Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулася до суду із позовом до Монастириської міської ради про визнання права на завершення процедури приватизації земельних ділянок у порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,35 га, яка була передана останньому у приватну власність рішенням шостої сесії двадцять другого скликання Красіївської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області (далі Красіївська сільська Рада народних депутатів) від 08.05.1996 року «Про приватизацію земель відданих для ведення особистих підсобних господарств та обслуговування жилих будинків і господарських будівель». Вказану спадщину прийняла його дружина [PERSON] (мати позивача), оскільки належала до спадкоємців першої черги за законом та на момент відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, проте за життя не оформила свої права на це спадкове майно. Після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на зазначену вище земельну ділянку, яку позивач прийняла, звернувшись у шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На замовлення позивача на підставі вищевказаного рішення Красіївської сільської Ради народних депутатів також розроблено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,1419\~га, 0,1000 га та 0,0900 га з кадастровими номерами 6124286400:02:001:0844, 6124286400:02:001:0846 та 6124286400:02:001:0846 відповідно. Проте Монастириська міська рада відмовила їй у завершенні процедури приватизації зазначених земельних ділянок у зв`язку із неможливістю підтвердження факту, що вона є спадкоємцем [PERSON] . Окрім того, позивач не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно, оскільки [PERSON] за життя не завершив процес приватизації та не зареєстрував право власності на зазначені земельні ділянки. З\~огляду на наведені обставини просить позов задовольнити, визнати за нею право на завершення процедури приватизації вказаних земельних ділянок у порядку спадкування, право на реєстрацію за нею права власності (речового права) та отримання на її ім`я правовстановлюючого документа. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 02.06.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пивоварчук О. Є. інформацію про те, чи заведено спадкові справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Андрусенко І. Я. у підготовче засідання не з`явилися, проте представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Представник відповідача Монастириської міської ради у підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за відсутності представника Монастириської міської ради. З обставинами, викладеними у позовній заяві, Монастириська міська рада погоджується та не заперечує проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Суд установив такі обставини. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00043789072 від 27.02.2024 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.11.1958 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.09.1968 року [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Як видно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00041182139 від 30.08.2023\~року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.03.1986 року. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішенням шостої сесії двадцять другого скликання Красіївської сільської Ради народних депутатів від 08.05.1996 року «Про приватизацію земель відданих для ведення особистих підсобних господарств та обслуговування жилих будинків і господарських будівель» вирішено передати безоплатно у приватну власність земельні ділянки громадянам у кількості (площею) до 0,85 га, що підтверджується витягом із вказаного рішення. Як видно зі змісту списку громадян по Красіївській сільській Раді с. Красіїв, які приватизували свої земельні ділянки (додаток до рішення), [PERSON] було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 060 га, з яких 0,25 га для обслуговування жилого будинку, 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства. [PERSON] (батько позивача) помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.06.2007 року. Згідно з довідкою виконавчого комітету Монастириської міської ради № 219 від 10.04.2025 року [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] разом із ним за вищевказаною адресою були зареєстровані його дружина [PERSON] , онука [PERSON] та правнука [PERSON] . Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заведено спадкової справи, що підтверджується інформаційним листом № 59/01-16 від 23.08.2024 року та відповіддю приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пивоварчук О. Є. №\~28/01-16 від 07.07.2025 року. [PERSON] (мати позивача) померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.01.2024 року. Згідно з довідкою виконавчого комітету Монастириської міської ради № 220 від 10.04.2025 року [PERSON] , яка померла [INFO] , на момент смерті була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . Згідно з відповіддю приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пивоварчук О. Є. №\~28/01-16 від 07.07.2025 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведено спадкову справу № 36/2024. Як видно із матеріалів цієї спадкової справи, 25.06.2024 року із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] звернулася її дочка [PERSON] (позивач). 08.08.2024 року [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 0,1477 га та 0,4687 га з кадастровими номерами 6124286400:01:001:0810 і 6124286400:01:001:0438, що належали її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Окрім того, 08.08.2024 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , який належав [PERSON] , спадкоємцем за законом якого була його дружина [PERSON] та яка прийняла спадщину, але за життя не оформила свої спадкові права. Зі змісту витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0700110152025 та № НВ-0700111332025 від 27.01.2025 року, № НВ-5100439062025 від 20.02.2025 року видно, що 23.01.2025 року ТОВ «Терзем Груп» розробило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельні ділянки площею 0,1000 га та 0,0900 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані у с. Красіїв Чортківського району\~Тернопільської області, з кадастровими номерами 6124286400:02:001:0846 і 6124286400:02:001:0850, а також земельної ділянки площею 0,1419 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на [ADDRESS] , з кадастровим номером 6124286400:02:001:0844. Вказане також підтверджується відповіддю ТОВ «Терзем Груп» від 05.06.2025\~року. Листом № 302/02-16 від 24.02.2025 року Монастириська міська рада відмовила позивачу у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на три земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,3319 га у с. Красіїв. Окрім того, приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Пивоварчук О. Є. інформаційним листом № 2/9/01-16 від 26.05.2025 року відмовила позивачу [PERSON] в оформленні спадкових прав на земельні ділянки площею 0,0900 га, 0,1419 га та 0,1000 га, що залишилися після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Відмова у вчиненні нотаріальних дій мотивована тим, що [PERSON] , якому зазначені земельні ділянки були передані у приватну власність та спадкоємцем якого була [PERSON] , за життя не завершив процедуру приватизації і не зареєстрував речове право на ці земельні ділянки. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із таких підстав. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Абзацом 2 п. 1 Перехідних положень ЗК України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації. Аналогічний за змістом висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 350/67/15-ц. Про те, що до складу спадщини входить право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю, Верховний Суд також вказав у постанові від 23.11.2022 року у справі № 752/1229/21. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що батьку позивача [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 0,35 га, призначена для ведення особистого підсобного (селянського) господарства, передана йому у приватну власність рішенням шостої сесії двадцять другого скликання Красіївської сільської Ради народних депутатів від 08.05.1996 року «Про приватизацію земель відданих для ведення особистих підсобних господарств та обслуговування жилих будинків і господарських будівель». Проте [PERSON] за життя не завершив процедуру приватизації вказаної земельної ділянки та не зареєстрував своє речове право. Після смерті [INFO] [PERSON] вищевказану земельну ділянку, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,1419 га, 0,1000\~га та 0,0900 га з кадастровими номерами 6124286400:02:001:0844, 6124286400:02:001:0846, 6124286400:02:001:0850, успадкувала його дружина [PERSON] (мати позивача). Проте остання за життя не оформила свої права на зазначене спадкове майно. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину прийняла. Дані про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, відсутні. Отже, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права на завершення процедури приватизації вищевказаних земельних ділянок у порядку спадкування, у тому числі права на реєстрацію за нею права власності (речового права) на ці земельні ділянки, слід задовольнити. Водночас суд звертає увагу на те, що з 01.01.2013 року, з набранням чинності Законом України «Про Державний земельний кадастр», державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З огляду на наведене вимога позивача [PERSON] про визнання за нею права на отримання правовстановлюючого документа на вищевказані земельні ділянки не підлягає задоволенню.

Outcome: partial