Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

05 травня 2025 року представник позивача Лозіна О.Ю., яка діє в інтересах АТ «Райффайзен Банк», звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» достроково заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RО-82-254395540 від 05.02.2024 року у сумі 245 381,16 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 221175,82 грн.; - заборгованості за відсотками у сумі - 24205,34 грн. та судові витрати у розмірі 3680,72 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RО-82-254395540 від 05.02.2024 року, згідно з яким банк видав відповідачу кредит у розмірі 305966,34 грн. до 05.02.2030 року під 31,00 % річних. Відповідач зобов`язався використати кредит відповідно до умов, повернути його, платити проценти та виконати інші зобов`язання відповідно до договору та тарифів Банку. Згідно з умовами кредиту, відповідач має повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти. Кредит може бути наданий на поточний рахунок відповідача або через кредитний рахунок з подальшим відображенням на поточному рахунку в день видачі кредиту або на наступний робочий день, залежно від часу видачі. Факт отримання відповідачем грошових коштів за кредитом підтверджується наданою суду копією виписки по рахунку, що підтверджує переказ та зарахування грошових коштів на рахунок відповідача. Відповідач сплачує проценти за кредит щомісяця у складі ануїтетного платежу, визначеного графіком, згідно з процентною ставкою, встановленою у заяві. Проценти нараховуються на залишок заборгованості за кредитом від дня його отримання до повного погашення, використовуючи метод факт/факт. У разі затримки платежу, проценти нараховуються на залишок заборгованості після закінчення терміну кредиту до дня його погашення. Щомісячний ануїтетний платіж включає частину основної суми кредиту і проценти, розраховані за формулою, що враховує процентну ставку і термін кредитування. Відповідач зобов`язаний здійснювати погашення кредиту та процентів за користування Кредитом ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту у визначену заявою та графіком дату. Якщо дата сплати ануїтетного платежу не є робочим днем ануїтетний платіж має бути сплачений клієнтом не пізніше останнього робочого дня, що передує даті оплати ануїтетного платежу. Відповідно до умов кредиту та заяви сторони встановили, що у разі настання передбачених підпунктом 3.6.2. пункту 3.6. Статті 3 Розділу 6. Правил обставин Дефолту, банк має право відмовити в наданні кредиту (з припиненням зобов`язання банка надати кредит) та/або вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитом включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, пені та інших платежів за кредитом, про що направляє письмову вимогу. У разі невиконання цієї вимоги, банк має право вжити заходи для стягнення заборгованості за кредитом, які не суперечать законодавству України. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредиту на адресу відповідача було направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за вих. № 114/5-698709 від 17 березня 2025 року, надавши можливість останньому добровільно (в позасудовому порядку) врегулювати заборгованість протягом 30 днів. Дана вимога була направлена позивачем засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», однак у визначені у вимозі строки відповідачем не виконана. Станом на 14 березня 2025 року за кредитним договором залишається не погашеною заборгованість у сумі 245 381,16 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі - 221175,82 грн.; - заборгованості за відсотками у сумі - 24205,34 грн. На дату подачі позовної заяви заборгованість позичальником не погашена, сума кредиту та відсотків не сплачена, у зв`язку чим представник позивача звернувся до суду з позовною заявою за захистом своїх прав. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 травня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Судом постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON] в судові засідання призначені 10 червня 2025 року об 11-00 год. та 03 липня 2025 року о 08-10 год. не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення кореспонденції за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно зі ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином; клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Умови проведення заочного розгляду справи визначені ст. 280 ЦПК України, де передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В даному випадку наявна вся сукупність умов для проведення заочного розгляду справи, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 2 статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Судом встановлено, що між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RО-82-254395540 від 05.02.2024 року. 05 лютого 2024 року відповідач звернувся до АТ «Райффайзен Банк» із заявою на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» № 014-RО-82-254395540, в якій просив надати йому кредит в сумі 305966,34 грн, строком 72 місяці (для програми кредитування «Кредит готівкою»). Заява підписана сторонами електронним підписом, з позначкою часу. 05 лютого 2024 року позивач АТ «Райффайзен Банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RО-82-254395540. Умови укладення угоди наступні: банк надає клієнту послугу споживчого кредиту «кредит готівкою» (п. 2.1), для надання послуги споживчого кредиту банк відкриває клієнту поточний рахунок «Для виплат» в гривнях на умовах пункту 5 заяви-договору (п.2.2), на умовах цієї заяви-договору, з дати надання кредиту, банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 305966,34 гривень (далі - сума кредиту), а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування (п. 2.3). Надання кредиту може здійснюватися в один із наступних способів: а) кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на поточний рахунок клієнта, зазначений у пункті п.2.2 заяви-договору. Клієнт доручає банку здійснити в дату надання кредиту договірне списання коштів з поточного рахунку у визначеній підпунктом 3.1.1. пункту 3.1. заяви-договору сумі на КР №0602497600; б) кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на КР з наступним відображенням операції надання кредиту на КР через поточний рахунок в дату надання кредиту (у разі його надання в операційний час) або на наступний операційний день (у разі надання кредиту після закінчення операційного часу). Для контролю за станом та рухом коштів по КР, клієнт підключається до Послуги «Мобільний банкінг», яка передбачає направлення Клієнту SМS-повідомлень про стан КР та проведені по КР операції на фінансовий мер мобільного телефону Клієнта [NUMBER] . Відповідно до п. 3.3. заяви-договору процентна ставка фіксована і становить 31,00 % річних (може бути змінена в порядку та на умовах згідно з п. 2.4.1. пункту 2.4 заяви- договору). Підпунктом 2.4.1. пункту 2.4 заяви- договору передбачено, що розмір процентної ставки, зазначеної в п. 3.3. заяви-договору, може бути змінений за згодою сторін шляхом укладання додаткової заяви до цієї заяви-договору або в порядку та на умовах, передбачених цією заявою-договором. Дата повернення кредиту 05 лютого 2030 року (п. 3.2 заяви-договору). Сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі Графік платежів та розрахунок загальної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що становить Додаток № 1 до заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RО-82-254395540. Також з наданого позивачем паспорта споживчого кредиту слідує, що сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено суму кредиту 305966,34 грн.; процентну ставку, % річних 31,00 %, тип ставки фіксована, процентна ставка незмінена; строк кредитування 72 місяці, мета отримання кредиту на споживчі цілі, спосіб надання кредиту безготівковий, загальні витрати за кредитом 376530,37 грн. Клієнта [PERSON] з яким укладено договір ідентифіковано банком, що підтверджується згодами на обробку персональних даних. Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, що підтверджується випискою по рахунку відповідача щодо руху коштів, а саме підтверджує переказ та зарахування грошових коштів на рахунок відповідача. Сторонами узгоджено, що відповідач повинен вносити щомісячні платежі до 05 числа кожного місяця на погашення суми кредиту, відсотків за користування кредитом та інших супутніх послуг, у розмірі визначено у графіку платежів. Відповідач порушив умови кредитного договору. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору представник банку направив [PERSON] вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за вих. № 114/5-698709 від 17 березня 2025 року, надавши можливість останньому добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів. Відповідач на вимогу банку не відреагував. З розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку відповідача слідує, що станом на 14 березня 2025 року, відповідач має заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RО-82-254395540 від 05.02.2024 року у сумі 245381,16 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі - 221175,82 грн.; - заборгованості за відсотками у сумі - 24205,34 грн. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору, які регулюються Цивільним кодексом України. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК), договір є підставою для виникнення зобов`язань. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За правилом частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 05 лютого 2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RО-82-254395540 (була підписана оферта на укладення угоди про надання кредиту № 014-RО-82-254395540, Акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 014-RО-82-254395540, заява про приєднання до договору добровільного страхування, паспорт споживчого кредиту, графік платежів та розрахунок загальної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно з умовами [PERSON] отримав кредит в розмірі 305966,34 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 31,00 % строком на 72 місяці, тобто до 05 лютого 2030 року. Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений, а тому суд дійшов до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з яким договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Кредитний договір укладено сторонами в електронній формі. Сторонами узгоджено, що відповідач повинен вносити щомісячні платежі до 05 числа кожного місяця на погашення суми кредиту та відсотків за користування кредитом, супутніх послуг, у розмірі визначеному у графіку платежів. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до умов кредитного договору № 014-RО-82-254395540 від 05 лютого 2024 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 305966,34 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 31,00 % строком на 72 місяці, тобто до 05 лютого 2030 року. Відповідач повинен вносити щомісячні платежі до 05 числа кожного місяця на погашення суми кредиту та відсотків за користування кредитом, у розмірі визначеному у графіку платежів. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою по особовому рахунку. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим допустив виникнення заборгованості по кредиту. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором, суду не надано. З розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку відповідача слідує, що станом на 14 березня 2025 року, відповідач має заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RО-82-254395540 від 05.02.2024 року у сумі 245381,16 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі - 221175,82 грн.; - заборгованості за відсотками у сумі - 24205,34 грн. Відсотки за користування кредитом розраховані банком відповідно до умов договору. Відповідно до статті 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач зобов`язання за договором виконав належним чином, надав відповідачу кредит. Відповідач зобов`язання за договором та вимоги зазначених норм закону належним чином не виконав. Відповідно до умов кредитного договору, сторонами визначено умови його надання та строк дії договору до 05 лютого 2030 року. Позичальник тривалий час не здійснює погашення відсотків за кредитним договором. Банк направив [PERSON] вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за вих. № 114/5-698709 від 17 березня 2025 року. Банк вимагав протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги, а у випадку неотримання вимоги протягом 40 календарних днів з дати направлення вимоги, здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою процентів в сумі 245381,16 грн. Відповідач не погасив заборгованість в повному обсязі. Банк має право вимагати достроково повернення кредиту, у тому числі у випадку порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань за цим договором. Таким чином, позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» підлягають задоволенню, шляхом дострокового стягнення заборгованості за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RО-82-254395540 від 05.02.2024 року у сумі 245381,16 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 221175,82 грн.; - заборгованості за відсотками у сумі - 24205,34 грн. Щодо судових витрат Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в розмірі 3680,72 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3680,72 грн.

Outcome: approved