Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

16.06.2025 року [PERSON] звернувся до Лугинського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 12.09.1992 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лугинського районного управління юстиції Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис № 15 від 12.09.1992 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб. Однак, спільне життя не склалося, сім?я фактично розпалася, спільне господарство разом не ведуть, оскільки спільно не проживають з жовтня 2024 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу відновити відповідачці її дошлюбне прізвище " [PERSON] ", стягнути з [PERSON] на його користь понесені витрати по сплаті судового збору. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, час на примирення просить не надавати через недоцільність. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.09.1992 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Кремненської сільської ради Лугинського району Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис №\~15 від 12.09.1992 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.08.2012 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лугинського районного управління юстиції Житомирської області. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, разом не проживають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно правової позиції закладеної в п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N11\~Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що позивач наполягає на розлученні та небажанні примирення і проживання однією сім`єю, а відповідач будучи повідомленою про розгляд Лугинським районним судом Житомирської області даної справи, не висловила свою думку стосовно заявлених позивачем вимог, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти немає можливості, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому суд вважає за можливе розірвати шлюб. Стосовно позовної вимоги [PERSON] щодо відновлення відповідачу дошлюбного прізвища, суд зазначає наступне. Згідно зі\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу (або під час реєстрації шлюбу або у порядку передбаченому\~ст. 53 СК), має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвище залежить виключно від волевиявлення особи яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне. Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні даної позовної вимоги з огляду на її безпідставність. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 15 від 13.06.2025 року, за подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в сумі 1211,20 грн. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved