Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 06.07.2023 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільної часткової власності в натурі. В обґрунтування\~позову зазначено,\~що [PERSON] \~є власником\~1/2\~частки квартири\~ [ADDRESS] \~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на житло\~№ [NUMBER] \~від 12.09.1994\~та договору\~дарування від\~15.11.2019,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Одеського\~міського нотаріального\~округу Одеської\~області Руденко\~Г.О.,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 1391.\~ [PERSON] є\~власником іншої\~1/2\~частки квартири\~ [ADDRESS] \~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на житло\~№ [NUMBER] \~від 12.09.1994\~та договору\~дарування від\~11.03.2000,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Одеського\~міського нотаріального\~округу Одеської\~області Степановою\~I.А.,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 542.\~Так,\~згідно Свідоцтва\~про право\~власності на\~житло від\~12\~вересня 1994\~року,\~виданого Управлінням\~житлово-комунального\~господарства виконкому\~Одеської міської\~ради народних\~депутатів,\~11/100\~частин домоволодіння,\~яке знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~передані на\~правах приватної\~спільної сумісної\~власності:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] в\~рівних частинах.\~Відповідно до\~Договору дарування\~від 11.03.2000,\~ [PERSON] подарувала,\~а [PERSON] \~прийняла у\~дар 11/400\~частин домоволодіння\~з надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] . На підставі висновку щодо технічної можливості виділа об`єкта нерухомого майна вих. № 512/12281/18 від 19.09.2018 за технічними показниками 11/400 частин домоволодіння. розташовані за адресою: [ADDRESS] були виділені в окремий об`єкт нерухомості в якості квартири [ADDRESS] . 21.09.2018 за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на 1/2 квартири [ADDRESS] , номер запису 28096592, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1652988751101. 21.09.2018 за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на 1/4 квартири [ADDRESS] , номер запису 28096690, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1652988751101. 21.09.2018 за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на 1/4 квартири [ADDRESS] , номер запису 28096737, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1652988751101. На підставі Договору дарування від 15.11.2019, реєстровий № 1391, [PERSON] передав безоплатно майно у власність, а [PERSON] прийняла в дар 1/4 частки квартири під [ADDRESS] . Відповідно до Технічного паспорту на квартиру від 19.09.2018 квартира [ADDRESS] розташована на 1 поверсі 1 поверхового будинку та складається в цілому з трьох житлових кімнат та підсобних приміщень житловою площею 47,6 кв.м, загальною площею 74,3 кв.м.: 1 - тамбур площею 4,1 кв.м., 2 - коридор площею 34 кв.м., 3 - житлова кімната площею 12,9 кв.м., 4 - житлова кімната площею 20,8 кв.м., 5 - кухня площею 6,8 кв.м., 6 - житлова кімната площею 13,9 кв.м., 7 - кухня площею 6,8 кв.м., 8 - санвузол площею 5,6 кв.м. Згідно довідки вих. № 711 від 30.05.2019 (з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію) в квартирі [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Зважаючи на те, що між співвласниками не досягнуто домовленості та згоди щодо порядку поділу належної їм спільної часткової власності, [PERSON] звернулась до суду із відповідною позовною заявою. Разом із позовною заявою було подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Матеріали позову суддя отримала 07.07.2023 року. Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 140994 від 07.07.2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 12.07.2023 року по справі відкрито провадження у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.09.2023 року. У підготовче засідання 04.09.2023 року сторони не з`явилися, представник [PERSON] - адвокат Губська Х.Ю. через канцелярію суду надала заяву, в якій просила задовольнити клопотання про призначення експертизи, судове засідання провести за відсутністю сторони позивачки. Ухвалою суду від 04.09.2023 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, провадження у справі було зупинено на час проведення зазначеної експертизи. До суду 11.06.2024 року з Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшли матеріали цивільної справи № 522/13475/23 разом з Висновком експерта № 23-5153 судової будівельно-технічної експертизи від 16.05.2024 року. Матеріали справи суддя отримала 12.06.2024 року. Ухвалою суду від 18.06.2024 року поновлено провадження та призначено справу за позовом до судового розгляду у підготовчому засіданні на 04.09.2024 року. 05.08.2024 року представник [PERSON] - адвокат Губська Х.Ю. через систему «Електронний суд» надала заяву про зміну предмету позову, в якій просила: 1. В порядку поділу спільної часткової власності виділити в натурі [PERSON] у приватну власність, як окрему одиницю окремий об`єкт нерухомості, частку спільного майна, яка становить 51/100 квартири, загальною площею 37,8 кв.м, до якої входить: 1-житлова кімната площею 13,9 кв.м, 2-житлова кімната площею 20,8 кв.м, 3-санвузол площею 3,10 кв.м, розташовану в [ADDRESS] . 2. В порядку поділу спільної часткової власності виділити в натурі [PERSON] у приватну власність, як окрему одиницю окремий об`єкт нерухомості, частку спільного майна, яка становить 49/100 квартири, загальною площею 36,5 кв.м, до якої входить: 1-житлова кімната площею 12,9 кв.м, 2-тамбур площею 4,1 кв.м, 3-санвузол площею 5,6 кв.м, 4- коридор площею 3,4 кв.м, 5-кухня-ніша площею 3,7 кв.м, 6-кухня-6,8 кв.м, розташовану в [ADDRESS] . 3. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за відхилення від рівності ідеальних часток у сумі 19 564,20 грн. У підготовче\~засідання 21.10.2024\~року [PERSON] \~не з`явилася, представник [PERSON] - адвокат Губська Х.Ю. надала суду заяву, в якій просила прийняти заяву про зміну предмету позову, справу розглядати за відсутністю сторони позивачки. [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, представник відповідачки адвокат Завальнюк Д.Ю. надав суду заву, в якій проти прийняття заяви про зміну предмету позову не заперечував, просив надати час для підготовки відзиву, справу просив розглядати за відсутністю сторони відповідачки. Розгляд справи відкладено на 09.12.2024 року. Ухвалою суду від 21.10.2024 року прийнято заяву представника позивачки про зміну\~предмету позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільної часткової власності в натурі.(а.с.149-). У підготовчому засіданні 09.12.2024 року була присутня представник [PERSON] - адвокат Губська Х.Ю., позов підтримала, вважала за можливе закрити підготовче засідання по справі та призначити її до розгляду по суті, зазначивши, що усі докази надані. [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, відзив суду не надала. Ухвалою суду від 09.12.2024 року по справі закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті на 04.02.2025 року. У зв`язку зі знаходженням судді Домусчі Л.В. у відпустці розгляд справи, призначений на 04.02.2025 року, відкладено на 15.04.2025 року. До суду 14.04.2025 року від представника [PERSON] - адвоката Губської Х.Ю. надійшла заява про відшкодування судових витрат. У судове засідання 15.04.2025 року з`явилася представник [PERSON] - адвокат Губська Х.Ю., від адвоката Куценко Л.М. надійшла заява про припинення надання правової допомоги [PERSON] . Протокольною ухвалою суд у зв`язку з неявкою відповідачки відклав розгляд справи для повторного сповіщення відповідачки на 22.05.2025 року. У судове засідання 22.05.2025 року з`явилася представник [PERSON] - адвокат Батуріна Г.О., згодна на заочний розгляд справи. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, відзив суду не надавала. Протокольною ухвалою суд згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України проводити судове засідання за відсутності відповідачки при заочному розгляді справи за згодою представника позивачки на підставі наявних у справі доказів. Представник [PERSON] - адвокат Батуріна Г.О. позов підтримала, просила задовольнити та пояснила, що сторони є донька та мама, кожна володіє по 1/2 частки спільної часткової власності. Лула проведена судова експертиза, спірна квартира знаходиться на першому поверсі одноповерхового будинку. Між сторонами дуже складні взаємовідносини. Просить відійти від рівності частко та виділити позивачці 51/100 частини квартири, а відповідачці 49/100 частини та в рахунок компенсації та для забезпечення рівності часток стягнути на корить відповідачки з позивачки 19\~564,20 грн. Також просить стягнути з відповідачки судові витрати. Попросила оголосити перерву з метою вирішення питання щодо депозитного рахунку. Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання адвоката Батуріної Г.О. та відклав розгляд справи на 09.07.2025 року. У судове засідання 09.07.2025 року сторони не з`явилися, були повідомлені належним чином. Від представника [PERSON] - адвоката Батуріної Г.О. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивачки, позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, відзив та заяв по суті справи суду не надала. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачкою відзиву на позов, зі згоди представника позивачки, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою складення судового рішення є 21.07.2025 року. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачки, суд приходить до наступного висновку. Предметом позовних вимог є поділ майна в натурі, а саме квартири [ADDRESS] , загальною площею 74.3 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м. ї виділити їй в натурі, як окрему одиницю, частку, що становить 51/100 спірної квартири, виділити відповідачці у приватну власність, як окрему одиницю, частку спільного майна, що становить 49/100 частин спірної квартири, та стягнути з позивачки на користь відповідачки грошову компенсацію за відхилення від ідеальних часток у сумі 19564,20 грн. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 1/2 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що складається з трьох будинків з надвірними спорудами на підставі свідоцтва про право власності на житло у зв`язку з приватизацією від 12.09.1994 року (а.с. 6), та договору дарування від 11.03.2000 року з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , що складається в цілому з трьох житлових кам`яних будинків з надвірними спорудами під літерами А, Б, В, загальною площею 378,4 кв. м та надвірних споруд: Г, Л, М - сарай, Д - погріб, Е, О, П - літня кухня, Ж, К, У - веранда, Н, Р, Ф- сарай, С, Ц, Т - літня кухня, Х - вбиральня, Я - літня кухня, Ч, Ш, Э - сарай, Щ, Ц1 - гараж, Ю, І, Й - сарай, И - веранда, Ц2, ЦЗ - сараї, 1-11 огородження, розташованих на земельній ділянці площею 4768 кв. м. (а.с. 7). [PERSON] також належить 1/2 частка домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло у зв`язку з приватизацією від 12.09.1994 року (а.с. 6) та згідно нотаріально посвідченому договору дарування від 15.11.2019 року (а.с. 14) 1/4 частини квартири [ADDRESS] , що складається в цілому з трьох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 74.3 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м. Позивачка є дочкою відповідачки. Згідно технічного паспорту, виготовленого 19.09.2018 року, квартира [ADDRESS] загальною площею 74.3 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м. розташована на 1 поверсі, квартира має з житлові кімнати, пл. 12,9 кв.м., 20,8 кв.м., 13,9 кв.м., кухню пл .6,8 кв.м., коридор пл. 3,4 кв.м., тамбур пл. 4,1 кв.м., санвузол пл. 5,6 кв.м.. (а.с. 9-10). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 316 ЦК України передбачено що правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частинами першою, другою статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України). Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. У частинах першій, третій статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно з частинами першою, другою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Тлумачення положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку про те, що поділ будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13, а також у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 713/1429/21 (провадження № 61-10392св23), від 31 січня 2024 року у справі № 607/4891/15-ц (провадження № 61-10467св23), 13 грудня 2023 року у справі № 450/657/19 (провадження № 61-5798св23). У цих же постановах Верховний Суд виснував, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки із майна, що є у спільній частковій власності, правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце не виділ, а поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на майно пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди призначенню будівлі. У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Позивачка, звертаючись до суду із позовом, стверджує про технічну можливість поділу в натурі спірної квартири, обґрунтовуючи таку можливість висновком судової будівельно-технічної експертизи від 16.05.2024 року. З висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи ОНДІСЕ № 23-5153 від 16.05.2024 року вбачається наступне. Правовстановлюючі документи щодо землекористування, відповідно до вимог діючого законодавства у період 1994-2018 роки співвласниками квартири [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] оформлені не були. У складі Висновку ФОП [PERSON] був виготовлений технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) [ADDRESS] , станом на 19.09.2018р., відповідно якому зазначена квартира мала наступне планування та складалися з таких приміщень (див. Рис. 5):тамбур- пл..4,1 кв.м., коридор-пл.3,4 кв.м., житлова кімната-пл.12,9 кв.м., житлова кімната пл..20,8 кв.м., кухня- пл.. 6,8 кв.м. житлова кімната пл..13,9 кв.м., кухня-пл. 6,8 кві.м., санвузол- пл..5,6 кв.м. Згідно Довідки вих. № 711 від 30.05.19 (з місця проживання про склад сім?ї та реєстрацію), виданої ПК ЖКС «Фонтанський», ділянка № [NUMBER] (a.с. 17), самостійна приватизована квартира [ADDRESS] , який належить місцевим радам. У квартирі проживають і зареєстровані 2 особи: [PERSON] власник; [PERSON] дочка. Тобто на момент проведення експертизи самостійна приватизована квартира [ADDRESS] , на праві приватної часткової власності належить: - [PERSON] - 1/2 частина; - [PERSON] - 1/2 частина. Під час проведення натурного обстеження встановлено, що вище вказана квартира [ADDRESS] . Вхід до квартири з території двору, з боку місцевого проїзду (див. Рис. 4, 6,7, фото №№ 1,2,3,4). За конструктивним рішенням будинок літ. «А» являє собою одноповерхову будівлю без підвалу, з конструктивною схемою з несучими зовнішніми та внутрішніми стінами. Відповідно до результатів проведеного обстеження та наданих на дослідження матеріалів, будівля має наступні технічні характеристики: Фундаменти - не обстежувалися. Виходячи з конструктивної схеми будівлі та з урахуванням часу будівництва (1928 рік) та даних інвентаризаційної справи, наданої КП «БТІ» OMP (а.с. 70?114), під несучими стінами влаштовані стрічкові фундаменти з бутобетону, новостворені фундаменти - стрічкові, бетонні. Стіни - з пиляного каменю черепашнику. Перекриття - по дерев`яним балкам. Покрівля - азбоцементні хвилясті плити (шифер), частково - металочерепиця. Відповідно до даних технічного паспорту, складеного ФОП [PERSON] станом на 19.09.2018 та результатів натурного обстеження встановлено, що досліджувана квартира облаштована наступними елементами централізованого інженерного обладнання: - водопровід; - електрика; - каналізація; - газопостачання. Опалення автономне, від газового котла. На момент обстеження квартира [ADDRESS] , уявляє собою єдину функціонуючу квартиру з усіма необхідними комунікаціями, яка має загальні спільні тамбур «1», коридор «2», кухні «5, б», санвузол «8» (див. Рис. 5, 7). В результаті співставлення наявних у матеріалах цивільної справи правовстановлюючих документів, та даних, отриманих в результаті обстеження в натурі об`єкта дослідження, з вимогами нормативно-правових актів у галузі будівництва,\~встановлене,\~що через\~відсутність технічної\~можливості організувати\~додатковий вхід-вихід,\~виділити житлові\~кімнати,\~додаткові приміщення\~для окремого\~передпокою,\~коридору,\~кухні,\~ванної кімнати,\~туалету,\~для кожного\~співвласника окремо\~неможливо,\~без порушення\~вимог п.п.\~5.10,\~5.17,\~5.19,\~5.20,\~5.22,\~5.23, 10.4 державних будівельних норм України ДБН В.2.2-15-20019 [4] та п. 14 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. [6]. Отже,\~відповідно до\~вимог нормативно-правових\~актів у\~галузі будівництва,\~а також\~з урахуванням\~існуючих планувальних\~рішень квартири\~ [ADDRESS] , поділ її виходячи із рівності часток кожного співвласника по кожному не представляється можливим. На розгляд суду пропонується один найбільш раціональний варіант поділу квартири в частках з незначним відступом від ідеальних часток, який є найбільш наближеним до ідеальних часток співвласників, і який можливий тільки при умові проведення реконструкції приміщень квартири без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані у існуючих габаритах, згідно п. 4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» [2] та з відступом від ДБН і з максимальним дотриманням вимог таблиці № 1, п.л. 5.10, 5.17, 5.19, 5.20, 5.22, 5.23, 10.4 державних будівельних норм України ДБН В. 2.2-15-20019 [4]. При цьому слід зазначити. Що запропонований варіант поділу квартири можливий \~ \~ \~ \~ тільки у разі встановлення вікон у площині даху над приміщенням пл.. 20,8 кв.м. з подальшим використанням піж житлову кімнату, та влаштування санвузла пл..3,15 кв.м. у частині приміщення колишньої кухні пл..6,8 кв.м. Експлікація приміщень по плану квартири [ADDRESS] по кожному співвласнику: І-й співвласник:\~1\~-\~тамбур - пл. 4,1 кв.м.; 2 - коридор - пл. 3,4 кв.м.; 3 - житлова кімната- пл. 12,9 кв.м.; 4 - кухня-ніша -пл. 3,7 кв.м.; 5 кухня - пл. 6,8 кв.м.; 6 - суміщений санвузол - пл. 5,6 кв.м. Разом: 36,5 кв.м. ІІ-й співвласник: 7 - житлова кімната - пл. 13,9 кв.м.; 8 - житлова кімната - пл. 20,8 кв.м.; 9 - суміщений санвузол п.л. 3,10 кв.м. Разом: 37,80 кв.м. Запропонований варіант поділу квартири передбачає часткову зміну функціонального призначення деяких приміщень з подальшою організацією підводу усіх необхідних комунікацій у приміщення, які пропонується виділити співвласнику ІІ в окреме користування. Оціночна вартість об`єкта оцінки складає 2 236 337.97 грн. Оціночна вартість частки квартири [ADDRESS] (37,15 кв.м.) складає: 2 236 337,97 грн. : 2 = 1 118 168,99 грн. Таким чином співвласнику І\~пропонується виділити в існуючій площі забудови квартири, в окреме користування приміщення, загальною площею 36,5 кв.м., що: - менше частки за площею у квартирі на 0,65 кв.м. (розрахунок: 37,15 кв.м. - 36,5 кв.м. = 0,65 кв.м.); - та менше за ідеальну частку по вартості на 19564,20 грн. (розрахунок: 1 118 168,99 грн. 1098604,79 грн. = 19564,2 грн.). Що складає арифметичну частку по відношенню до квартири в одиницях: - по площі - 36,5 : 74,3 = 0,49 або 49/100 часток; - по вартості 1098604,79 :2 236 337,97 = 0,49 або 49/100 часток. Також необхідно зауважити, що: - запропонований варіант розподілу квартири передбачає розподіл на двох співвласників приміщення кухні «5» площею 6,8 кв.м. (див. Рис. 5, 8) без зміни існуючого функціонального призначення інших приміщень, які запропоновані для передачі співвласнику І : - площа житлової кімнати складає 12,9 кв.м., що не відповідає вимогам п. 5.19 ДБН В.2.2-15-20019 [4]: «Площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 14, кв.м. ...»; - у відповідності до вимог п. 5.19 ДБН В.2.2-15-20019 [4] газову плиту, яка встановлена у приміщенні «4» пл. 3,7 кв.м., необхідно перенести у приміщення кухні «5» пл. 6,8 кв.м., тому що площа приміщення «4» менше за 5,0 м', що не відповідає вимогам п. 5.19 ДБН В.2.2-15-20019 [4], які пред`являються до кухень-ніш. Дане приміщення слід використовувати як підсобне приміщення або коридор. Співвласнику ІІ пропонується виділити в існуючій площі забудови квартири, в окреме користування приміщення, загальною площею 37,80 кв.м., що: - більше частки за площею у квартирі - на 0,65 кв.м. (розрахунок: 37,80 кв.м. - 37,15 кв.м. = 0,65 м*); - та більше за ідеальну частку по вартості на 19564,20 грн. (розрахунок: 1 137 733,18 грн. - 1 118 168,99 грн. = 19563,19 грн.). Що складає арифметичну частку по відношенню до будинку в одиницях: - по площі - 37,8 : 74,3 = 0,51 або 51/100 часток; - по вартості 1137733,18: 2 236 337,97 = 0,51 або 51/100 часток. Також необхідно зауважити, що запропонований варіант розподілу квартири передбачає часткову зміну їх функціонального призначення (див. Рис. 8): реконструкцію частки запропонованих в окреме користування співвласнику ІІ приміщень та - у приміщенні «7» пл. 13,9 кв.м. (раніше житлова кімната) - виконати демонтаж віконного блоку, встановленого у фасадній стіні будинку, з розбиранням підвіконної кладки та послідуючим встановленням дверного блоку (з частковим розширенням дверного отвору); послідуючою установкою віконного блоку; - у приміщенні «7» пл. 13,9 кв.м. виконати влаштування отвору у фасадній стіні будинку; - улаштувати вхідну групу до квартири з території двору із ганком та сходами; - у приміщенні «7» пл. 13,9 кв.м. встановити перегородку з дверним блоком для улаштування передпокою входу у квартиру у відповідності до вимог п.л. 5.10, 5.22 ДБН B.2.2-15-20019 [4]; - частину приміщення колишньої кухні «5» пл. 6,8 кв.м. (див. Рис. 5) відокремити перегородкою для організації суміщеного санвузла "9" (див. Рис. 8), обладнаного ванною (душем), умивальником та унітазом у відповідності до вимог п. 5.20 ДБН В.2.2-15-20019 [4]; - у відповідності до вимог п. 5.19 ДБН В.2.2-15-20019 [4], у приміщенні «7» пл. 13,9 м виділити зону площею не менш за 5,0 кв.м. для використання у якості кухні-ніші, за умови обладнання її електроплитою та примусовою витяжною системою; - між приміщеннями колишньої житлової кімнати «7» пл. 13,9 кв.м. та житлової кімнат «8» пл. 20,8 кв.м. (див. Рис. 8) виконати демонтаж віконного блоку та підвіконної кладки з послідуючим встановленням дверного блоку; - закласти арочний отвір між житловою кімнатою «3» пл. 12,9 кв.м. та житловою кімнатою «8» пл. 20,8 кв.м. (див. Рис. 8); - в обов`язковому порядку виконати в площині даху встановлення вікон для створення природного освітлення житлової кімнати 20,8 кв.м. (див. Рис. 8), відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва. Експерт дійшов до наступного висновку: 1. Відповідно до вимог чинного законодавства у сфері містобудування та нормативно-правових актів у галузі будівництва, а також з урахуванням існуючих планувальних рішень квартири, визначити варіанти поділу квартири [ADDRESS] , відповідно до належних співвласникам часток по 1/2 кожному технічно не представляється можливим. 2. З урахуванням того, що поділ квартири [ADDRESS] , технічно неможливий виходячи із рівності часток кожного співвласника 1/2 та 1/2, на розгляд суду пропонується один найбільш раціональний варіант поділу, який є найбільш наближеним до ідеальних часток співвласників, у тому числі співвласник І - 49/100 часток, співвласник ІІ - 51/100 частка. Розмір грошової компенсації складає 19564,20 грн. Позивачка просить за заявою про зміну предмету позову від 05.08.2025 року (а.с. 149) в порядку поділу спільної часткової власності виділити їй в натурі, як окрему одиницю, частку, що становить 51/100 спірної квартири, заг. пл. 37,8 кв.м. ,до якої входить: житлова кімната\~ пл.\~13,9\~кв.м.\~та житлова\~кімната пл.\~20,8\~кв.м.,\~санвузол пл.\~3,1\~кв.м. та\~виділити відповідачці\~у приватну\~власність,\~як окрему\~одиницю,\~частку спільного\~майна,\~що становить\~49/100\~частин спірної\~квартири, загальною\~площею 36,5\~кв.м до якої входить: житлова кімната пл. 12,9 кв.м., тамбур- пл. 4,1 кв.м., санвузол пл..5,6 кв.м., коридор-пл. 3,4 кв.м. кухня-пл. 3,7 кв.м., кухня-пл.6,8 кв.м. Суд погоджується з тим, що варіант поділу квартири на дві самостійні квартири за висновком судового експерта передбачає відносно незначне відхилення від ідеальних частин сторін спору у спірному будинку. При цьому суд враховує надання довідки про зарахування на депозиту на депозитний рахунок Приморського районного суду м. Одеси, що підтверджується платіжною інструкцією № 360 від 13.06.2025 року на суму 19\~564,20 грн. Проте, як вбачається з запропонованого експертом варіанту поділу квартири, за варіантом 1, який позивачка просить їй виділити, як окрему одиницю квартири, не передбачено кухні з можливістю підключення газопостачання, та санвузла. Варіант виділу частини квартири відповідачці передбачає часткову зміну\~їх функціонального\~призначення (див.\~Рис.\~8):\~реконструкцію частки\~запропонованих в\~окреме користування\~співвласнику ІІ\~приміщень та - у приміщенні «7» пл. 13,9 кв.м. (раніше житлова кімната) - виконати демонтаж віконного блоку, встановленого у фасадній стіні будинку, з розбиранням підвіконної кладки та послідуючим встановленням дверного блоку (з частковим розширенням дверного отвору); послідуючою установкою віконного блоку. Також запропонований варіант розподілу квартири передбачає розподіл на двох співвласників приміщення кухні «5» площею 6,8 кв.м. (див. Рис. 5, 8), проте у варіанті для співвласника 2-тобто для позивача, взагалі не передбачено кухні. При цьому у експертному висновку зазначено, що запропонований варіант поділу квартири передбачає втручання у фасадну стіну будинку , часткову зміну функціонального призначення деяких приміщень з подальшою організацією підводу усіх необхідних комунікацій у приміщення, які пропонується виділити співвласнику ІІ в окреме користування. У матеріалах справи немає доказів можливості створення окремих самостійних об`єктів нерухомого майна із самостійним окремим виходом та окремою системою життєзабезпечення. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст.\~89 ЦПК України). Відповідно до частин першої, третьої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідачка жодного належного спростування запропонованого варіанту поділу по суті суду не надала, зокрема не надав альтернативні варіанти поділу спірного будинку, які, узгоджуються з вимогами законодавства. Таким чином у висновку експерта зазначено лише один ймовірний варіант поділу спірного квартири та два самостійних об`єкту нерухомості (квартир), який передбачає втручання у несучі конструкції спірної квартири з їх зміною та порівняно значні будівельні роботи з його реалізації. У постанові Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі № 583/2924/20 зазначено, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 сформульовано висновок про те, що визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно. У постанові Верховного Суду України від 10 травня 2023 року у справі № 404/7307/14 зазначено, що учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно. Згідно із усталеною судовою практикою при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. Відповідно до статті 152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в\~несучі конструкції\~та/або\~інженерні системи\~загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується. Тобто, створення дверного прорізу, виконати в площині даху встановлення вікон для створення природного освітлення житлової кімнати 20,8 кв.м, потребує змін або втручання в несучі конструкції (конструкції, які утримують на собі інші конструкції) та інженерні системи загального користування. Суд зауважує, що відповідно до\~ч.\~2 ст. 383 ЦКУ\~власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого,\~ за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Таким чином суд приходить до висновку, що запропонований варіант поділу передбачає відступ від ідеальних часток, але не враховує можливість виділити кожному співвласнику, тобто сторонам по справі, відокремлену частину будинку із самостійним входом/виходом, а також технічну можливість переобладнати приміщення в ізольовані квартири, які передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування та порушення вимог ДБН В.2.2.-15-20019. Враховуючи вищезазначене, таке поділ порушує норми законодавства (ДБН) і права сторін, оскільки не передбачається окремі виходи та окремі самодостатні кухні, санвузла, передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, що потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що обраний варіант реального поділу спірної квартири, не відповідають усім зазначеним законодавством критеріям та ДБН у сукупності, а концентруються переважно на мінімальному відступі від ідеальних частин спірної квартири. Таким чином позов не підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави вважати, що обраний варіант поділу спірної квартири однозначно відповідає найкращим інтересам обох співвласників. Оскільки у задоволенні позову суд відмовляє повністю, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору стягненню з відповідачки не підлягають.

Outcome: dismissed