Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України через свого представника звернулося до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін). Заочним Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 09 січня 2025 року у справі №638/20866/24 позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (код ЄДРПОУ 21647131, місцезнаходження юридичної особи: м.Харків, Русанівський бульвар, 8) завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 149 345 (сто сорок дев`ять тисяч триста сорок п`ять) грн. 84 коп. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (код ЄДРПОУ 21647131, місцезнаходження юридичної особи: м.Харків, Русанівський бульвар, 8) сплачений судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 40 коп. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харковавід 10 лютого 2025 року заяву представника [PERSON] , адвоката Череватенко Ірини Миколаївни про перегляд заочного Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 09 січня 2025 року у справі №638/20866/24 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу задоволено. Заочне Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 09 січня 2025 року у справі №638/20866/24 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу скасовано. Призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. У судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, до позовної заяви надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов, вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення судом. У судове засідання відповідачка та її представник належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися, представник Відповідачки, адвокат Череватенко І.М.. подала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, також подала Відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Позивачем у справі в обґрунтування вказаної суми шкоди було надано звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 06.04.2023 року проведеного нібито ФОП [PERSON] , з яким відповідач [PERSON] не погоджується. Вказаний звіт не містить підпису самого [PERSON] , таким чином оцінювачем не було дотримано вимоги п.п. б), п. 4.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, тому такий звіт не може братись до уваги. Також вказує, що ще однією підставою заперечення проти позовних вимог є те, що вина відповідача у заподіянні шкоди не була доведена жодними приюдиційними фактами. На підтвердження факту вини відповідача, позивачем надано до суду копія постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.04.2023 року. Однак, з копії вказаної постанови вбачається, що [PERSON] не визнано винною у вчиненні ДТП. Жодних інших доказів на підтвердження вини відповідача у вчиненні ДТП, позивачем не надано. Враховуючи вищевикладене вина [PERSON] у заподіянні шкоди не доведено належними доказами, а таким чином підстав стягнення з неї шкоди заподіяної ДТП не має. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході судового розгляду встановлено, що 27.03.2023 року в с. Софіївська Борщагівка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ауді», р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] (далі Відповідач) та транспортного засобу «Dodge Journey» р/н [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди було визнано Відповідачку та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Суд критично ставиться до доводів Відповідачки у Відзиві щодо того, що [PERSON] не було визнано винною у вчиненні ДТП Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області, оскільки в мотивувальній частині постанови вказано «За таких обставин, вислухавши пояснення водія [PERSON] , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, серед яких протокол серії ААД № 131584 від 27.03.2023 року про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, письмові пояснення водія [PERSON] , відповідно до яких під час руху за кермом автомобіля «DODGE JOURNEY», д/н [NUMBER] , він відчув удар в задню ліву частину транспортного засобу, що супроводив подальший рух автомобіля вперед, зупинившись він виявив водійку автомобіля «AUDI Q3», д/н [NUMBER] , у непритомну стані, ще один чоловік допоміг витягти її з-за керма, та вони її облили водою, після чого викликали швидку допомогу, вважаю, що в діях водія [PERSON] вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки згідно п. «б» п. 2.9 ПДР України контроль стану здоров`я та самопочуття залишається за водієм, тому переконана в доцільності накладення на водія [PERSON] адміністративного стягнення за вчинене у виді штрафу». Згідно вказаної Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 квітня 2023 року « [PERSON] , [INFO] , притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ААД № 131584 від 27.03.2023 року про адміністративне правопорушення) та накласти адміністративне стягнення -штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави.» Цивільно-правова відповідальність Відповідача, як винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб унаслідок експлуатації транспортного засобу на момент настання ДТП, в порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не була забезпечена за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Outcome: approved