Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

[PERSON] , 28.03.2025 звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] мотивуючи тим, що сторони з 21.08.2010 по 22.11.2017 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 25.05.2018 ухвалено стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно, який підлягає індексації згідно закону, починаючи з 12.04.2018 і до досягнення дитиною повноліття, що означеної суми коштів, в умовах зростання цін та прожиткового мінімуму, не достатньо для належного забезпечення рівня життя дитини, її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Вона не працює, а відповідач фізично здоровий та має змогу і зобов`язаний надавати утримання дитині в розмірі 5\~000 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Просила позов задовольнити. Представник позивачки [PERSON] в суді вимоги підтримала покликаючись на мотиви викладені у заяві, окрім цього пояснила, що кошти, які стягуються з відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1 000 грн. 00 коп., в умовах зростання цін та прожиткового мінімуму, не достатньо для належного забезпечення рівня життя дитини, її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, що [PERSON] навчається в школі, відвідує платні гуртки та бере участь у міжнародних змаганнях у зв`язку з чим [PERSON] несе значні витрати на харчування, одяг, канцелярські прилади, окрім цього, дитина часто хворіє, має проблеми з хребтом, потребує постійного медичного спостереження та реабілітації. Позивачка донедавна не працювала, а відповідач фізично здоровий, працездатного віку, інших утриманців не має, відтак має змогу і зобов?язаний надавати утримання дитині [PERSON] , [INFO] в розмірі 5\~000 грн., щомісячно, інше. Просить позов задовольнити, окрім цього, стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5\~000 грн. Відповідач [PERSON] у заяві від 10.07.2025 позов визнав частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 3\~000 грн. щомісячно, покликаючись на відсутність постійного доходу та часткове утримання батьків пенсійного віку (а.с. 74). Представник відповідача [PERSON] у суді не заперечив щодо стягнення з довірителя аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 3\~000 грн. щомісячно, окрім цього пояснив, що [PERSON] сплачувати аліменти в розмірі якому просить позивачка, на даний момент не має можливості, оскільки офіційно не працює, підзаробляє на тимчасових роботах, стабільного доходу не має, а також має обов`язок щодо сплати пені в розмірі 40\~000 грн., що стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі, заявленому позивачкою поставить його у скрутне матеріальне становище. Окрім цього, просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Заслухавши представників, вивчивши заяву, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 і ч. 8\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до принципу №\~4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз`ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №\~3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Тобто, виходячи зі змісту наведених норм, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним; а зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом. Із змісту заяви від 28.03.2025, із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , інших матеріалів справи убачається, що сторони з 21.08.2010 по 22.11.2017 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 1-5, 9). Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 25.05.2018, позов [PERSON] задоволено, ухвалено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\~000 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 12.04.2018 і до досягнення дитиною повноліття, вирішено питання судових витрат. Рішення про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання, а 02.07.2018 судом видано виконавчий лист №\~441/588/18 (а.с. 11-12). На підставі вищеозначеного виконавчого документа заступником начальника відділу Городоцького відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Миколайчук Б.В. відкрито виконавче провадження №\~69953312. Із акта № 02 обстеження фактичного місця проживання, складеного комісією Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області та витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №4622-1384926-2018 від 01.03.2018 убачається, що [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації разом з матір`ю [PERSON] на [ADDRESS] (а.с. 8, 10). Малолітня [PERSON] навчається в Опорному Великолюбінському закладі ЗСО І-ІІІ ступенів Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області, відвідує спортивну секцію з гандболу, бере активну участь у міжнародних змаганнях (Республіка Польща), у зв`язку із чим позивачка несе витрати на продукти харчування, одяг, канцелярські приладдя, тощо, дитина хворіє, має проблеми із хребтом, що стверджується, окрім пояснень представника позивачки в суді, також характеристиками директора Опорного Великолюбінського закладу ЗСО І-ІІІ ступенів Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області Л.Кішко та вчителя-тренера [PERSON] від 17.03.2025, довідками сімейного лікаря КНП «Амбулаторія загальної практики сімейної медицини Великолюбінської селищної ради» [PERSON] від 17.03.2025 та від 19.05.2025, протоколом ультразвукового обстеження від 13.05.2025, рентгенограмою від 02.06.2025, іншим (а.с. 16-18, 33-44, 63-70). Із індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України наявних в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-7) убачається, що позивачка [PERSON] з 2022 року офіційно не працевлаштована (а.с. 13-15). Із пояснень представника [PERSON] в суді, із матеріалів справи убачається, що відповідач [PERSON] на 10.07.2025 офіційно не працевлаштований, його дохід від тимчасових підзаробітків є нестабільним, разом з тим заборгованість зі сплати аліментів, яка на березень 2025 року склала 105\~000 грн. майже погасив, а також має обов`язок щодо сплати пені 4-ма платежами, згідно домовленості з позивачкою, відтак стягнення з нього щомісячно аліментів у заявленому розмірі поставить його у скрутне матеріальне становище. Законом України\~«Про\~Державний\~бюджет\~України\~на\~2025\~рік» з 1\~січня встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Аліменти це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. З огляду на вищенаведене, враховуючи рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального утримання дитини, принципи справедливості та розумності, беручи до уваги стан здоров`я та погіршення матеріального становища позивачки, яке зумовлене подорожчанням засобів, товарів та послуг у всіх сферах життєдіяльності, в т.ч., що стосується догляду за дитиною, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів і зокрема, що він є працездатною особою, інших дітей та утриманців не має,\~позов визнав частково, а також вік [PERSON] та витрати, про які заявила позивачка в заяві, в т.ч. пов`язані з навчанням та лікуванням, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку згідно\~Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік», інші обставини, що мають істотне значення, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову і зокрема про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 4\~000 грн.,\~щомісячно, який підлягає індексації згідно закону, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім вкладом [PERSON] в матеріальне утримання дочки. Доказів на підтвердження того, що відповідач має змогу надавати утримання дитині у розмірі 5\~000 грн., представником позивачки не надано, судом не здобуто. Представником [PERSON] також не доведено витрат відповідача, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, наявність у нього грошових коштів, інших заощаджень, які б давали підстави для стягнення аліментів у розмірі, про який просить позивачка. Разом з цим, позивачка, не позбавлена права звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, в разі доведення покращення матеріального становища відповідача. З огляду на вимоги ст. 133,141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 1 211 грн. 20 коп. судових витрат. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно ч. 8 ст.\~141\~ЦПК\~України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Стаття 30\~Закону\~України\~«Про адвокатуру\~та\~адвокатську\~діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №\~19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Із матеріалів справи убачається, що на підставі Договору №\~035/25 про надання правничої допомоги від 27.03.2025 укладеного між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Фостяк і Партнери» та ордера на надання правничої (правової) допомоги серія ВС №\~1363330 від 07.05.2025, адвоката Косик Л.А., яка діє згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №\~001834 від 24.01.2020, уповноважено здійснювати представництво та захист прав і законних інтересів [PERSON] у Городоцькому районному суді Львівської області (а.с. 47-50, 53). Згідно Акта приймання-передачі наданих послуг за Договором №\~035/25 про надання правничої допомоги від 27.03.2025 та Додаткової угоди №\~1 до договору про надання правничої допомоги від 27.03.2025, розмір заявлених позивачкою до стягнення витрат з відповідача, складається з: консультації клієнта та узгодження правової позиції - 1 год. 50 хв., вартістю 5 00 грн.; підготовка та написання позовної заяви 4, 5 год., вартістю 5\~500 грн (а.с. 51). Згідно квитанції до платіжної інструкції № ПН 118 від 28.03.2025 Адвокатським об`єднанням «Фостяк і Партнери» за надання правової допомоги за Договором №\~035/25 про надання правничої допомоги від 27.03.2025 та Додаткової угоди №\~1 до договору про надання правничої допомоги від 27.03.2025, отримано кошти від [PERSON] в розмірі 5\~000 грн. 00 коп. (а.с. 52). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях: від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та заперечення представника Гавенко О.Б., перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг,

Outcome: partial