Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Мельника В.С., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що11.11.2024 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про що складено відповідний актовий запис №321. Позивач вказує, що з перших днів подружнього життя з відповідачем була дружна сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом стосунки погіршились. Позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України, який під час виконання бойового завдання отримав поранення та був направлений на лікування до військового шпиталю. За весь період лікування відповідач жодного разу не відвідала позивача, не виявила жодної зацікавленості в стані його здоров`я, виїхала з міста в невідомому напрямку, припинила будь-яке спілкування з ним, не відповідала на телефонні дзвінки та повідомлення. Така поведінка відповідача змусила позивача переосмислити їхні стосунки. Позивач дійшов висновку, що цей шлюб, ймовірно, був укладений з боку відповідача з меркантильних міркувань, з розрахунком на його можливу загибель під час військової служби та отримання в подальшому грошової компенсації від держави. Зважаючи на вказане, позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі є неможливим, оскільки шлюб фактично припинено, а мета шлюбу не досягнута. Шлюб між позивачем та відповідачем вже носить лише формальний характер і не відповідає його справжньому призначенню. Спір про розподіл майна, яке б знаходилось у спільній сумісній власності, відсутній, оскільки такого майна за час шлюбу подружжям набуто не було. Позивач заперечує проти надання строку для примирення, оскільки примирення між ними неможливе, а перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному плані. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніправід 15.05.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, однак у судове засідання повторно не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив не подала, будь-яких заяв від неї не надходило, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 листопада 2024 року між [PERSON] до [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зроблено відповідний актовий запис №321 від 11 листопада 2024 року та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна подружжя між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач просить не стягувати з відповідача на його користь понесені ним судові витрати по справі, суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved