Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд: - визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини - [PERSON] , [INFO] ; - зобов`язати Бердичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису № 534, виданого 19.10.2023 Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ), де у відомості про батьківство дитини [PERSON] , [INFO] вказати відомості про батька [PERSON] , [INFO] ; - призначити стягнення аліментів з [PERSON] . [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дитини [PERSON] . [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), з усіх видів доходів громадян, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду, та до досягнення дитиною повноліття; - призначити стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , на її утримання у розмірі 2000,00 грн до досягнення дочкою - [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Позов обґрунтовано тим, що з 2023 року по листопад 2023 року сторони перебували у цивільному шлюбі як подружжя, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Від вищевказаних стосунків у них народилась дитина - [PERSON] . [INFO] . Проте, відповідач відмовився вносити відомості про своє батьківство, але при реєстрації доньки [PERSON] , [INFO] , відповідач, який є рідним батьком дитини повідомив, що у свідоцтві про народження дитини, в графі по батькові вказати його по батькові, а саме: [PERSON] . В листопаді 2023 року відповідач покинув сім`ю, через постійні скандали, відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, не підтримував нормальну моральну атмосферу в сім`ї, життям дитини не цікавиться, аліменти на утримання дитини не сплачує. Указані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 19.06.2024 відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 19.09.2024 провадження по справі зупинено у зв`язку із призначенням судової молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою суду від 27.11.2024 поновлено провадження у цивільній справі, призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою суду від 23.01.2025 закрито проведення підготовчого провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачув судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ЦПК порядку, причини неявки суду не повідомляв, правом на подачу відзиву не скористався, заяви про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Третя особа подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника, просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. ст. 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved