідно до ст.135 СК України, що підтверджується копією витягу з актового запису про народження №859 від 04.10.2016 року. [INFO] [PERSON] , був призваний до лав ЗСУ та перебував на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується Довідкою Міністерства оборони в/ч [NUMBER] та Витягом із наказу №263 від 04.10.2022 року із якого вбачається, що [PERSON] , 1991 року народження, який прибув із [INFO] зарахований до списків особового складу військової частини з 05 жовтня 2022 року та призначений на посаду стрільця 2 стрілецького взводу 10 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону, де приступив до виконання службових обов`язків з 04.10.2022 року. Як вбачається зі сповіщення №258 від 23.12 2022 року, [PERSON] зник безвісті 19 грудня 2022 року поблизу населеного пункту Курдюмівка Бахмутського району Донецької області. 24.12.2022 року до ЄДРДР внесено відомості щодо зникнення безвісти [PERSON] . [INFO] жителя [ADDRESS] , який [INFO] , при виконанні бойового завдання в Бахмутському районі Донецької області, під час мінометного обстрілу військами рф за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за фактом умисного вбивства ( з позначкою « зниклий безвісти») За вказаним фактом було розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 27.06.2023 року №20230627-1908, 02.06.2023 року [PERSON] набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин. Батьки зниклого безвісти [PERSON] померли, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , єдиним найближчим родичем відповідача є один із його братів [PERSON] . На замовлення позивачки за біологічними зразками передбачуваного дядька [PERSON] та зразками дитини [PERSON] було проведено молекулярно-генетичну експертизу. 05.06.2025 року Медичним центром «МАМА ПАПА» (ліцензія МОЗ України від 03.11.2016 р.) надано висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження №37002, яким встановлено наступне: 1. Ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним дядьком, тобто братом батька за обома батьками, [PERSON] , [INFO] , народженої матір`ю [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,9%. 2. [PERSON] , [INFO] , являється біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,9%, за умови цього дослідження, що він є біологічним повнорідним братом [PERSON] , [INFO] , та інші повнорідні брати [PERSON] , [INFO] , че розглядаються як передбачувані батьки [PERSON] , [INFO] . Факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю та народження у них спільної доньки [PERSON] і її виховання [PERSON] підтверджується також письмовими поясненнями свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також підтверджується поясненнями відповідачів у відзивах на позовну заяву. Згідно ст.8 ЗУ "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин", набуття правового статутус особи, зниклої безвісти за особливих обставин не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи. В аспекті положень статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч.3 ст.43 ЦК порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі №317/3139/15-ц, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла). Враховуючи вищевикладене, та те що [PERSON] , хоч і набув статусу особи, яка зникла за особливих обставин, однак такий статус не зменшує обсяг його цивільної правоздатності, беручи до уваги, що [PERSON] не було встановлено Цивільним процесуальним кодексом України безвісно відсутньою особою, то останній може бути відповідачем по даній справі. Згідно ст.121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч. 1 ст. 135 СК України). За положеннями ч.ч. 1, 2 статті 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч. 3 ст. 128 СК України). За змістом частини 4 вказаної вище статті, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Тлумачення статті 128 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved