Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

03.07.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій посилаючись на те, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.08.2017 року було розірвано шлюб між нею та [PERSON] . У період перебування у шлюбі ними були придбані наступні автомобілі: Fiat Fiorino, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] ), Ford Tranzit D 115Т350, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] , Nissan Juke, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER] . На теперішній час між ними існує спір щодо розподілу спільного майна, просила стягнути з [PERSON] на її користь 50% вартості трьох автомобілів Fiat Fiorino, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] ), Ford Tranzit D 115Т350, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] , Nissan Juke, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER] ; стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.08.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.08.2019 року витребувано докази по справі. 08.11.2019 року до суду надійшли витребувані докази по справі. 08.01.2020 року до суду від представника відповідача надійшла зустрічна позовна заява про поділ майна подружжя. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.03.2020 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя прийнято до провадження Заводського районного суду м. Миколаєва та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. 12.03.2020 року до суду від представника позивача за первісним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просить у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити. 12.03.2020 року до суду від представника позивача за первісним позовом надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.04.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 29.04.2020 року до суду від представника позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи та виклику свідків. 30.04.2020 року до суду від представника позивача надійшла заява про надання інформації. 30.04.2020 року до суду від представника позивача надійшла заява про витребування доказів. 30.04.2020 року до суду від представника позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи та виклику свідків. 29.10.2020 року до суду від представника позивача надійшла заява про долучення документів доказів до матеріалів справи. 25.05.2021 року до суду від представника позивача надійшла заява щодо поставлення судом питань експерту по проведенню експертизи квартири [ADDRESS] . 25.05.2021 року до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд заяв про долучення доказів, виклик свідків та витребування доказів. 25.05.2021 року представник позивача та представник відповідача заявили клопотання про проведення експертизи. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.05.2021 року по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу та судову будівельну експертизу, провадження по справі зупинено. 02.08.2021 року до суду надійшло клопотання експерта. 23.09.2021 року до суду надійшло повідомлення експерта про неможливість надання висновку. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.10.2021 року провадження по справі поновлено. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.10.2021 року витребувано докази по справі. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.03.2023 року по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу та судову будівельну експертизу, провадження по справі зупинено. 06.06.2024 року до суду надійшло клопотання від експерта. 22.08.2024 року до суду надійшло повідомлення про залишення ухвали від 03.03.2023 року без виконання. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.09.2024 року провадження по справі поновлено. 18.10.2024 року від представника первісного відповідача надійшла заява про призначення експертизи. 21.10.2024 року від представника первісного позивача надійшла заява про призначення та проведення експертизи. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.10.2024 року по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу та судову будівельну експертизу, провадження по справі зупинено. 19.11.2024 року до суду надійшло клопотання експерта. 21.02.2025 року до суду надійшло повідомлення експерта про неможливість надання висновку. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.02.2025 року провадження по справі поновлено. 02.05.2025 позивач [PERSON] до суду подала заяву про призначення оцінки транспортних засобів. 09.05.2025 року до суду надійшло представника первісного відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.05.2025 року представнику первісного відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.05.2025 року призначено експерту оцінку вартості автомобілів. 04.06.2025 року позивачем [PERSON] долучено звіти про оцінку транспортних засобів. 04.06.2025 року до суду надійшла заява позивача [PERSON] про повернення коштів сплачених за проведення експертиз. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.06.2025 року поновлено провадження по справі. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.06.2025 року клопотання [PERSON] щодо повернення вартості судової автотоварознавчої експертизи задоволено. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Представник відповідача неодноразово подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справу, однак доказів поважності неявки до суду надано не було. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У відповідності до вимог ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивачі розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. За ст. 18 СК України кожен учасник сімейних правовідносин має право звернутись до суду за захистом свого права або інтересу. Способами захисту є встановлення правовідношення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2000 року. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.08.2017 року шлюб розірвано. Згідно Звіту №170/10-18 від 30.10.2018 року, вартість автомобіля Nissan Juke д.н.з. [NUMBER] , становить 292362,77 грн. Згідно Звіту №13603/05-25 від 31.05.2025 року, вартість транспортного засобу причіпа ПП 2,8 номер шасі [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , станом на 01.10.2018 року становить 3876, 86 грн. Згідно Звіту №13602/05-25 від 31.05.2025 року, вартість транспортного засобу Ford transit номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] становить 130324,24 грн. Згідно Звіту №13601/05-25 від 31.05.2025 року, вартість транспортного засобу Fiat Fiorino номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] становить 215416,64 грн. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст.163 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином, з моменту набуття права спільної сумісної власності, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватись спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгодженні обома співвласниками. Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися, обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року №11). У відповідності до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Судом встановлено, що спірні транспортні засоби набуті сторонами під час перебування у шлюбі, а тому належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і підлягає поділу. Відповідно до ст.60, ст.63 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Згідно з ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це його право оспорюється або не визнається іншою особою а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.1, ч.2 ст.71 СК України). За таких обставин, беручи до уваги ринкову вартість спірного майна, придбаного сторонами за час шлюбу, а також враховуючи розмір позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію у розмірі заявлених позовних вимог, грошову компенсацію вартості автомобіля у розмірі 1/2 частки у розмірі 320990, 25 грн. З урахуванням наведеного вище, позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. Також підлягають стягненню з відповідача витрати на проведення звітів 6000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №44 від 31.05.2025 року. Згідно п.3, ч.1,ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч.5,ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Як зазначає ч.1, 3,ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Аналізуючи вказані вище норми права, суд вважає, що законодавець передбачив, що за умови двох поспіль неявок до суду позивача або його представника без поважних підстав як перший, так і другий раз, позовна заява залишається без розгляду. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] неодноразово не з`являлись до судового засідання, не надали будь-яких доказів поважності неявки до суду, при цьому, приймаючи до уваги предмет позову та тривалість розгляду справи, вони мали можливість і достатній обсяг часу для повідомлення суд про причини неявки. Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду,зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Таким чином, оскільки позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник повторно не з`явились до суду без поважних підстав, з заявою до суду про підтримку позовних вимог та розгляд справи по суті у їх відсутність не зверталися, тому суд вважає необхідним залишити даний позов без розгляду. При цьому позивач за зустрічною позовною заявою не позбавленний права звернутись до суду з аналогічним позовом.

Outcome: approved