Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Орган опіки і піклування Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області 14.02.2025 року звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідачка є одинокою багатодітною матір`ю, а відомості про батька дітей записані згідно ч.1 ст.135 СК України. Тривалий час сім`я проживала у Верховинському районі, а з початку лютого 2024 року відповідачка разом зі співжителем [PERSON] та дітьми переїхала на проживання у с. Старі Кути. У поле зору Служби у справах дітей Кутської селищної ради сім`я [PERSON] потрапила у зв`язку із численними зверненнями жителів села Старі Кути, про те, що відповідачка разом зі своїм співжителем зловживають алкогольними напоями, влаштовують бійки та сварки, діти є свідками домашнього насильства, недоглянуті та занедбані, живуть у холодну пору року у будинку без тепла та мають хворобливий вигляд, старші діти не відвідують школу. Вперше виїзд у сім`ю був здійснений 21.02.2024 року, на момент проведення обстеження умови проживання малолітніх дітей були незадовільними, у будинку було холодно, були відсутні продукти харчування, дрова та обігрівачі, діти у приміщенні перебували у верхньому одязі, були голодні, старші діти не відвідували школу. З матір`ю булл проведена профілактична бесіда, сім`ю було забезпечно дровами, надано допомогу у вигляді продуктів харчування та іграшок. 11.04.2024 року до Служби у справах дітей надійшов лист Старокутського ліцею про те, що діти не відвідують навчальний заклад, мати на дзвінки не відповідає. Під час повторного візиту 11.04.2024 року було виявлено, що співмешканець [PERSON] жорстоко побив її на очах у дітей, у результаті чого малолітня [PERSON] втекла з дому ввечері та самостійно дісталась села Верхній Ясенів у Косіському районі, де проживає її бабуся зі сторони батька. Діти були налякані, голодні, мати лежала побита та не могла рухатись, а також здійснювати догляд за дітьми, а тому комісією було прийнято рішення про доставити дітей разом із матір`ю у КНП «Косівська ЦРЛ». За заявою [PERSON] від 12.04.2024 року, яка за станом здоров`я не могла здійснювати догляд за дітьми, дітей було тимчасово влаштовано до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області терміном на 3 місяці на час подолання складних життєвих обставин. Однак після завершення лікування відповідачка на проживання на територію Кутської селищної ради не повернулась. За період з часу влаштування дітей до Центру до подання позову [PERSON] дітей жодного разу не навідала, не надсилала їм гостинці, лише кілька разів спілкувалась по телефону. Питання неналежного виконання відповідачкою свої батьківських обов`язків двічі розглядалось на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Кутської селищної ради, однак [PERSON] , будучи належною повідомленою, на засідання жодного разу не з`явилася. З інформації отриманої від Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області встановлено, що 22.02.2024 року та 12.04.2024 року відповідачка притягувалась до адміністартивної відповідальності за ст.184 КУпАП. Рішенням виконкому Кутської селищної ради від 27.08.2024 року [PERSON] попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків та надано термін два місяці з метою подолання причин, що призвели до виникнення складних життєвих обставин, зміни своєї поведінки та способу життя. Оскільки ситуація не змінилась, рішенням Кутської селищної ради №125 від 29.10.2024 року затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. 11.12.2024 року відповідачка повідомила що переїхала на проживання у м. Яремче, у відповідь на запит позивача Служба у справах дітей Яремчаської міської ради повідомила, що за результатами проведенного обстеження встановлено, що умоваи проживанн [PERSON] задовільні, є належні умови для проживання дітей, зі слів мати та співмешканець алкогольні напої не вживають, та мають бажання повернути дітей, проте жодних конкретних дій, спрямованих на повернення дітей у сім`ю відповідачка не вчинила, що свідчить про її байдуже ставлення до дітей, свідоме нехтування та ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Із урахуванням вищенаведених обставин позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 11.03.2025 року відкрито провадження у даній справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки і піклування Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області та Орган опіки і піклування Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області. 27.03.2025 року, 31.03.2025 року судом постановлено ухвалу про участь представника позивача у судовому засіданні у режимі відеоконференції. 22.04.2025 року судом постановлено ухвалу про участь представника Органу опіки і піклування Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області у судовому засіданні у режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 24.04.2025 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті. 16.06.2025 року судом постановлено ухвалу про участь малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні у режимі відеоконференції. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити із наведених мотивів. Вказав, що сім`я [PERSON] потрапила у поле зору служби у справах дітей у зв`яку зі зверненням мешканців села Старі Кути. Після переїзду із с. [PERSON] відповідачка не влаштувала дітей на навчання, а умови проживання були незадовільними. 11.04.2024 року у ході проведення обстеження був зафіксований факт домашнього насильства, свідками якого стали малолітні діти. [PERSON] вечірній час втекла із дому до бабусі у сусіднє село. [PERSON] із дітьми була госпіталізована у медичний заклад та добровільно написала заяву про влаштування дітей до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області. Максимальний термін перебування дітей у Центрі становить 3 місяці. Матері надавалась допомога щодо влаштування у Верховинський центр соціальної реабілітації, однак остання примирилась із кривдником та після завершення лікування на проживання у с. Старі Кути не повернулась. Відповідачка дітей не навідувала, в подальшому на засідання комісії з питань захисту прав дитини двічі не з`явилася, пояснень щодо неявки не надала. Зважаючи на те, що позивачем були вичерпані усі заходи реагування, однак поведінка матері не змінилась, 29.10.2024 року був затверджений висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Вважає, що висновок виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області є необ`єктивним та не відповідає дійсним обставинам справи. Відповідачка надалі продовжує змінювати місце проживання, малолітні діти [PERSON] вказували на факти домашнього насильства, неналежну поведінку співмешканця матері. Водночас за час перебування у Центрі малолітні адаптувались, покращився їх стан здоров`я, натомість мати не цікавиться дітьми, жодного разу їх не навідала, доказів створення належних умов для проживання дітей не надала. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити, вказала, що вона зареєстрована у смт. Ворохта, однак там відсутні належні умови для проживання сім`ї, тому вона тривалий час разом зі датьми та співмешканцем [PERSON] , проживали у с. Верхній Ясенів Верховинського району. Оскільки платити за орендоване житло було дорого, їм запропонували в оренду будинок у селі Старі Кути, куди вони переїхали на початку 2024 року. Але у вказаному будинку умови для проживання із дітьми виявились незадовільні, діти хворіли і вона не мала достатньо часу щоб оформити всі документи та відправити старших дітей на навчання у школу. Потім у неї із співмешканцем [PERSON] виник конфлікт через ревнощі, і він її сильно побив, свідками чого стали її малолітні діти. Вона добровільно написала заяву та просила тимчасово влаштувати дітей до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області на час подолання складних життєвих обставин. Після поміщення дітей до Центру вона не мала можливості їх провідувати, бо була вагітна, погано себе почувала та декілька разів перебувала на лікуванні, але вона неодноразово розмовляла із дітьми по телефону. [INFO] вона народила сина [PERSON] і разом із дитиною та співмешканцем [PERSON] , який є біологічним батьком двох наймолодших дітей, вони проживали у [ADDRESS] , де умови проживання були задовільні, що підтверджується актом Служби у справах дітей. З березня 2025 року її співмешканець проходить військову службу у ЗСУ. Оскільки власники житла у м. Яремче не хотіли укладати із нею договір оренди, вона переїхала проживати у с. Кривопілля Верховинського району, де з 25.06.2025 року орендує житло у батьків свого співмешканця, що підтверджується долученим договором. На її зверненення Служба у справах дітей Верховинської селищної ради провела обстеження умов проживання і встановила, що у будинку є всі необхідні умови для проживання дітей, що засвідчується долученим актом обстеження. Вона не зловживає алкоголем, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, старші діти у телефонних розмовах підтвердили своє бажання повернутись у сім`ю та проживати разом із нею. Представник Органу опіки і піклування Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області Красій О.В. у судовому засіданні вказала, що рішенням Яремчанської міської ради від 22.04.2025 року затверджено висновок про недоцільність позбавлення відповідачки батьківських прав за результатми провелених обстежень за її фактичним місцем проживання на той час. Було встановлено, що мати належно здійснює догляд за новонародженим сином, співмешканець проходить військову службу у ЗСУ. Однак із урахуванням фактичних обставин даної справи, поведінки відповідачки, яка за час перебування дітей у Міжрегіональному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області жодного разу їх не відвідала, інформації про те, що [PERSON] двічі протягом 2024 року притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП вважає, що наданий висновок не повною мірою відповідає інтересам дітей, а тому відносно вирішення данного позову покладається на розсуд суду. Представник Органу опіки і піклування Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області у судове засідання не з`явилась, направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що заперечень щодо позову немає. Заслухані у судовому засіданні у режимі відеоконференції у присутності юриста Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що були очевидцями домашнього насильства, яке чинив співмешканець по відношенню до їх матері. Вказали, що з часу їх поміщення до Центру мати жодного разу їх не навідала та не передавала гостинців, їх відвідує лише бабуся [PERSON] . Мати кілька разів розмовляла із ними по телефону, частіше говорила із [PERSON] та пояснювала, що планує забрати їх додому, але треба вирішити ще якісь проблеми. При цьому всі троє дітей вказали, що умови проживання у Центрі дуже добрі, [PERSON] та [PERSON] заперечили проти повернення їх у сім`ю до матері, а [PERSON] відмовилась відповідати на вказане запитання. Заслухавши пояснення сторін, думку малолітніх дітей, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом\~встановлено,\~що [PERSON] \~є матір`ю\~малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей та посвідченням багатодітної матері серії [NUMBER] від 12.07.2019 року, виданим Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Яремчанської міської ради 12.07.2019 року. Згідно повідомлення Яремчанського відділу ДРАЦС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №10/32.14.6-18 від 10.06.2024 року відомості про батька дітей у актовому записі №33 від 03.07.2012 року про народження [PERSON] , [INFO] , актовому записі №18 від 10.04.2024 року про народження [PERSON] , [INFO] , актовому записі №35 від 17.06.2025 року про народження [PERSON] , [INFO] , актовому записі № 25 від 19.08.2019 року про народження [PERSON] , [INFO] та актовому записі №6 від 12.01.2021 року про народження [PERSON] , [INFO] внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до довідок про склад сім`ї №691 від 24.07.2023 року, №392 від 26.03.2024 року, виданих Ворохтянською селищною радою Надвірнянського району Івано-Франківської області, відповідачка [PERSON] разом із малолітніми дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] у житловому будинку загальною площею 13,0 кв.м. За вказаною адресою також зареєстровані мати та двоє братів відповідачки. Із акту обстеження №16/02-15 від 21.02.2024 року вбачається, що за результатами проведеного комісією у складі начальника ВСЗН Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, головного спеціаліста ССД Кутської селищної ради, інспектора ювенальної превенції Кутського РВП ГУНП в Івано-Франківські області обстеження умов проживання багатодітної сім`ї [PERSON] на підставі усного звернення дільничного інспектора с. Старі Кути за адресою [ADDRESS] [PERSON] встановлено, що умови проживання незадовільні, у будинку із пічним опаленням відсутні дрова, холодно, діти шкільного віку не влаштовані до навчального закладу, менші сидять у будинку у верхньому одязі. У будинку відсутня свіжоприготована їжа, зовнішній вигляд дітей неохайний, хворобливий, мати зі слів співмешканця перебуває у Косівській ЦРЛ із сином [PERSON] . Сім`ї надано набір продуктів харчування, дрова для опалення, рекомендації щодо належного утримання малолітніх дітей. 22.02.2024 року Старокутським ліцеєм Кутської селищної ради видані довідки №№06, 07, 08 від 22.02.2024 року у яких зазначено, що малолітні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] будуть навчатися відповідно у 3-му, 4-му та 5-му класі ліцею у разі подання відповідних документів. Вказані довідки видані для пред`явлення до Верхньо-Ясенівського ліцею. 12.04.2024 року до Служби у справах дітей Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області надійшов лист-звернення Старокутського ліцею №36/02-13 від 10.04.2024 року про те, що на території села Старі Кути проживає сім`я [PERSON] на запит якої 22.02.2024 року видано довідки про те, що діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] будуть навчатись у ліцеї після подання відповідних документів. Проте з часу звернення мати документів на зарахування дітей на подала, діти до навчання не приступили, на неодноразові телефонні дзвінки мати спершу повідомила, що діти хворіють, а надалі не відповідає, будинок за місцем проживання сім`ї зачинений. З акту обстеження умов проживання №37/02-15 від 11.04.2024 року вбачається, що за результатами проведеного Службою у справах дітей Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області спільно з інспектором ювенальної превенції Кутського РВП ГУНП в Івано-Франківські області обстеження за місцем проживання багатодітної сім`ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] встановлено, що будинок перебуває в оренді. Умови проживання незадовільні, санітарно-гігієнічні норми не дотримані, у кімнатах не прибрано, розкидані одяг та взуття, дітей та дорослих, повсюди каплі крові. Діти не відвідують школу, налякані та неохайні, у брудному одязі, зовнішній вигляд хворобливий, відсутня свіжо приготована їжа, продукти харчування, шкільне приладдя. Встановлено, що сім`я неблагополучна, відбуваються систематичні гулянки, бійки та розпивання спиртних напоїв у присутності дітей. Діти повідомили, що співмешканець матері [PERSON] , [INFO] скандалив і сильно побив [PERSON] . У зв`язку із тим, що після побиття мати не може здійснювати догляд за дітьми прийнято рішення про доставлення дітей та матері у КНП «Косівська ЦРЛ». Відповідно до повідомлення Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області №3853/108/53/02-2024 від 12.04.2024 року ювенальною превенцією Косівського РВП ГУНП вилучено та доставлено до КНП «Косівська ЦРЛ» малолітніх дітей [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які стали свідками домашнього насильства. 12.04.2024 року [PERSON] звернулась до голови Кутської селищної ради із письмовою заявою, в якій просила вирішити питання влаштування її малолітніх дітей терміном на три місяці на період подолання нею складних життєвих обставин у зв`язку із проблемами зі здоров`ям. Наказом Служби у справах дітей Кутської селищної\~ради Косівського району Івано-Франківської області №27/01-04 від 12.04.2024 року малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей Кутської селищної ради у зв`язку із діяннями домашнього насильства стосовно матері дітей [PERSON] . Розпорядженням Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області №57/04-01 від 12.04.2024 року малолітніх дітей відповідачки влаштовано до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області з 12.04.2024 року терміном на один місяць. Згідно повідомлення Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області №7286/108/53/01-2024 від 12.08.2024 року [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності 22.02.2024 року та 12.04.2024 року за ч.1 ст.184 КУпАП. Рішенням виконавчого комітету Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області №103 від 27.08.2024 року [PERSON] попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків та надано двомісячний термін (до 27.10.2024 року) для виправлення ситуації в сім`ї. Згідно повідомлень Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області №35/01-07 від 31.07.2024 року, №88/01-29 від 18.10.2024 року [PERSON] з часу поміщення її малолітніх дітей до закладу, тобто з 12.04.2024 року жодного разу їх не провідала. Рішенням виконавчого комітету Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області №125 від 29.10.2024 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Із вказаного висновку комісії з питань захисту прав дітей Кутської селищної ради вбачається, що малолітні діти [PERSON] , які стали свідками домашнього насильства, за заявою матері від 12.04.2024 року були влаштовані терміном на 3 місяці до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області на час подолання складних життєвих обставин. Мати дітей, яка за станом здоров`я не могла здійснювати догляд за ними після виписки із лікарні не повернулась проживати у Кутській територіальній громаді, з часу влаштування дітей до Центру жодного разу їх не відвідала, а лише розмовляла у телефонному режимі. Питання неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків двічі розглядалось на засідання комісії з питань захисту прав дитини Кутської селищної ради, а саме 27.08.2024 року та 24.10.2024 року, на які остання, будучи належним чином повідомлена, не з`явилася. Комісією встановлено, що протягом 2024 року [PERSON] двічі притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП. Рішенням виконавчого комітету Кутської селищної ради №103 від 27.08.2024 року [PERSON] попереджено про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків та надано термін два місяці для зміни своєї поведінки та способу життя, проте звернень від матері щодо повернення їй дітей до Служби у справах дітей Кутської селищної ради не надходило. З акту обстеження умов проживання №44/24 від 30.12.2024 року вбачається, що за результатами обстеження, проведеного Службою у справах дітей Яремчанського міськвиконкому на підставі листа Служби у справах дітей Кутської селищної ради від 12.12.2024 року, встановлено, що [PERSON] спільно із малолітнім сином [PERSON] , [INFO] та співмешканцем [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] в орендованому чотирикімнатному будинку, в якому наявне газове опалення, водо та електропостачання. Умови проживання сім`ї добрі, кімнати вмебльовані, наявні окремі кімнати для дітей. У кімнатах прибрано, наявні продукти харчування, візок для новонародженої дитини, підгузники та засоби гігієни. У будинку створені належні умови проживання для дітей. Зі слів [PERSON] вона та її співмешканець не вживають спиртні напої більше шести місяців, мати має велике бажання повернути дітей з державного закладу. [PERSON] попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність за утримання, виховання та навчання дітей. 31.12.2024 року Служба у справах дітей виконкому Яремчанської міської ради звернулась до КЗ «Центр надання соціальних послуг» із листом №143/11-01-09 про проведення оцінювання потреб сім`ї [PERSON] . З Акта та Висновку оцінки потреб сім`ї КЗ «Центр надання соціальних послуг» Яремчанської міської ради №2/01-15/07 від 07.01.2025 року вбачається, що ознаки складних життєвих обставин у сім`ї [PERSON] , яка проживає разом із сином [PERSON] , [INFO] та співмешканцем [PERSON] за адресою [ADDRESS] відсутні. Мати перебуває у декретній відпустці, співмешканець працює у КП «Благоустрій». ВП №1(м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області листом №14899-2025 від 24.01.2025 року повідомило Службу у справах дітей виконкому Яремчанської міської ради про те, що звернення щодо вчинення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] фактів домашнього насильства та інших видів правопорушень не надходило. Одночасно зазначено, що відносно вказаних громадян неодноразово надходили звернення до Косівського РВП та Верховинського РВП. Виконавчий комітет Яремчанської міської ради Івано-Франківської області рішенням №42 від 22.04.2025 року затвердив висновок про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як слідує із вказаного висновку, [PERSON] є матір`ю шести малолітніх дітей. За результатами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї Росінських 30.12.2024 року встановлено, що п"ятеро малолітніх дітей з 12.04.2024 року перебувають у Міжрегіональному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області. Із відповідачкою проживає тільки син [PERSON] , [INFO] , співмешканець [PERSON] , [INFO] проходить службу у лавах ЗСУ. Житловий будинок, який орендує [PERSON] складаться із 4-х житлових кімнат, кухні, коридору та ванної кімнати, наявне газове опалення, водопостачання та електропостачання. Умови проживання добрі, кімнати омебльовані, в приміщенні чисто, прибрано, наявні продукти харчування та особистої гігієни для дитини. Власного житла відповідачка не має. 07.01.2025 року фахівцем КЗ «Центр надання соціальних послуг» складено акт оцінки потреб сім`ї у висновку якого зазначено, що ознаки складних життєвих обставин відсутні. 08.04.2025 року працівниками служби повторно обстежено умови проживання сім`ї та встановлено, що умови проживання добрі. [PERSON] пояснила, що не відвідувала старших дітей у Центрі, оскільки була під наглядом лікаря з приводу вагітності та пологів, з дітьми спілкувався у телефонному режимі. За ними сумує і любить їх, хоче щоб дітей повернули у сім`ю, буде дбати про них. На запит служби у справах дітей 20.10.2025 року №06/11/01-09 отримано відповідь з ВП №1(м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, що повідомлень про звернення щодо фактів домашнього насильства та інших видів правопорушень [PERSON] та [PERSON] не надходило. Дана сім`я на обліку у службі в справах дітей виконавчого комітету Яремчаснькох міської ради як така, що опинилася в складних життєвих обставинах не перебуває. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при міськвиконкомі 14.04.2025 року прийняте рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . З направленого до суду після відкриття провадження у справі акту обстеження умов проживання, складеного комісією у складі начальника Служби у справах дітей Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області спільно з інспектором ювенальної превенції, вбачається, що проведеним обстеженням за місцем реєстрації [PERSON] за адресою [ADDRESS] встановлено, що зі слів сусідів [PERSON] за вказаною адресою не проживає більше 15 років. Згідно повідомлень Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області №23/01-29 від 21.01.2025 року, №117/01-29 від 30.04.2025 року [PERSON] з часу поміщення її малолітніх дітей до закладу, тобто з 12.04.2024 року жодного разу їх не провідала. З днем народження по телефону вітала лише сина [PERSON] . Жодного разу не надсилала дітям гостинці, тільки спілкувалася з ними по телефону. Із психолого-педагогічних характеристик на вихованців Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , наданих практичним психологом центру, вбачається, що загальний фізичний та психічний розвиток дітей достатній віку, вони задовільно адаптувалися у новому середовищі. Під час психолого-педагогічного діагностування та індивідуальних бесід із дітьми були зроблені висновки про те, що мати вихованням, навчанням та здоров`ям дітей не цікавилася, материнської уваги не проявляла. Зі слів [PERSON] встановлено, що співмешканець матері неодноразово проявляв до нього жорстокість, агресію, вживав ненормативну лексику. 25.06.2025 року [PERSON] уклала договір оренди житлового приміщення із [PERSON] предметом якого є надання в оренду будинку загальною площею 73 кв.м., що розташована за адресою [ADDRESS] , строком на 2 роки 6 місяців зі сплатою орендної плати у розмірі 2500,00 грн щомісячно. З акту обстеження умов проживання від 19.06.2025 року, вбачається, що за результатами обстеження, проведеного начальником Служби у справах дітей Верховинської селищної ради спільно із фахівцем з соціальної роботи та інспектором ювенальної превенції Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області на підставі звернення [PERSON] за адресою [ADDRESS] встановлено, що заявниця проживає у будинку дядька її співмешканця. Житло складається із двох кімнат. Умови проживання задовільні. За вказаною адресою проживають [PERSON] , її син [PERSON] , [INFO] . На час відвідування сім`ї [PERSON] у двох кімнатах будинку чисто, мати готує їжу, дитина чиста та доглянута. Зі слів матері вона не зловживає алкогольними напоями, налагодила відносини зі співмешканцем [PERSON] , який проходить службу у ЗСУ, та хоче повернути дітей в сім`ю, батьки співмешканця допомагають їй доглядати за сином. Будинок старий, без комунікацій, у коридорі немає скла у вікнах, у кімнатах є два дивани та розкладне крісло, для новонародженої дитини є дитяче ліжко, стіл кухонний та холодильник. [PERSON] рекомендовано облаштувати спальні місця та місце для навчання у разі повернення дітей до сім`ї, засклити вікна у коридорі. Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. У частині сьомій ст.7\~СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. \~ Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.\~Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частини дев`ята-десята статті 7 СК України). \~ \~ \~ \~Частиною першою\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Частиною першою ст.12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України). Положеннями принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. \~ \~ \~ \~ Пунктами 1,2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами ст.9 Конвенції про права дитини держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч.1 ст.18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й стаття 12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150\~СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Здійснення батьками\~своїх прав\~та виконання\~обов`язків\~мають ґрунтуватися\~на повазі\~до прав\~дитини та\~її людської\~гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом(частини перша, друга, четверта статті 155 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164\~СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. \~ \~ \~ \~Статтею 165 СК України передбачено, що \~право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. \~ \~ \~ \~При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (частина четверта статті 19 СК України). \~ \~ \~ \~Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України). Статтею 171 СК України визначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення й розвитку; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до дитини та її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти тощо. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ч.1 ст.17\~Закону України\~від 23.02.2006\~року «Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні від 16.07.2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України»(заява № 39948/06) зазначено, що у разі якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. У справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідно зробити все можливе, щоб зберегти особисті стосунки та, якщо це доречно, відновити сімейні стосунки. Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду\~\~\~від 29.07.2021 року у справі №686/16892/20, від 03.08.2022 року у справі №306/7/20, від 07.12.2022 року у справі №562/2695/20, від 11.01.2023 року у справі №461/7447/17, від 06.09.2023 року у справі №545/560/21. Статтею 170\~СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Визначаючи відмінність підстав позбавлення батьківських прав від відібрання дитини без такого позбавлення, Верховний Суд в постанові від 03.18.2018 року у справі № 682/2778/17 виходив з того, що: «за своєю правовою природою позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. Позбавлення батьківських прав завжди є результатом протиправної, винної поведінки. Відібрання ж дитини не завжди пов`язується з протиправною поведінкою: загроза життю та здоров`ю дитини може бути результатом психічної хвороби, відкритої форми туберкульозу чи інших небезпечних хвороб, скрутних житлових умов тощо. Відібрання дитини можливе тоді, коли умови проживання дитини суд оцінить як небезпечні для неї. Оцінювання умов проживання дитини є виключно компетенцією суду. Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або навчальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку». Відібрання дітей без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом і батьки від яких відібрані діти відповідно до частини третьої статті 170\~СК України не позбавлені можливості їх повернути. Із урахуванням вищенаведених вимог закону та практики ЄСПЛ, проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги позицію відповідачки, яка заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, бажає змінити своє відношення до виховання дітей, докладає зусиль для створення належних умов для проживання дітей та зміни свого способу життя, взявши до уваги той факт, що відповідачка після поміщення старших дітей до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області хоча і не відвідувала їх, однак підтримувала зв`язок у телефонному режимі, суд приходить до висновку, що поведінку [PERSON] не можна визнати достатньою для висновку про належне виконання нею своїх батьківських обов"язків щодо виховання, піклування, утримання та розвитку малолітніх дітей, однак вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки за встановлених фактичних обставин даної справи є передчасним. При цьому суд враховує те, що на момент направлення дітей до Центру відповідачка перебувала у стані вагітності, на даний час [PERSON] самостійно виховує новонародженого сина, [INFO] , а її співмешканець проходить військову службу у ЗСУ і будь-які зауваження щодо виконання нею батьківських обов`язків від органів опіки та піклування відносно наймолодшої дитини відсутні. За місцем проживання в орендованому житлі відповідачка підтримує чистоту та порядок, намагається створити необхідні умови для проживання старших дітей, що знайшло своє підтвердження у актах обстеження умов проживання від 30.12.2024 року, 19.06.2025 року та висновку щодо оцінки потреб сім`ї від 07.01.2025 року, яким підтверджено відсутність складних життєвих обставин. Протягом останнього року [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягувалась, відомостей щодо неналежного виконання нею батьківських обов`язків чи підтверджених фактів домашнього насильства, до епізоду, що мав місце 11.04.2024 року, а також перебування сім`ї під соціальним супроводом чи перебування малолітніх дітей [PERSON] на обліку як таких, що опинилися у складних життєвих обставинах, до вказаної події, матеріали справи не містять. Тобто суду не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження умисної, винної та протиправної поведінки відповідачки, що є підставою для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Водночас, вислухавши думку малолітніх дітей, які в силу свого віку мають право не тільки бути вислуханими і почутими, а й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, щодо їх небажання на даний час повернутися на проживання до матері, виходячи з інтересів дітей, враховуючи, що [PERSON] на момент розгляду справи не створено повноцінних належних умов для проживання, виховання та навчання усіх своїх малолітніх дітей, не забезпечено належного санітарного стану житла, а також між відповідачкою та її старшими дітьми відсутній стійкий психоемоційний зв`язок, суд приходить до переконання про те, що тимчасове відібрання дітей без позбавлення батьківських прав відповідачки та передача їх органу опіки та піклування до налагодження психологічного контакту та стосунків малолітніх із матір`ю є належним та достатнім способом захисту прав і якнайкращого забезпечення інтересів дітей та максимально можливою мірою здорового розвитку, що є пріоритетним при вирішенні цієї справи, оскільки залишення дітей матері за відсутності належних умов є небезпечним для їх фізичного та психічного здоров`я та морального виховання. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 року у справі №402/428/16-ц. При цьому суд вважає за доцільне попередити відповідачку про необхідність зміни ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, налагодження контакту та участі у вихованні та розвитку її малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Суд також вважає за необхідне зазначити, що у разі відсутності реальних змін у повіденці відповідачки як матері стосовно малолітніх дітей протягом розумного строку після ухвалення судового рішення про їх відібрання, позивач не позбавлений можливості повторно ініціювати питання про позбавлення батьківських прав. Враховуючи те, що відповідно вимог п.12 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарг про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб, підстави для стягнення із відповідачки судового збору відсутні. На підставі\~наведеного,\~

Outcome: partial