Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 30.07.2024 надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про виділення в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності. В обґрунтування поданого позову [PERSON] зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , спадкоємцями якого згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.12.2015 стали його донька [PERSON] та його дружина - [PERSON] (мати позивачки). Спадщина [PERSON] складалась із земельної ділянки площею 0.115 гектара, кадастровий номер 6825089600:03:004:2393, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р., с/рада. Шаровечківська, «Колос» садівницьке товариство, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ, виданого Шаровечківською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області 15.06.1995 року на підставі рішення Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області № 7 від 02.04.1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 22558. Право власності на вказану земельну ділянку було поділено між спадкоємцями порівно по частки кожному. [INFO] померла матір позивачки та, як наслідок, [PERSON] згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 29.04.2021 стала власником 1/2 частки в праві власності на згадану земельну ділянку за покійною матір`ю. Водночас, станом на сьогодні, позивачка та відповідачка особистісний контакт не підтримують, місцезнаходження останньої позивачці невідоме. Відтак, позивачка позбавлена об`єктивної можливості реалізувати суб`єктивне право на відчуження своєї частки на земельну ділянку, адже відчуження вказаної земельної ділянки на користь третіх осіб можливе лише із згодою відповідачки як співвласниці. Також, з указаних причин, не є можливим укласти із відповідачкою договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна та, як наслідок, набути право власності на самостійний об`єкт нерухомого майна, з метою його подальшого відчуження на користь третіх осіб. Таким чином, у позивачки виникла об`єктивна необхідність звернутись із вказаною позовною заявою про виділення в натурі частки із майна (загаданої земельної ділянки), що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності. Позивачка у судове засідання не з`явилась, її представник 09.07.2025 надіслав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без участі позивачки та її представника, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив поданий позов задовольнити, а також стягнути судові витрати, понесені у справі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомляла. Правом на подання відзиву не скористалася. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 31.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання із повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. 27.08.2024\~представником позивачки\~подано до\~суду клопотання\~про витребування\~доказів із\~ГУ Держгеокадастру\~у Хмельницькій\~області стосовно\~спірної земельної\~ділянки,\~із Хмельницької\~районної державної\~нотаріальної контори\~засвідчені копії\~матеріалів спадкової\~справи №\~406-2012,\~яка була\~заведена після\~смерті [PERSON] та у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 26-2021, яка була заведена після смерті [PERSON] , яке ухвалою суду від 28.08.2024 задоволено. 21.10.2024 представником позивачки подано до суду клопотання про витребування доказів із ТОВ «Подільський земельний центр» стосовно спірної земельної ділянки, яке ухвалою суду від 24.10.2024 задоволено. 20.11.2024 представником позивачки подано до суду клопотання про призначення у справі земельно-технічної експертизи, яке ухвалою суду від 02.12.2024 задоволено, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 20.01.2025 провадження у справі поновлено у зв`язку із надходженням клопотання експерта про надання додаткових доказів для проведення експертизи. Ухвалою суду від 24.01.2025 провадження у справі повторно зупинено та направлено справу на земельно-технічну експертизу, яку ухвалено проводити на підставі наявних у справі матеріалів. 25.06.2025 до суду надійшов висновок експерта № 1218/024 від 24.06.2025 у справі, що розглядається. Ухвалою суду від 30.06.2025 провадження у справі поновлено та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 14.07.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті позовних вимог. 09.07.2025 представник позивачки надіслав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без участі позивачки та її представника, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив поданий позов задовольнити, а також стягнути судові витрати, понесені у справі. Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись. У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 14.07.2025 постановлено провести заочний розгляд цивільної справи на підставі наявних у ній доказів. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.05.2012. Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 406/2012 (номер у спадковому реєстрі: 53170177), заведеної по смерті [PERSON] його спадкоємцями за законом стали [PERSON] та [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про право на спадщину від 26.12.2015 [PERSON] та [PERSON] успадкували за [PERSON] у рівних частках (по кожна) земельну ділянку площею 0.115 гектара, кадастровий номер 6825089600:03:004:2393, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р., с/рада. Шаровечківська, «Колос» садівницьке товариство, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ, виданого Шаровечківською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області 15.06.1995 року на підставі рішення Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області № 7 від 02.04.1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 22558. Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право власності на частки указаної земельної ділянки зареєстровано за [PERSON] . 26.12.2015. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.10.2020. Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 26/2021 (номер у спадковому реєстрі: 67398244), заведеної після смерті [PERSON] її спадкоємицею на підставі заповіту від 27.05.2020 стала позивачка [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про право на спадщину від 29.04.2021 [PERSON] успадкувала за [PERSON] належну їй частки земельної ділянки площею 0.115 гектара, кадастровий номер 6825089600:03:004:2393, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р., с/рада. Шаровечківська, «Колос» садівницьке товариство. Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право власності на частки указаної земельної ділянки зареєстровано за [PERSON] 29.04.2021. Власницею іншої частки указаної земельної ділянки залишається відповідачка [PERSON] . Разом з тим, як вказує позивачка, вона та відповідачка особистісний контакт не підтримують, місцезнаходження останньої позивачці невідоме. Відтак, [PERSON] позбавлена об`єктивної можливості реалізувати суб`єктивне право на відчуження своєї частки на земельну ділянку, адже відчуження вказаної земельної ділянки на користь третіх осіб можливе лише із згодою відповідачки як співвласниці. При цьому, не є можливим укласти із відповідачкою договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна та, як наслідок, набути право власності на самостійний об`єкт нерухомого майна, з метою його подальшого відчуження на користь третіх осіб. За клопотанням представника позивача у справі, що розглядається проведено судову земельно-технічну експертизу. На вирішення експерту поставлено питання щодо, зокрема, можливих варіантів виділення у натурі 1/2 частки спірної земельної ділянки із відступленням від вказаної ідеальної частки у межах запропонованого варіанту, за необхідності. На виконання ухвали суду висновком № 1218/024 від 24.06.2025 рекомендовано 2 варіанти можливого розподілу указаної земельної ділянки. Так, згідно І варіанту І-му співвласнику запропоновано виділити частину земельної ділянки, що має площу 0,0575 га формою неправильного багатокутника, що обмежена поворотними точками 1-2-3-4-5-6-7-8-1 (згідно додатку № 2 до висновку); ІІ-му співвласнику виділити частину земельної ділянки, що має площу 0,0575 га формою неправильного багатокутника, що обмежена поворотними точками 2-9-10-7-6-5-4-3-2 (згідно додатку № 2 до висновку). При цьому, згідно ІІ варіанту розподілу І-му співвласнику рекомендовано виділити частину земельної ділянки, що має площу 0,0575 га формою неправильного чотирикутника, що обмежена поворотними точками 1-2-3-4-1 (згідно додатку № 3 до висновку); ІІ-му співвласнику виділити частину земельної ділянки, що має площу 0,0575 га формою неправильного багатокутника, що обмежена поворотними точками 5-6-7-3-2-1-5 (згідно додатку № 3 до висновку). У долучених поясненнях по справі від 09.07.2025 представником позивача залишено клопотання про виділення частки із земельної ділянки згідно із ІІ варіантом розподілу, що запропонований експертом. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачкою [PERSON] та [PERSON] є відносини, які пов`язані із виділенням в натурі частки із спільної часткової власності на нерухоме майно та припинення права спільної часткової власності (спір, що виник із правовідносин права власності). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Згідно із статтею 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. За відсутності згоди співвласників про поділ майна це питання вирішується судом. Водночас, статтею 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Якщо між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та земельної ділянки, що призвело до неможливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку, передбаченому частиною третьою статті 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права шляхом здійснення поділу житлового будинку та виділ земельної ділянки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Подібної правової позиції притримується Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 10.12.2020 року по справі № 381/3248/16-ц (провадження № 61-9943св18). Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що вона є власником частки земельної ділянки площею 0.115 гектара, кадастровий номер 6825089600:03:004:2393, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р., с/рада. Шаровечківська, «Колос» садівницьке товариство. Вказану частку остання успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] . Власницею іншої частки указаної земельної ділянки є відповідачка [PERSON] . Оскільки у позивачки відсутня можливість врегулювання ситуації, що розглядається у позасудовому порядку, остання звернулась з позовом до суду з вимогою виділити їй в натурі частки спірної земельної ділянки та припинити право спільної часткової власності на цю земельну ділянку. Згідно з висновком судового експерта від № 1218/024 від 24.06.2025, експерт, проаналізувавши розташування та конфігурацію меж земельної ділянки, розташування будівель і споруд на території ділянки та вимоги нормативних документів, запропонував 2 варіанти розподілу указаної земельної ділянки у відповідності до рівних ідеальних часток співвласників. Представником позивача заявлено клопотання про виділення частки із земельної ділянки згідно із ІІ варіантом розподілу, що запропонований експертом. Будь-яких заперечень від відповідачки з приводу можливого варіанту розподілу земельної ділянки не поступило. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає прийнятним ІІ варіант розподілу земельної ділянки площею 0.115 гектара, кадастровий номер 6825089600:03:004:2393, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р., с/рада. Шаровечківська, «Колос» садівницьке товариство. Відтак, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо виділення в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності є ефективним способом захисту порушеного права позивачки за встановлених у справі фактичних обставин. Відтак, вирішуючи спір між сторонами щодо виділення в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності щодо земельної ділянки площею 0.115 гектара, кадастровий номер 6825089600:03:004:2393, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р., с/рада. Шаровечківська, «Колос» садівницьке товариство суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивачки на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивачки, та дійшов висновку про доведеність позивачкою належними та допустимими доказами позовної вимоги, та, як наслідок, наявність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про задоволення позову повністю. Розподіл судових витрат у справі. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, поміж іншого, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів, а також проведенням експертизи. Представником позивача залишено клопотання про розподіл у справі судових витрат, що складаються із судового збору, витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із проведенням експертизи. В силу частин другої, восьмої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як передбачено частиною дев`ятою статті 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Із положень частин першої та другої статті 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до складу витрат, пов`язаних із розглядом справи. Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу. До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту. Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, а тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат . До схожого висновку Верховний Суд дійшов у своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) та постанові від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20). Отже, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною та доказами такої сплати. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Із матеріалів справи слідує, що 25.07.2024 року між адвокатом Іваницьким А.М. та [PERSON] був укладений договір про надання правничої допомоги, предметом якого згідно п. 1.1. Договору стало надання правничої допомоги під час розгляду цивільної справи про виділення в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності щодо земельної ділянки площею 0.115 гектара, кадастровий номер 6825089600:03:004:2393, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р., с/рада. Шаровечківська, «Колос» садівницьке товариство. Згідно п. 4.2. Договору розмір гонорару адвоката є фіксованим та складає 20000 грн. Указана сума була виплачена [PERSON] адвокату 25.07.2024, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 25072024. Враховуючи, що позов було задоволено повністю, будь-яких клопотань про зменшення витрат на правову допомогу від відповідачки не поступило, суд приходить до висновку, що подане представником позивача клопотання підлягає до задоволення та з відповідачки на користь позивачки належить стягнути понесені витрати на правову допомогу у розмірі 20000 грн. Окрім того, як вбачається із платіжної інструкції № 517Н-6IDO-MGJD-H6CX від 20.03.2025 [PERSON] здійснено витрати у сумі 14000 грн на проведення судової експертизи, які також належить стягнути на її користь із відповідачки. Щодо судового збору, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 29.07.2024. Враховуючи вказані вище положення, указана сума судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки.

Outcome: approved