Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до Володимирецького районного суду Рівненської області з позовом до Рафалівської територіальної громади про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що [INFO] померла їх мати - [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 22.01.2002, посвідчений секретарем виконкому селищної ради, згідно якого все належне їй майно заповіла [PERSON] , [PERSON] . У визначений законом шестимісячний строк позивачі не звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки після смерті матері мали сильні душевні переживання, також вважали, що в період встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання пошеренню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, продовжиться термін подачі заяви про прийняття спадщини. Окрім того [PERSON] проживає віддалено від місця знаходження основного спадкового майна. Позивач [PERSON] не міг прийняти спадщину також з тих причин, що його син [PERSON] з 2006 року має захворювання, пов`язане з ураженням центральної нервової системи , та встановлено в 2022 році 2 групу інвалідності, останній із дружиною здійснював за ним догляд. В 2023 році [PERSON] тяжко захворів та мав оперативне втручання на серці, внаслідок чого встановлено 2 групу інвалідності. Коли ж позивачі звернулися до нотаріальної контори для оформлення спадщини після [PERSON] , то нотаріус відмовила у відкритті спадкової справи, у зв`язку з пропущенням строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просять визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . . Вказаний позов надійшов до суду 25 березня 2025 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 05 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Належним чином повідомлений представник Рафалівської територіальної громади села в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть останньої, серії [NUMBER] . Згідно заповіту від 22.01.2002, посвідчений секретарем виконкому селищної ради, [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON] , [PERSON] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , де в графі мати записана [PERSON] . Згідно довідки №969 від 16.12.2024, виданої Рафалівською селищною радою Вараського району Рівненської області, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та мала наступний склад сім`ї: син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №79502569 від 11.12., спадкова справа після смерті [PERSON] , не заведена. А як зазначено в листі №405/01-16 від 18.12.204, виданого приватним нотаріусом Вараського районного територіального округу, [PERSON] відмовлено у оформленні спадкового майна за заповітом, після смерті матері, оскільки пропущено строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, рекомендавано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщшини, Причинами пропуску прийняття спадщини позивач [PERSON] зазначає свою хворобу та хворобу сина, про що надав відповідні докази ( пенсійне посвідчення № [NUMBER] , довідка до акту огляду МСЕК, серії 12 ААГ №910275, пенсійне посвідчення № [NUMBER] , довідка до акту огляду МСЕК, серії 903459), а також необізнаність у законодавстві. Причинами пропустку прияняття спадщини позивач [PERSON] вказує необізнаність у законодавстві, відділеність між місцем проживання та місцем знаходження спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. А як зазначено в статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно положень статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, справа №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України і у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України, засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду даної справи, судом було здійснено оцінку кожного аргументу позивача, та доказів по справі. На підставі чого було встановлено, що дані дакази та аргументи є належними та допустимими, а також відповідають вимогам статті 95 ЦПК України. Таким чином, необізнаність спадкоємця, відділеність від місця проживання та місця знаходження спадщини, хвороба позивача, та його сина є поважними причинами пропуску строку. Необізнаність є людським фактором, наявність якого не дає змоги володіти певною інформацією через незалежні від волі особи обставини, а тому вона не може бути підтверджена відповідними доказами. За вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. А в порядку ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на вище вказане, суд на підставі досліджених доказів дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до Рафалівської територіальної громади про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню.

Outcome: approved