Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. Відповідач споживає комунальну послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що надаються МКП «Покровводоканал» (особистий рахунок № [NUMBER] ), але систематично не сплачує за ці послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Договір реструктуризації заборгованості між позивачем і відповідачем не укладався. 30.05.2024 року МКП «Покровводоканал» до суду була подана заява про видачу судового наказу стягнення з боржника заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Однак, виданий судом 05.06.2024 року судовий наказ у справі №184/1104/24 (провадження №2-н/184/581/24) був скасований за заявою боржника ухвалою суду від 19.06.2024 року (провадження №2-с/184/30/24). Позивач не погоджується з доводами боржника, які висловлені в його заяві про скасування судового наказу від 17.06.2024 року. У своїй заяві боржник вказував причини, через які він не погоджується з судовим наказом, а саме: сума боргу у заяві про винесення судового наказу не підтверджена первинними бухгалтерськими документами; є підозра відносно того, що заявник «підігнав» борг створений за межами позовної давності в трьох річний термін, тобто в термін позовної давності; сума боргу не підтверджена показаннями лічильника. Щодо першої претензії відповідача, то до заяви про видачу судового наказу було додано розрахунок суми боргу, який ґрунтується на даних особового рахунку боржника № [NUMBER] . Особові рахунки ведуться підприємством по кожному споживачу і є підтвердженням відносин підприємства із споживачем, зокрема містить всю фактичну інформацію про нараховані платежі за користування комунальними послугами та здійснені споживачем платежі в оплату за такі послуги. Ніяких доказів невідповідності даних особового рахунку фактичному стану розрахунків споживача за адресою - [ADDRESS] із позивачем заява боржника від 17.06.2024р. не містить, тому позивач позбавлений можливості надати свої коментарі та зауваження з цього приводу. Окрім вказаних вище даних бухгалтерського обліку взаєморозрахунків позивача та відповідача, у підприємства більше немає ніяких документів, про які вказує боржник у своїй заяві від 17.06.2024, як то платіжні доручення, чеки, квитанції, адже відповідач протягом періоду, за який була подана заява про видачу судового наказу (квітень 2021-березень 2024) та за який подано цей позов (червень 2021-травень 2024) не здійснив жодного платежу в оплату за надані послуги, при здійсненні який могли бути створені зазначені документи. Щодо другої претензії відповідача, то відповідач разом з іншою зареєстрованою в квартирі особою - [PERSON] , 2017р.н. користується послугами водопостачання та водовідведення без застосування приладу обліку спожитої води (лічильника), у зв`язку з чим плата за послуги розраховується відповідно до норм споживання, які за адресою відповідача складають - 7,6 м куб. води на одну особу в місяць. Відтак, норма споживання за адресою відповідача на дві особи за 1 місяць складає 15,2 м куб. води або у грошовому виразі відповідно до встановлених тарифів складає 559,36 грн. У зв`язку з надзвичайною ситуацією, пов`язаною терористичним актом рф по підриву греблі Каховської ГЕС 06.06.2023 року, починаючи з 08.06.2023 року позивач тимчасово втратив можливість виконання свого обов`язку по централізованому водопостачанню споживачів м. Покров. Послуга водопостачання була відновлена 02.07.2023 року. За вказаний період (з 08.06.2023 по 02.07.2023) позивач плату за послуги споживачам не нараховував, у чому можна пересвідчитись з доданої до позову роздруківки особового рахунку відповідача (у червні та липні 2023 року плата за послуги була відповідно зменшена). Вказана в позові (та у раніше поданій заяві про видачу судової наказу) сума плати за послуги розрахована відповідно до норм споживання виключно за вказаний у позові (та в заяві) період, який не перевищує трьох років позовної давності. При цьому загальна заборгованість відповідача за весь період обліку складає більше 44 тисяч гривень, що підтверджується роздруківкою особового рахунку № [NUMBER] . Щодо третьої претензії відповідача, то своєю заявою від 17.6.2024р. він ввів суд в оману, адже йому добре відомо про відсутність в його квартирі лічильника води та нарахування плати за послуги згідно норм споживання. У своїй заяві від 17.06.2024р. боржник вказує, що між ним і МКП «Покровводоканал» начебто не існує договору. Однак, починаючи з 14.10.2021 року між МКП «Покровводоканал» та всіма споживачами (у тому числі - з відповідачем) був укладений і діє публічний договір приєднання, який відповідає типовій формі індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що затверджена Постановою КМУ №690 від 05.07.2019р. Процедура укладення такого договору передбачена ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". У зв`язку із внесенням до Постанови КМУ №690 змін від 29.12.2023 року типовий договір було викладено у новій редакції, яка в м. Покров почала діяти з 16.03.2024р. Отже, твердження боржника про відсутність договору про надання послуг не відповідає дійсності. За наведених у цьому позові обставин та відповідно до наданих документів позивач має право на стягнення з відповідача заборгованості за надані комунальні послуги за період з червня 2021р. по травень 2024р. у загальній сумі 19690,20 грн. Згідно розрахунку сума нарахованої відповідачу пені складає 1108,47 грн., розмір інфляційних втрат від суми заборгованості відповідача складає 3251,10 грн.; розмір 3% річних від суми заборгованості відповідача складає 911,07 грн. Таким чином, загальна сума грошових вимог згідно цього позову становить 24960,84 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн., а всього на загальну суму 27383,24 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280\~ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] споживає комунальну послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що надаються МКП «Покровводоканал» (особистий рахунок № [NUMBER] ), але систематично не сплачує за ці послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Договір реструктуризації заборгованості між позивачем і відповідачем не укладався. В порядку ст.160 ЦПК України, 30.05.2024 року МКП «Покровводоканал» до суду була подана заява про видачу судового наказу стягнення з боржника заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Однак, виданий судом 05.06.2024 року судовий наказ у справі №184/1104/24 (провадження №2-н/184/581/24) був скасований за заявою боржника ухвалою суду від 19.06.2024 року (провадження №2-с/184/30/24). Позивач не погоджується з доводами боржника, які висловлені в його заяві про скасування судового наказу від 17.06.2024 року. У своїй заяві боржник вказував причини, через які він не погоджується з судовим наказом, а саме: сума боргу у заяві про винесення судового наказу не підтверджена первинними бухгалтерськими документами; є підозра відносно того, що заявник «підігнав» борг створений за межами позовної давності в трьох річний термін, тобто в термін позовної давності; сума боргу не підтверджена показаннями лічильника. Щодо першої претензії відповідача, то до заяви про видачу судового наказу було додано розрахунок суми боргу, який ґрунтується на даних особового рахунку боржника № [NUMBER] . Особові рахунки ведуться підприємством по кожному споживачу і є підтвердженням відносин підприємства із споживачем, зокрема містить всю фактичну інформацію про нараховані платежі за користування комунальними послугами та здійснені споживачем платежі в оплату за такі послуги. Ніяких доказів невідповідності даних особового рахунку фактичному стану розрахунків споживача за адресою - [ADDRESS] із позивачем заява боржника від 17.06.2024р. не містить, тому позивач позбавлений можливості надати свої коментарі та зауваження з цього приводу. Окрім вказаних вище даних бухгалтерського обліку взаєморозрахунків позивача та відповідача, у підприємства більше немає ніяких документів, про які вказує боржник у своїй заяві від 17.06.2024, як то платіжні доручення, чеки, квитанції, адже відповідач протягом періоду, за який була подана заява про видачу судового наказу (квітень 2021-березень 2024) та за який подано цей позов (червень 2021-травень 2024) не здійснив жодного платежу в оплату за надані послуги, при здійсненні який могли бути створені зазначені документи. Щодо другої претензії відповідача, то відповідач разом з іншою зареєстрованою в квартирі особою - [PERSON] , 2017р.н. користується послугами водопостачання та водовідведення без застосування приладу обліку спожитої води (лічильника), у зв`язку з чим плата за послуги розраховується відповідно до норм споживання, які за адресою відповідача складають - 7,6 м куб. води на одну особу в місяць. Відтак, норма споживання за адресою відповідача на дві особи за 1 місяць складає 15,2 м куб. води або у грошовому виразі відповідно до встановлених тарифів складає 559,36 грн. У зв`язку з надзвичайною ситуацією, пов`язаною терористичним актом рф по підриву греблі Каховської ГЕС 06.06.2023 року, починаючи з 08.06.2023 року позивач тимчасово втратив можливість виконання свого обов`язку по централізованому водопостачанню споживачів м. Покров. Послуга водопостачання була відновлена 02.07.2023 року. За вказаний період (з 08.06.2023 по 02.07.2023) позивач плату за послуги споживачам не нараховував, у чому можна пересвідчитись з доданої до позову роздруківки особового рахунку відповідача (у червні та липні 2023 року плата за послуги була відповідно зменшена). Вказана в позові (та у раніше поданій заяві про видачу судової наказу) сума плати за послуги розрахована відповідно до норм споживання виключно за вказаний у позові (та в заяві) період, який не перевищує трьох років позовної давності. При цьому загальна заборгованість відповідача за весь період обліку складає більше 44 тисяч гривень, що підтверджується роздруківкою особового рахунку № [NUMBER] . Щодо третьої претензії відповідача, то своєю заявою від 17.6.2024р. він ввів суд в оману, адже йому добре відомо про відсутність в його квартирі лічильника води та нарахування плати за послуги згідно норм споживання. У своїй заяві від 17.06.2024р. боржник вказує, що між ним і МКП «Покровводоканал» начебто не існує договору. Однак, починаючи з 14.10.2021 року між МКП «Покровводоканал» та всіма споживачами (у тому числі - з відповідачем) був укладений і діє публічний договір приєднання, який відповідає типовій формі індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що затверджена Постановою КМУ №690 від 05.07.2019р. Процедура укладення такого договору передбачена ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". У зв`язку із внесенням до Постанови КМУ №690 змін від 29.12.2023 року типовий договір було викладено у новій редакції, яка в м. Покров почала діяти з 16.03.2024р. Отже, твердження боржника про відсутність договору про надання послуг не відповідає дійсності. За наведених у цьому позові обставин та відповідно до наданих документів позивач має право на стягнення з відповідача заборгованості за надані комунальні послуги за період з червня 2021р. по травень 2024р. у загальній сумі 19690,20 грн. Відповідно до статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Згідно розрахунку сума нарахованої відповідачу пені складає 1108,47 грн. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно доданих до позову розрахунків розмір інфляційних втрат від суми заборгованості відповідача складає 3251,10 грн.; розмір 3% річних від суми заборгованості відповідача складає 911,07 грн. Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (в редакції від 29 грудня 2023р. №1405) нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням заборонено виключно в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій. завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути, зокрема, договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Згідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1 статті 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, розглядаючи справу виходячи з диспозитивності цивільного судочинства на підставі ст.13 ЦПК України, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму основного боргу за надані комунальні послуги в розмірі 19690,20 грн., пеню в сумі 1108,47 грн., інфляційні втрати в сумі 3251,10 грн. та суму 3% річних в розмірі 911,07 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн., а всього в сумі 27383,24 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved