Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

В травні 2025 року представник позивача Супрун Є.В. через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що 28.09.2018 року між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1001138203901, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти в сумі 33\~700 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, тоді як відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 41\~271,60 грн. На письмові вимоги позивача відповідач не реагує, заборгованість не погашає, відтак позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх майнових прав та інтересів. Ухвалою судді від 20.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без його участі. В судове засідання представник позивача не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В позовній заяві зазначила, що просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду відзив, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що представник позивача надала згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що 28.09.2018 року [PERSON] підписав Заяву № 1001138203901 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до Заяви відповідач прохав відкрити поточний рахунок у гривнях, надати кредитну карту з кредитним лімітом 33\~700 грн. Зі змісту Заяви № 1001138203901 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб вбачається, що відповідач просить надати споживчий кредит строком на 24 місяців та сторонами досягнуто згоди про розмір процентної ставки у розмірі 0,01 % річних та розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 4,70% річних з 28.03.2019 року. Відповідно до Заяви № 1001138203901 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 28.09.2018 року, відповідач погодився з умовами заяви, про що свідчить наявність його власноручного підпису в ній, визначено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів, розмір комісії. АТ «Перший український міжнародний банк» свої зобов`язання виконав перерахувавши [PERSON] суму кредиту у розмірі 33 700 грн., що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до наданого АТ «Перший український міжнародний банк» розрахунку заборгованість відповідача станом на 04.02.2025 року по кредитному договору складає 41\~271,60 грн., з яких: 15\~971,05 грн. заборгованість за кредитом; 7 грн. 86 коп. заборгованість процентами; 25\~292,69 грн. заборгованість за комісією. 04.02.2025 року АТ «Перший український міжнародний банк» направив письмову вимогу - повідомлення відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Відповідно до частин першої, другої статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1статті 1048 ЦК України). Відповідач порушив свої зобов`язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно з частинами 1,4статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, оскільки відповідачем заперечень неналежного виконання ним зобов`язань за кредитним договором суду не надано, є наявний факт кредитної заборгованості, то суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредитному договору у сумі 15\~978,91 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 15\~971,05 грн., заборгованості за процентами у сумі 7,86 грн. В частині вимог щодо стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості суд враховує наступне. Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, щодо загального розміру заборгованості відповідача станом на 04.02.2025 року банком включено заборгованість за комісією в сумі 25\~292,69 грн. Однак, вказана вимога банку задоволенню не підлягає, з тих підстав, що вона є необґрунтованою, оскільки банк не мав права встановлювати у спірному кредитному договорі винагороду за управління кредитом, які банк вчиняє на власну користь, з огляду на таке. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пункту 4 кредитного договору, укладеного між відповідачем та позивачем, щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 4,70%, є нікчемним. Таким чином, позовні вимоги банку про стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 937,90 грн.

Outcome: partial