Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача): Представник позивача Руденко Костянтин Васильович звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з Відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» заборгованість за Кредитним договором №5044-3122-1 від 12.01.2024 року станом на 20.01.2025 року у розмірі 50625,00 грн., яка складається з 5000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 45625,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 12.01.2024 року по 11.01.2025 року, що нараховані відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом (912,5% річних) та Графіку платежів; а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. судового збору та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 5044-3122-1 від 12.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] , Відповідач отримав кредит у розмірі 5000 гривень, строком на 365 днів (до 11.01.2025 року), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». У відповідності до порядку визначеному статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію», Відповідач зареєструвався на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту) підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 375543 направлявся Відповідачу 12.01.2024 року о 14:58:44 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який зазначений Кредитному договорі та ІТС. Кредитний договір був підписаний Відповідачем 12.01.2024 року о 14:58:56 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 375543 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua. Кредитні кошти були відправлені Відповідачу 12.01.2024 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", що підтверджується чеком. Відповідач в порушення умов Кредитного договору не повернув суму кредиту, не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, у зв`язку з чим виникла заборгованість за Кредитним договором, що має відображення у Розрахунку заборгованості, порушує умови Кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість Відповідача за Кредитним договором станом на 20.01.2025 року становить: - 5000,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 45625,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 12.01.2024 року по 11.01.2025 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5% річних) та Графіку платежів. Представник позивача Руденко К.В. в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи № 456/727/25 за відсутності представника ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» у всіх судових засіданнях. Позиція відповідача: 13.03.2025 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування відзиву зазначає, що кредитний договір з додатками не був укладений, посилаючись на відсутність доказів того, що відповідач і кредитор підписували договір з додатками будь-яким способом. Вказує, що строк кредиту становить 30 днів згідно п. 1.4 договору, а відсотки нараховані поза межами строку кредитування за збільшеною процентною ставкою. Посилається на те, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на корись споживачів. Вказує, що відсотки (пеня) як міра відповідальності після спливу строку кредитування у період карантину та військового стану відповідно до спеціального законодавства не можуть бути стягнуті судом, зважаючи на положення п. 6 Розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» та п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи, зокрема: судова повістка про призначення судового засідання на 24.03.2025, отримана 11.03.2025, наступні повістки та документи отримано відповідачем через Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді від 27.02.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та витребувано за клопотанням позивача у АТ "Універсал Банк" інформацію чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну картку № [NUMBER] ; надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 12.01.2024 року по 17.01.2024 року; надати інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 12.01.2024 року по 17.01.2024 року. 13.03.2025 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким остання з позовними вимогами не погоджується. Одночасно із відзивом відповідачем подано до суду клопотання про витребування від позивача документів, дослідження доказів та зменшення судових витрат на правничу допомогу. Ухвалою суду від 24 березня 2025 року витребувано у позивача оригінал Договору про надання кредиту № 5044-3122-1 від 12.01.2024 з позичальником [PERSON] з усіма додатками і додатковими угодами до нього з електронними підписами обох Сторін у дату укладення в електронній формі; Докази надсилання одноразового ідентифікатора, фактичного підписання та надання (направлення) позичальнику [PERSON] примірників підписаних Договору про надання кредиту № 5044-3122-1 від 12.01.2024, додатків та додаткових угод до нього у дату їх укладання; Оригінал Заявки на видачу кредиту за вищевказаним кредитним договором від позичальника [PERSON] ; Докази ознайомлення позичальника [PERSON] з іншими документами по цим кредитним правовідносинам до моменту укладення договору під підпис; Первинний документ щодо фактичного перерахунку грошових коштів позичальнику [PERSON] від кредитора по вищевказаному Договору про надання кредиту № 5044-3122-1 від 12.01.2024 із зазначенням повних реквізитів платника та отримувача; Виписку з банківського рахунку кредитора за дату Договору про надання кредиту № 5044-3122-1 від 12.01.2024 щодо фактичного перерахунку грошових коштів від кредитора позичальнику [PERSON] по Договору про надання кредиту № 5044-3122-1 від 12.01.2024; Інформацію про те чи є адвокат який є представником в даній справі штатним працівником, учасником, посадовою особою Позивача і якщо так, яку посаду займає у товаристві. 21.04.2025 на виконання ухвали суду від позивача надійшла заява з додатками. 22.04.2025 до суду надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та додаткові пояснення, в яких наведені аргументи, аналогічні, викладеним у відзиві на позовну заяву. Ухвалою суду від 22.04.2025 року в задоволенні клопотання відповідачки [PERSON] про залишення позову без розгляду відмовлено. Розгляд справи по суті відбувся 10.07.2025 року без участі сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання технічними засобами у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити повністю з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. З Кредитного договору №5044-3122-1 від 12.01.2024, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] вбачається, що на умовах встановлених цим договором, товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором (п.1.1). Процентна ставка за користування кредитом становить 2,5 % від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 912,50%) користування кредитом (п.1.2). Строк надання кредиту та строк дії договору становить 365 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно додатку № 1 до цього договору. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є додатком №1 до цього договору (п. 1.3). Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить позичальникові. Переказ суми кредиту здійснюється Товариством через платіжний сервіс FONDY або іншим способом (п.1.7). Згідно з п. 6.5 договору, даний договір укладається в інформаційно-комунікаційній системі на сайті https://procent.com.ua відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Пунктом 6.5. договору передбачено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості електронного підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис з одноразовим ідентифікатором у випадках визначених чинним законодавством або електронний підпис / т.1, а.с. 13-17/. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 375543. Від ТОВ "ФК "ПРОЦЕНТ" Кредитний договір підписаний директором Чужова Тетяна Євгенівна о 14:59:03 год. 12.01.2024 року, що підтверджується наданим відповідачем договором в електронній формі. З Паспорту споживчого кредиту вбачається, що загальні витрати за кредитом становлять 45625.00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 50625.00 грн. Паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 538516 [PERSON] . З Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором №5044-3122-1 від 12.01.2024, вбачається, що сума кредиту за договором становить 5000, проценти за користування кредитом - 45625 грн /т. 1, а.с. 17 зворот - 18/. Кредитні кошти у розмірі 5000 грн були перераховані відповідачу 12 січня 2024 року шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] через платіжний сервіс FONDY, що підтверджується чеком /т. 1, а.с. 20/. З Детального розрахунку заборгованості за договором №5044-3122-1 від 12.01.2024 вбачається, що станом на 20.01.2025 року загальна сума заборгованості [PERSON] за договором №5044-3122-1 від 12.01.2024 становить 50625 гривень 00 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5000,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом становить 45625,00 грн /т. 1, а.с. 21-25/. З листа АТ «Універсал Банк» від 03.03.2025 №БТ/2196, вбачається, що банківська картка [NUMBER] була емітована банком на ім`я [PERSON] . В додатках до листа надано рух коштів по даній картці, з якого вбачається зарахування коштів у сумі 5000 грн. о 14:59 год. 12.01.2024 /т. 1, а.с. 70-71 /. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. На підставі абз. 2 ч. 2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного вмотивування суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 4 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Згідно з ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до п. 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %, тобто з 24.12.2023 до 22.04.2024; протягом наступних 120 днів - 1,5 %, тобто з 22.04.2024 до 20.08.2024. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Судом встановлено, що 12.01.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №5044-3122-1, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. строком на 365 днів, за яким нараховується процентна ставка 2,5 % від суми кредиту за кожний день. Вказаний договір укладено в інформаційно-комунікаційній системі на сайті https://procent.com.ua відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». З метою отримання Кредиту, Позичальник проходить реєстрацію в ІКС, шляхом заповнення всіх необхідних полів (в тому числі ПІБ, РНОКПП, номер телефону, номер електронного платіжного засобу), підтверджує номер телефону за яким буде здійснюватися подальша ідентифікація Позичальника в ІКС, ознайомлюється з Правилами, надає згоду на обробку персональних даних та згоду на отримання та передачу інформації з Бюро кредитних історій шляхом проставлення відповідних відміток. Після проведення реєстрації в ІКС, Позичальнику створюється Особистий кабінет в якому відображаються всі його анкетні дані. Ідентифікація/верифікація Позичальника здійснюється у спосіб передбачений нормативно-правовими актами Національного банку України (п. 6.2 договору). Позичальник ознайомлюється в ІКС з Паспортом споживчого кредиту та підписує його шляхом введення в спеціальному полі електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, ознайомлюється даним Договором, підписує його шляхом направлення повідомлення Товариству, яке підписується відповідно до абзацу 3 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі, електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, який відповідає вимогам абзацу 3 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «Підписати договір». Позичальник не може підписати даний Договір без попереднього ознайомлення з ним, а також з Паспортом споживчого кредиту, Правилами. Вказана іконка «Підписати договір» може стати активною лише після введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Зазначений електронний підпис з одноразовим ідентифікатором генерується Товариством в ІКС та надсилається Товариством Позичальнику в повідомлені на підтверджений телефонний номер вказаний Позичальником (п. 6.9 договору). На умовах встановленим цим Договором, Товариство зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти в розмірі 5000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом в строки, визначені цим Договором (п. 1.1 договору). За умовами договору Товариство здійснює переказ суми Кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить Позичальникові. Переказ суми Кредиту здійснюється Товариством через платіжний сервіс FONDY (ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС», здійснює діяльність переказу коштів без відкриття рахунків, веб-сайт https://fondy.ua) або іншим способом. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 375543 [PERSON] , одноразовий ідентифікатор: 375543, відправлено 12.01.2024 14:58:44, введено 12.01.2024 14:58:56, телефон: [NUMBER] , про що зазначено в ньому. Номер мобільного телефону, зазначений в розділі 9 договору, відповідає номеру телефону, вказаному в листі АТ «Універсал Банк» від 03.03.2025 №БТ/2196, як фінансовий номер телефону за банківською карткою [NUMBER] , емітованою на ім`я [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VIII договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регулюються Законом України «Про електронну комерцію». Згідно положень ч.ч. 3, 4, 6, 7 ст. 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт)може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За змістом норм ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, матеріали справи свідчать про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору від 12.01.2024 №5044-3122-1, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що 12.01.2024 між позивачем та відповідачем за допомогою інформаційно-комунікаційної системи на сайті https://procent.com.ua укладено електронний договір №5044-3122-1 про надання кредиту в сумі 5 000 грн. Як вбачається з матеріалів справи, факт перерахування коштів відповідачу у розмірі 5 000 грн. підтверджується чеком платіжного сервісу FONDY/ т. 1., а.с. 20/ та інформацією про рух коштів по банківській картці [NUMBER] , наданою АТ «Універсал Банк» /т. 1, а.с. 70-71/. Отже, факт перерахування коштів відповідачу у розмірі 5 000 грн. підтверджується належними доказами. Суд вважає необґрунтованими твердження відповідача про ненаправлення йому договору, оскільки відповідно до договору від 12.01.2024 №5044-3122-1, особистий кабінет - це персональна захищена Паролем та Логіном веб-сторінка Позичальника, в якій Позичальник має можливість отримувати інформацію та документи пов`язані з обслуговуванням Кредиту (в т.ч. суму заборгованості за кредитом, строки погашення, договір, повідомлення, інше), здійснювати погашення кредитної заборгованості через віртуальний POS-термінал. Вхід до Особистого кабінету здійснюється Позичальником шляхом введення Логіна та Пароля на сайті https://procent.com.ua. З наданої позивачем інформації про спроби авторизації вбачаються, зокрема, відповідні спроби авторизації за фінансовим номером телефону позивача 12.01.2024, 03.03.2225, 05.03.2025 /т. 2, а.с. 76/. Щодо заперечення відповідачем факту підписання договору суд вважає такі безпідставними, оскільки такий підписано одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Твердження відповідача про те, що строк кредиту становить 30 днів згідно п. 1.4 договору, а відсотки нараховані поза межами строку кредитування за збільшеною процентною ставкою, спростовуються положеннями договору від 12.01.2024 №5044-3122-1, пунктом 1.3 якого передбачено, що строк надання кредиту та строк дії договору становить 365 днів, відсотки нараховані позивачем за період з 12.01.2024 року по 11.01.2025 року, тобто в межах строку кредитування, за процентною ставкою 2,5 % від суми кредиту за кожний день, яка визначена пунктом 1.2 договору. Так, відповідач помилково ототожнює строк кредитування, визначений пунктом 1.3 договору, із рекомендованим розрахунком погашення нарахованих процентів та Кредиту для мінімізації загальних витрат Позичальника, який вказаний в пункті 1.4 договору. Враховуючи викладене, суд не вбачає жодних нечітких або двозначних умов договору. Щодо посилання відповідача на неможливість стягнення відсотків за договором зважаючи на положення п. 6 Розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» та п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, то таке є безпідставним, оскільки дані норми стосуються обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені), а не процентів за користування кредитом. Суд звертає увагу, що процентна ставка в даному випадку не змінювалась. Сума заборгованості за процентами відповідає положенням договору. Відповідно до ч. 4 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Денна процентна ставка за вищевказаним договором становить 2,5 % (50625/5000)/365*100%), тобто відповідає положенням п. 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» на дату укладення договору. Судом встановлено, що відповідач належно не виконував зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом, доказів погашення заборгованості кредитору матеріали справи не містять та відповідачем не надано. Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення із відповідача заборгованості у розмірі 50625,00 грн., яка складається з 5000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 45625,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 12.01.2024 року по 11.01.2025 року. Судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з наведеним, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» та ФОП Руденко Костянтин Васильович 03.06.2024 укладено договір про надання юридичних послуг №03/06/2024 /т. 1, а.с. 46/. На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копію договору про надання юридичних послуг від 03.06.2024 №03/06/2024, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Руденка К.В., акту приймання-передачі наданих послуг №7 від 27.11.2024 /т. 1, а.с. 50/, витягу з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №7 від 27.11.2024 на загальну суму 10 000 грн., що включає в себе підготовку позовної заяви, клопотання про витребування доказів, складання адвокатського запиту /т. 1, а.с. 51/, платіжної інструкції кредитного переказу коштів від 29.11.2024 №1351 /т. 1, а.с. 52/. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правову допомогу в сумі 10000,00 грн, які є співмірними із складністю справи та наданим адвокатом обсягом послуг.

Outcome: approved