Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Від Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» надійшла позовна заява до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з вимогами: стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість за послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води в сумі 24\~069,44 грн, судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі є суб`єктами користування послуг (індивідуальними споживачами), які надаються ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго". Взаємовідносини між позивачем та відповідачами врегульовано індивідуальними договорами про надання послуг, що є публічними договорами приєднання, та набули чинності 01.12.2021. За період з 01.12.2021 по 01.04.2024 за адресою: [ADDRESS] , утворилась заборгованість за надані послуги у розмірі 24 069,44 грн. Зазначене стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Інші заяви по суті справи. Від відповідачки [PERSON] 29.01.2025 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що з Індивідуальним договором з 2021 року по 24.01.2025 відповідачі ознайомлені не були. Ніхто з відповідачів не виявляли наміру підписувати, а тим більше переукласти на сьогодні чинний Договір № 1616ЛК від 15.09.2015. Відповідачі не були належним чином повідомлені представниками ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" про намір розірвати Договір № 1616ЛК, або про укладення будь-якого іншого "Індивідуального договору", з прив`язкою до адреси абонентського номеру. Відповідно до Договору № 1616ЛК від 15.09.2015 сплачувалися усі надані послуги, як це було обумовлено його умовами. Відповідно до чинного Договору № 1616ЛК від 15.09.2015, який погодили і підписали обидві сторони як Позивач, так і Відповідач, за адресою [ADDRESS] , було встановлено лічильники на підставі яких і відбувався розрахунок розміру спожитих послуг наданих Позивачем. Дані подавалися по можливості завжди вчасно. Наміру ухилятися від сплати за зобов`язанням ніколи не було. Тому, відповідачі не погоджуються з помилково нарахованим боргом на підставі неіснуючого договору (Індивідуального договору), а наполягають щоб позивачем було проведено перерахунок зарахованих коштів для абонента з номером особового рахунку № [NUMBER] , що зазначений в рахунках про оплату послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, і закріпленого за адресою: [ADDRESS] . До того ж договір, на який посилається в позовній заяві ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", містить ряд суперечливих пунктів та має непривабливі умови для його підписання. Договір також не було належним чином представлено, роз`яснено та ознайомлено відповідачам, він містить очевидну непропорційність прав між надавачем послуг та споживачем таких послуг. Договір № 1616ЛК від 15.09.2015, укладений між ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" та споживачем послуг, а наразі Відповідачем у справі № 553/1977/24, [PERSON] , відповідає вимогам чинного законодавства України, а саме Цивільному Кодексу України та Закону України "Про житлово-комунальні послуги", та не був розірваний відповідно до статті 651 Цивільного Кодексу України про підстави для зміни або розірвання договору, а також не були виконані умови розірвання договору, що описані в самому Договорі в пункті 35, а отже є дійсним і чинним на момент розгляду справи. На підставі вищевикладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за комунальні послуги у справі № 553/1977/24 в повному обсязі. Від представника\~позивача -\~провідного юрисконсульта\~Посенко А.О.\~12.03.2025\~надійшла відповідь\~на відзив,\~в якому\~представник зазначила,\~що з відзивом на позовну заяву позивач не погоджується в повному обсязі з огляду на наступне. Квартира відповідачів розташована в багатоквартирному житловому будинку, який централізовано опалюється від котельні Левада 3, що розташована у м. Полтаві. За вказаний період, а саме з 01.12.2021 по 01.04.2024 за адресою [ADDRESS] підприємством надавалися послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Отже, за вказаною адресою позивачем було надано комунальні послуги, зворотного відповідачем доведено належним чином не було. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг з теплової енергії, що надається підприємством за адресою: [ADDRESS] . Нарахування плати за комунальні послуги проводилися підприємством відповідно до вимог законодавства та існуючих нормативних документів, в установленому порядку, дії позивача щодо порушення кількісних та якісних показників послуг не були визнані незаконними чи такими, що порушують права відповідачів. З 01.10.2021 набрали чинності постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022 та № 1023, якими затверджені типові публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що введені в дію з 01.12.2021. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Оскільки співвласники багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , самостійно не обрали одну з моделей організації договірних відносин, між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та кожним співвласником будинку були укладені публічні індивідуальні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Текст індивідуальних договорів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води опубліковано на офіційному сайті підприємства http://te.pl.ua/. Щодо порядку\~встановлення та\~застосування двоставкових\~тарифів на\~послугу з\~постачання теплової\~енергії зазначила\~наступне.\~З 01.12.2021, відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», введено в дію нові договори приєднання зі споживачами послуги з постачання теплової енергії. Розподіл та нарахування плати за спожиті послуги проводяться підприємством відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 з урахуванням змін, внесених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358 «Про внесення змін до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг». З 01.12.2021 нарахування за послугу з постачання теплової енергії для потреб населення проводиться за двоставковим тарифом, що складається з: умовно-змінної частини двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії (сплачується в опалювальний період); умовно-постійної частини двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії (сплачується щомісячно протягом року). Вартість послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води визначається за тарифами, затвердженими рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 № 286, зі змінами, внесеними рішенням № 326 від 09.12.2021. Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з\~01.12.2021 щомісяця проводиться нарахування плати за абонентське обслуговування за кожною комунальною послугою окремо (постачання теплової енергії та/або постачання гарячої води). Розмір плати визначається з розрахунку на 1 абонента/міс. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» нараховувало населенню плату за послуги з централізованого опалення у розмірі двоставкових тарифів на послуги з централізованого опалення, прийнятих уповноваженим органом Полтавською обласною радою від 30.09.2022 № 477, які є законними, були чинними в період їх застосування і підлягали обов`язковому виконанню згідно з статтею 144 Конституції України. З огляду на викладене, при переході та застосуванні встановлених НКРЕКП двоставкових тарифів, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» діяло згідно вимог чинного законодавства, що підтверджується постановою Полтавського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року по цивільній справі № 554/6998/22. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] обладнано вузлом комерційного обліку теплової енергії. Система опалення будинку запроектована з поквартирним розподілом теплоносія з можливістю встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на кожну окрему квартиру. Розподіл між споживачами обсягів спожитої послуги з постачання теплової енергії проводиться підприємством відповідно до вимог Закону № 2189-VIIІ, Закону № 2119-VIII, Правил надання послуги з теплопостачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, та Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (далі Методика). Нарахування за послугу з постачання теплової енергії по квартирі [ADDRESS] , складаються з нарахування за обсяг теплової енергії, спожитої за показаннями розподільного вузла обліку теплової енергії, встановленого в квартирі, обсяг теплової енергії, витраченої на загальнобудинкові потреби опалення будинку (в опалювальний період), плати за абонентське обслуговування (щомісяця) та плати за умовно-постійною частиною двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії для населення (щомісяця). Також у січні 2024 року, в результаті уточнення показань вузлів розподільного обліку теплової енергії та отримання інформації щодо фактичного споживання обсягу теплової енергії по квартирах будинку за період з листопада по грудень 2023 року, підприємством було проведено перерозподіл спожитої у грудні теплової енергії між споживачами у будинку. В тому числі по квартирі [ADDRESS] за грудень 2023 року було перерозподілено обсяг теплової енергії, витраченої на загальнобудинкові потреби опалення, на суму 3,80 грн. За січень 2024 року до сплати за теплову енергію, витраченої на загальнобудинкові потреби опалення, по квартирі [ADDRESS] становило 352,48 грн.Щомісячна сума нарахування умовно-постійної частини двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії по квартирі [ADDRESS] складає 651,75 грн/міс. Розмір плати за абонентське обслуговування визначається з розрахунку на 1 абонента/міс. Плата за абонентське обслуговування за послугу з постачання теплової енергії у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , як у будинку, оснащеному вузлом комерційного обліку, становить 29,38 грн/міс. Щодо запиту про надання публічної інформації зазначила наступне. Проведеною перевіркою було встановлено, що за період з серпня 2024 по березень 2025 жодних запитів про надання публічної інформації за Законом України «Про доступ до публічної інформації» до підприємствам від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не надходило. Також хочемо зазначити, що представником позивача 08.11.2024 в залі суду ніяких запитів отримано не було. Враховуючи вищевикладене, підприємство вважає, що заперечення, викладені у відзиві, є безпідставними та необґрунтованими, а позовні вимоги підприємства правомірними та такими, що підлягають задоволенню. Рух справи. Ухвалою від 15.07.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Участь у справі сторін та інших учасників справи. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовну заяву, просила врахувати всі доводи, зазначені у позові та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Зазначив, що Договір № 1616ЛК від 15.09.2015, укладений між ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" та ним відповідає вимогам чинного законодавства України та є чинним і на даний час. Ніяких інших договорів з ним не укладалося. Позивачем неправомірно нарахована заборгованість. В квартирі встановлено тепловий лічильник і за його показниками ним оплачуються послуги з теплопостачання. Нарахування за двоставковим тарифом вважає неправомірним. Також вважав неналежним та недопустимим доказом розрахунок заборгованості, оскільки його підписано юристом, а не бухгалтером або іншою особою, відповідальною за нарахування вартості послуг. Відповідачка [PERSON] про причини неявки не повідомила. Відповідачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Судом встановлено, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надає послуги з постачання теплової енергії та надання послуги з постачання гарячої води на підставі індивідуальних договорів від 01.12.2021, які є публічними договорами приєднання, що укладаються з метою надання послуги з постачання теплової енергії та надання послуги з постачання гарячої води індивідуальному споживачу. Дані договори вважаються укладеним через 30 днів з моменту розміщення на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/ Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в період з 01.12.2021 по 01.04.2024 надавало послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані такими, що проживають за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг постачання теплової енергії та постачання гарячої води, які надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» за вказаною адресою. (а. с. 9-12, 14) Згідно із розрахунком заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] із грудня 2021 року по березень 2024 року складає 24 069,44 грн. (а. с. 4) Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої цієї статті обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 6 ст.21, ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(далі - Закон), Тарифи на комунальну послугу з постачання теплової енергії, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку, обладнаного такою системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії. Послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. У той же час, згідно з ч. 5 ст. 13 Закону, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17-ц, хоч у частині першій статті 19 Закону № 1875-ІV й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону № 1875-ІV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Наведеними положеннями закону передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Тобто, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до абзаців 1-3, 5, 8, 9, 11 пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України №830 від 21 серпня 2019 року «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії`послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. У разі укладення колективного договору виконавець надає уповноваженій співвласниками особі необхідну кількість договорів, що забезпечує отримання договору кожним із співвласників багатоквартирного будинку. Колективний договір і договір з колективним споживачем можуть бути укладені з виконавцем за умови обладнання багатоквартирного будинку вузлом (вузлами) обліку, який (які) забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будинку. У разі зміни тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з дня введення його в дію. 01 жовтня 2021 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1022 від 08 вересня 2021 року, якою затверджені публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії. Відповідно до п.3 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори зі споживачами, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин, укладаються протягом двох місяців з дня набрання чинності рішення Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Відповідно до зазначених положень договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. При цьому відповідачі отримували послуги із централізованого постачання теплової енергії та гарячого водопостачання як співмешканці багатоквартирного будинку та сплачували рахунки, що свідчить про приєднання споживачів до умов індивідуального договору. Статтею 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Належність виконання зобов`язання є предметом доказування і у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформульованої у справі №913/618/21 від 08.06.2022. Згідно зі статтями 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Указані вимоги процесуального закону покладають тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах №910/18036/17 від 02.10.2018, №917/1307/18 від 23.10.2019. У зв`язку із невиконанням зобов`язання щодо сплати наданих послуг згідно із розрахунком, наданим позивачем, за період з грудня 2021 року по березень 2024 року утворилась заборгованість в сумі 24 069,44 грн. Посилання відповідачів на те, що на даний час дії договір, укладений між сторонами у 2015 році, не є слушними з огляду на вищезазначені норми, які врегулювали укладення індивідуальних договорів зі споживачами з 01.12.2021 та згідно умов якого відповідачі вважаються такими, що приєдналися (акцептували) до його умов, фактично отримуючи послуги та частково сплачуючи їх вартість. Суд вважає, що розмір нарахованої суми заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та послуги постачання гарячої води обраховано правильно, вказаний розмір відповідачами не спростовано, доводи відзиву [PERSON] на позовну заяву не містять обґрунтованих підстав, які б спростовували правильність наведеного розрахунку. Доказів на підтвердження неправильного обрахування розміру стягнення, включно із періодом нарахування, відповідачами не надано, як і не доведено порушення підприємством Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Судом не приймається до уваги наданий відповідачем розрахунок, оскільки він не містить всіх складових щомісячних сум, які підлягають нарахуванню згідно умов договору. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачі належним чином не виконують своїх обов`язків по сплаті коштів за надані послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води, суд доходить висновку про солідарне стягнення з них заборгованості за надані послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 24 069,44 грн. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved