Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

24.09.2024 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з останнього на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованість за\~кредитним договором\~№ 06289-11/2023 в розмірі 30260,00 грн, з яких: 6800,00 грн \~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу,\~23460,00\~грн -\~сума заборгованості\~за відсотками; за кредитним договором №40826-10/2023 в розмірі 55500,00 грн, з яких: 12000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 43500,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №06286-11/2023 в розмірі 18585,00 грн, з яких: 4200,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 14385,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №02773-11/2023 в розмірі 75600,00 грн, з яких: 14000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 61600,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за договором позики №6391616 в розмірі 49871,36 грн, з яких: 16100,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 33771,36 грн сума заборгованості за процентами за користування позикою; за договором позики №4363655 в розмірі 17680,00 грн, з яких: 4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 13680,00 грн сума заборгованості за відсотками; за кредитним\~договором № 4149379 в розмірі 7690,00 грн, з яких: 1500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6190,00 грн - сума заборгованості за відсотками. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.11.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 06289-11/2023,\~25.10.2023\~кредитний договір №40826-10/2023 та 06.11.2023 кредитний договір №06286-11/2023. 21.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу №21032024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. 06.11.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір №02773-11/2023. 29.04.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу №29042024-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. 29.10.2023 між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики №6391616. 11.01.2024 між ТОВ «Маніфою» ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу №11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніфою» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Зазначені вище кредитні договори та договір позики були підписані електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 18.11.2023 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №4363655, згідно з яким позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти від суми позики. 14.06.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. 18.11.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4149379\~за допомогою\~ІТС товариства. 27.06.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу №27062024, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаними договорами та понесені судові витрати. Ухвалою від 02.10.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 22.11.2024 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому таку заперечив. Вказав, що позов є необгрунтованим, відсутні належні розрахунки заборгованості, а також докази того, що саме відповідач будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, саме він здійснив реєстрацію у ІТС та не доведено факт отримання відповідачем коштів за даними договорами. Запевняє, що у період дії воєнного стану штрафи, неустойка, пеня та інші платежі, як захід відповідальності не нараховуються за такими договорами і підлягають списанню кредитодавцем. До того ж зазначає, що всі долучені документи до позовної заяви викликають сумніви з приводу їх достовірності. Тому просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю та необгрунтованістю позовних вимог. 22.11.2024 представник відповідача звернувся із зустрічною позовною заявою, в якій просить вищевказані спірні кредитні договори та договори позики визнати недійсними. Посилається на те, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Жодний договір не містить підпису відповідача як і додатки до цих договорів. Матеріали справи не містять доказів того, що саме відповідач будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання саме цього одноразового ідентифікатора, а також у справі відсутні докази реєстрації саме відповідача у інформаційно-телекомунікаційній системі відповідачів, відсутні докази отримання саме позивачем коштів згідно з оспорюваними договорами, тому наявні достатні підстави для судового захисту прав та інтересів останнього. Від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що кредитні договори були укладені з позичальником в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті позикодавців подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитних договорів. Без здійснення вказаних дій відповідачем, зазначені договори не були б укладені між сторонами. Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання договорів чи про зарахування та розподілення сплачених коштів відповідачем висловлено не було. 30.12.2024 представник позивача подав відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні такої. Зазначив, що заперечень з приводу того, що [PERSON] не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання договорів чи про зарахування та розподілення сплачених коштів висловлено не було. Тому, всі наведені твердження [PERSON] в зустрічному позові являються викладенням суб`єктивних міркувань щодо даної цивільної справи та намаганням уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Ухвалою від 03.01.2025 судом прийнято зустрічну позовну заяву, вимоги за якою об`єднано в одне провадження з первісним позовом. 12.02.2025 від представника відповідача за первісним позовом надійшли письмові пояснення, де вказано, що згідно наданої інформації КБ «ПриватБанк» на карткові рахунки відповідача надійшло коштів на загальну суму 58 600,00 грн, однак хто був платником таких коштів позивачем не доведено і судом такої інформації не здобуто. Крім того, доказом надання позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження перерахування коштів первісним кредитором ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» на банківські карткові рахунки відповідача. З урахуванням того, що у наданих до позовної заяви матеріалах відсутні виписки з рахунку відповідача про перерахування коштів в розмірі 58 600,00 грн первісним кредитором, вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт отримання відповідачем коштів в загальній сумі 58600,00 грн, а також наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку. 16.05.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У матеріалах справи міститься клопотання представника позивача за первісним позовом щодо проведення розгляду справи у його відсутності. Представник відповідача за первісним позовом подав клопотання про розгляд справи у відсутності сторони відповідача. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи надані докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову з огляду на наступне. 05.11.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 06289-11/2023,\~25.10.2023\~кредитний договір №40826-10/2023 та 06.11.2023 кредитний договір №06286-11/2023 (а.с. 14-16, 20-22, 26-28, т.1), які було підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону. Відповідно до умов зазначених договорів (п.п. 1.1., 1.6.), товариство надає клієнту фінансовий кредит, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цими договорами. Товариство надає клієнту кошти кредиту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-74хх-хххх-6434. Кредит вважається наданим в день перерахунку суми кредиту за вказаними реквізитами. 21.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу №21032024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 32-34, т.1). Згідно акту прийому - передачі реєстру боржників за Договором факторингу №21032024 від 21.03.2024 року Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників кількістю 7771, після чого, з урахуванням п.1.2 Договору факторингу від Клієнта до Фактора переходять право вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. (а.с. 35, т.1). Відповідно до витягу з Реєстру боржників за Договором Факторингу №21032024 від 21.03.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним\~договором № 06289-11/2023 в розмірі 30260,00 грн, з яких: 6800,00 грн \~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу,\~23460,00\~грн -\~сума заборгованості\~за відсотками; за кредитним договором №40826-10/2023 в розмірі 55500,00 грн, з яких: 12000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 43500,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №06286-11/2023 в розмірі 18585,00 грн, з яких: 4200,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 14385,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 36, т.1). Як вбачається з розрахунків заборгованості станом на 31.08.2024, заборгованість за кредитним\~договором № 06289-11/2023 від 05.11.2023 не погашена, залишок заборгованості складає 30260,00 грн, за кредитним договором №40826-10/2023 від 29.10.2023 складає 55500,00 грн, за кредитним\~договором №06286-11/2023\~від 06.11.2023\~складає 18585,00\~грн (а.с. 19, 25, 31, т.1). 06.11.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір №02773-11/2023 (а.с. 39-41, т.1), який було підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору (п.п. 1.1., 1.6.), товариство надає клієнту фінансовий кредит, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Товариство надає клієнту кошти кредиту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-74хх-хххх-6434. Кредит вважається наданим в день перерахунку суми кредиту за вказаними реквізитами. 29.04.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу №29042024-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 44-45, т.1). Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу №29042024-1 від 29.04.2024 року Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників, після чого, з урахуванням п.1.2 Договору факторингу від Клієнта до Фактора переходять право вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. (а.с. 46, т.1). Відповідно до витягу з Реєстру боржників за Договором Факторингу №29042024-1 від 29.04.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №02773-11/2023 в розмірі 75600,00 грн, з яких: 14000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 61600,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 47, т.1). Як убачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №02773-11/2023 від 06.11.2023, станом на 31.08.2024 заборгованість не погашена, залишок заборгованості складає 75600,00 грн (а.с. 48, т.1). 29.10.2023 між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики №6391616 (а.с. 52-56, т.1). Згідно п.п. 2.1., 2.2., 2.5. договору, ТОВ «Маніфою» (позикодавець) передає у власність позичальнику грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору. Позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України гривні. Позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) №5168-74хх-хххх-6434, зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті. 11.01.2024 між ТОВ «Маніфою» ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу №11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніфою» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників та 10.04.2024 додаткову угоду №3 до даного договору факторингу (а.с. 62-64, 65, т.1). Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників №3 за Договором факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024 року Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників в кількості 1664, після чого, з урахуванням п.1.2 Договору факторингу від Клієнта до Фактора переходять право вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. (а.с. 66, т.1). Відповідно до витягу з Реєстру боржників №3 за Договором Факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за договором позики №6391616 в розмірі 49871,36 грн, з яких: 16100,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 33771,36 грн сума заборгованості за процентами за користування позикою (а.с. 67, т.1). Як убачається з розрахунку заборгованості за договором позики №6391616 від 29.10.2023, станом на 31.08.2024 заборгованість не погашена, залишок заборгованості складає 49871,36 грн (а.с. 68, т.1). 18.11.2023 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №4363655 (а.с. 73-75, т.1). Згідно з п. 1 договору, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти від суми позики. 14.06.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 77-78, т.1), 28.07.2021 додаткову угоду №2 та 11.04.2024 додаткову угоду №22 до даного договору факторингу (а.с. 79, 80 т.1). Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників №23 за Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників №23 в кількості 6984, після чого, з урахуванням п.1.2 Договору факторингу від Клієнта до Фактора переходять право вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. (а.с. 81, т.1). Відповідно до витягу з Реєстру боржників №23 за Договором Факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за договором позики №4363655 в розмірі 17680,00 грн, з яких: 4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 13680,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 82, т.1). Як убачається з розрахунку заборгованості за договором позики №4363655 від 18.112023, станом на 31.08.2024 заборгованість не погашена, залишок заборгованості складає 17680,00 грн (а.с. 83, т.1). 18.11.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4149379 (а.с. 89-98, т.1) за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток «Credit7» (п. 1.1. договору). Згідно п. 1.2. договору, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 27.06.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу №27062024, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 103-104, т.1). Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу №27062024 від 27.06.2024 року Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників кількістю 5471, після чого, з урахуванням п.1.2 Договору факторингу від Клієнта до Фактора переходять право вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. (а.с. 105, т.1). Відповідно до витягу з Реєстру боржників за Договором Факторингу №27062024 від 27.06.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №4149379 в розмірі 7690,00 грн, з яких: 1500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6190,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 106, т.1). Як убачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №4149379 від 18.11.2023, станом на 27.06.2024 заборгованість не погашена, залишок заборгованості складає 7690,00 грн (а.с. 107-109, т.1). Представником позивача додатково було подано розрахунки заборгованостей, що підтверджують перерахування кредитних коштів [PERSON] та порядок нарахування відсотків, що відбувалось в межах строку дії спірних договорів. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним\~договором № 06289-11/2023 від 05.11.2023, така нараховувалася в межах строку дії договору та становить 30260,00 грн, з яких: 6800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 23460,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 240-241, т.1). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним\~договором № 40826-10/2023 від 29.10.2023, така нараховувалася в межах строку дії договору та становить 55500,00 грн, з яких: 12000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 43500,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 236-237, т.1). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним\~договором № 06286-11/2023 від 06.11.2023, така нараховувалася в межах строку дії договору та становить 18585,00 грн, з яких: 4200,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 14385,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 238-239, т.1). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним\~договором № 02773-11/2023 від 06.11.2023, така нараховувалася в межах строку дії договору та становить 75600,00 грн, з яких: 14000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 61600,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 229-231, т.1). Згідно з розрахунком заборгованості за договором\~позики № 6391616 від 29.10.2023, така нараховувалася в межах строку дії договору та становить 49871,36 грн, з яких: 16100,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 33771,36 грн сума заборгованості за процентами за користування позикою (а.с. 235, т.1). Згідно з розрахунком заборгованості за договором\~позики № 4363655 від 18.11.2023, така нараховувалася в межах строку дії договору та становить 17680,00 грн, з яких: 4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 13680,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 232-234, т.1). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним\~договором № 4149379 від 18.11.2023, така нараховувалася в межах строку дії договору та становить 7690,00 грн, з яких: 1500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6190,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 220-228, т.1). При укладенні вищевказаних договорів, відповідачем зазначалися одні й ті ж реквізити платіжної картки №5168-74хх-хххх-6434, на яку здійснювалося перерахування кредитних коштів згідно кожного договору, що підтверджується поданими представником позивача довідками, а саме: відповідно до довідки про перерахування коштів № 2724-0107, 18.11.2023 кредитні кошти у сумі 1500,00 грн. були перераховані на карту [NUMBER] , згідно договору № 4149379 (а.с. 197, т.1); відповідно до довідки про перерахування коштів № 3426_241213151042, 06.11.2023 кредитні кошти у сумі 14000,00 грн. були перераховані на карту [NUMBER] , згідно договору № 02773-11/2023 (а.с. 198, т.1); відповідно до довідки про перерахування коштів № КД-000004023/ТНПП, 18.11.2023 кредитні кошти у сумі 4000,00 грн. були перераховані на карту [NUMBER] , згідно договору № 4363655 (а.с. 199, т.1); відповідно до довідки про перерахування коштів № 2782_241017114520, 29.10.2023 кредитні кошти у сумі 16100,00 грн. були перераховані на карту [NUMBER] , згідно договору № 6391616 (а.с. 201, т.1); відповідно до довідки про перерахування коштів № 3466_241127111401, 29.10.2023 кредитні кошти у сумі 12000,00 грн. були перераховані на карту [NUMBER] , згідно договору № 40826-10/2023 (а.с. 202, т.1); відповідно до довідки про перерахування коштів № 3466_241127111400, 06.11.2023 кредитні кошти у сумі 4200,00 грн. були перераховані на карту [NUMBER] , згідно договору № 06286-11/2023 (а.с. 203, т.1); відповідно до довідки про перерахування коштів № 3466_241127111401, 05.11.2023 кредитні кошти у сумі 6800,00 грн. були перераховані на карту [NUMBER] , згідно договору № 06289-11/2023 (а.с. 204, т.1). На виконання ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк» було надіслано інформацію, з якої вбачається, що у [PERSON] наявний, зокрема, картковий рахунок [NUMBER] картка [NUMBER] , на яку було здійснено переказ коштів: 29.10.2023 на суму 16100 грн та 12000 грн, 05.11.2023 на суму 6800 грн, 06.11.2023 на суму 4200 грн та 14000 грн, 18.11.2023 на суму 4000 грн та 1500 грн (а.с. 80, т.2). З виписки по рахунку № [NUMBER] за період 29.10.2023-08.04.2025, також наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду вбачається, що на зазначений картковий рахунок, належний [PERSON] було здійснено перерахування коштів: 29.10.2023 на суму 16100 грн та 12000 грн, 05.11.2023 на суму 6800 грн, 06.11.2023 на суму 4200 грн та 14000 грн, 18.11.2023 на суму 4000 грн та 1500 грн (а.с. 129-160, т.2). Оскільки боржник [PERSON] свої зобов`язання за спірними договорами належним чином не виконує, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вищевказаної заборгованості. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3ст. 215 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис є одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 6ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомуст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомуст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У ч. 1 та ч. 2ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст. 1050 ЦК України). Згідно ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Частиною 1ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно із ч. 1ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд вважає безпідставними доводи представника відповідача за первісним позовом з приводу того, що [PERSON] не підписував, не укладав спірні договори та не отримував кредитних коштів за цими договорами. Спірні договори були укладені в електронній формі, шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який було надіслано на його особистий телефонний номер, та використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету, або в інформаційно-телекомунікаційній системі позикодавця, а отже, укладений у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Тобто відповідач здійснив всі необхідні дії, зареєструвавшись на веб-сайті чи в інформаційно-телекомунікаційній системі, створив особистий кабінет, обрав фінансову послугу, акцептував пропозицію, шляхом введення коду одноразового ідентифікатора, що підтверджується власне кредитними договорами та договорами позики. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, не доведено, що він не використовував одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми договорів, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Отже, підписавши спірні договори електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредитів та позики та засвідчив у встановленій законом формі свою обізнаність з усіма умовами кредитування. З приводу тверджень представника відповідача за первісним позовом, що відповідач не отримував коштів за вказаними договорами, суд зауважує, що кредити та позики було надано шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача [NUMBER] , номер якої ним було зазначено при укладанні кожного договору, що підтверджується довідкою про перерахування коштів № 2724-0107 про переказ 18.11.2023 кредитних коштів у сумі 1500,00 грн, довідкою про перерахування коштів № 3426_241213151042 про переказ 06.11.2023 кредитних коштів у сумі 14000,00 грн, довідкою про перерахування коштів № КД-000004023/ТНПП про переказ 18.11.2023 кредитних коштів у сумі 4000,00 грн, довідкою про перерахування коштів № 2782_241017114520 про переказ 29.10.2023 кредитних коштів у сумі 16100,00 грн, довідкою про перерахування коштів № 3466_241127111401 про переказ 29.10.2023 кредитних коштів у сумі 12000,00 грн, довідкою про перерахування коштів № 3466_241127111400 про переказ 06.11.2023 кредитних коштів у сумі 4200,00 грн, довідкою про перерахування коштів № 3466_241127111401 про переказ 05.11.2023 кредитних коштів у сумі 6800,00 грн, а також детальними розрахунками заборгованостей та виписками по рахунку № [NUMBER] за період 29.10.2023-08.04.2025, наданої АТ КБ «ПриватБанк». З огляду на наведене, такі посилання представника відповідача за первісним позовом на увагу суду не заслуговують. При цьому, [PERSON] на спростування доводів позивача щодо перерахунку кредитних коштів у розмірах, зазначених в договорах, не надано жодних доказів того, що вказані кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах. Оспорюючи перерахування кредитних коштів, [PERSON] не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до них. Представник відповідача за первісним позовом вважає недостовірними документи, подані стороною позивача, оскільки копії договорів факторингу та статуту є неповними, не містять всіх пунктів договорів. Суд не погоджується із цим твердженням, так як відсутність певних пунктів договорів факторингу та статуту не спростовує укладення таких та не впливає на вирішення позову в цілому, так як не може свідчити про непідписання [PERSON] спірних договорів та відсутність заборгованостей. Необгрунтованими є також доводи представника відповідача за первісним позовом на безпідставність нарахування [PERSON] заборгованості за процентами, як відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України, під час воєнного стану та її списання. Згідно з положеннями ч. 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак первісний позов не містить вимог щодо стягнення з відповідача процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд звертає увагу, що такі, відповідно до наданих розрахунків заборгованостей, нараховані в межах строку дії договорів та згідно з умовами укладених договорів. Як на підставу зустрічної вимоги про визнання договорів недійсними, [PERSON] посилається на неукладання таких та відсутність доказів того, що саме він будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, отримував саме вказані у договорах одноразові ідентифікатори, та є зареєстрованим у відповідній інформаційно-телекомунікаційній системі. Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21) зазначила, що "Такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Також позов не може містити вимогу, у якій йдеться про предмет спору, що відсутній (не існує); реституція ж як спосіб захисту, застосовується для повернення виконаного за правочином, а не в тому разі, коли жодного виконання не відбувалося (…). У випадку заперечення самого факту укладення правочину, як і його виконання, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Порушенням права у такому випадку є не саме по собі існування письмового тексту правочину, волевиявлення позивача щодо якого не було, а вчинення конкретних дій, які порушують право позивача (…). Протилежне тлумачення означало б, що суд надає документу, підробку якого встановлено належним чином, статус дійсного, визнає настання відповідних правових наслідків за відсутності як волевиявлення, так і інших законних підстав для цього та покладає на особу нічим не обґрунтований обов`язок застосувати для уникнення настання правових наслідків за підробленим документом ті самі способи захисту, що й в умовах, коли правочин дійсно вчинено, а його правомірність презюмується". У цій справі представник відповідача за первісним позовом у зустрічній позовній заяві пред`явив вимогу про визнання договорів недійсними з мотивів їх неукладеності (непідписання договору та неотримання коштів за ним), а отже, обрав неефективний спосіб захисту прав та інтересів, оскільки неможливо визнати неукладений правочин недійсним, що також є самостійною підставою для відмови у позові. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги первісного позову є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, натомість підстав для задоволення зустрічного позову суд не вбачає, у зв`язку з чим, в задоволенні такого слід відмовити. Представник відповідача за первісним позовом звертався з заявою про стягнення витрат на правову допомогу. Враховуючи те, що первісний позов задоволено, а в зустрічному позові було відмовлено, тому на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України, заява останнього про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги первісного позову задоволено в повному обсязі, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача за первісним позовом слід стягнути на користь позивача за первісним позовом судовий збір, сплачений останнім при поданні позову в розмірі 3827,80 грн.

Outcome: approved