Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного утримання та виховання дитини. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 23.09.2020 року у якому у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вказував, що протягом останнього року стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння, спільне проживання стало неможливим. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Сім`я фактично припинила своє існування. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам і є неможливим. Зазначив, що спору щодо визначення місця проживання дитини між ними немає, дочка проживає з ним. Проживання з батьком відповідає інтересам дитини. Він повністю фінансово утримує дитину, піклується про неї. Місце проживання дитини врегульовано між ними нотаріально посвідченим договором. Оскільки дочка знаходиться на його одноосібному утриманні і він самостійно її виховує, у нього повстало питання щодо юридичної фіксації зазначеного факту, яке необхідне для захисту прав та інтересів дитини, в подальшому виникають обставини необхідності оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, а також на даний момент виникають питання щодо переміщення з дитиною без документального оформлення згоди від матері, яка не проживає разом із дитиною. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними. Дитину залишити проживати разом з батьком та встановити факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину. У судове засідання позивач не з`явився. Від його представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо позовних вимог. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 23.09.2020 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №1149, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Як було встановлено в ході розгляду справи, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про залишення дитини проживати разом з батьком та встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини суд зазначає наступне. Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Відповідно до укладеного між батьками нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським А.В. договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 10.04.2025 року, батьки дійшли згоди, що дочка проживатиме з батьком та перебуватиме на його утриманні та самостійному вихованні. Також наведене підтверджується письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] .. Зазначене свідчить, що дійсно дитина проживає разом із батьком та перебуває на його утриманні та вихованні. Крім того суд приймає до уваги, що відповідачкою визнано позовні вимоги у повному обсязі, що свідчить про відсутність спору між батьками щодо місця проживання дитини. Крім того відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Позивач зазначив, що встановлення даного факту необхідне йому з метою оформлення документів на соціальну допомогу на дитину, яка виховується одним із батьків, а також з метою переміщення із дитиною без документального оформлення згоди матері. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким із батьків буде проживати дитина, у суду не виникає, обидві сторони справи згідні з тим, що [PERSON] після розірвання шлюбу залишається й надалі проживати разом із батьком та перебуватиме на його утриманні та вихованні, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved