Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 01.02.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №\~497351. Внаслідок укладення договорів факторингу до позивача перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором. Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 6'250\~грн - заборгованість за тілом кредиту; 10'215,72 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 320,20 грн заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення. Тому, позивач просить стягнути 16'785,92 грн та судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 3'028 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 9'000 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, проте в прохальній частині позову та заяві від 25.06.2025 просив розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання з`явився, обставини наведені в позові - визнав, просив за можливості стягнути з нього не всю суму позову (задовольнити позов частково). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що позов підлягає задоволенню частково. 01.02.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №\~497351, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало відповідачу у користування кошти в розмірі 6'250 грн, в межах строку дії договору 730 днів з кінцевим терміном повернення 01.02.2023, орієнтовна реальна річна процентна ставка 127,36% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту 13'063,62 грн, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. 30.06.2021 було укладено договір №30-06/2021 відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитним договором №\~497351 від 01.02.2021. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитним договором №\~497351 від 01.02.2021. Згідно розрахунку заборгованості встановлено, що за Кредитним договором №\~497351 від 01.02.2021 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на день звернення до суду в розмірі 16'785,92 грн, з яких: 6'250 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10'215,72 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 320,20 грн заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, необхідно стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» заборгованість за Кредитним договором №\~497351\~від 01.02.2021 у розмірі 16'785,92 грн. Також позивач просив стягнути судові витрати на правову допомогу у сумі 9'000 грн. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи, підтверджуються наданими копіями: договору №\~01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги, заявки на надання юридичної допомоги №\~651 від 30.07.2024, Акту №\~1 про надання юридичної допомоги від 06.08.2024, платіжної інструкції №\~0453980000 від 13.08.2024. Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справи "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, "Баришевський проти України" від 26.02.2015, "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014) та справу "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тому, виходячи із положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію їх необхідності та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 9'000 грн. є завищеними. Зокрема, суд звертає увагу, що справа стосується стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 16'785,92 грн, тобто у справі незначної складності, яка розглядається судом у спрощеному позовному провадженні, з огляду на ціну позову. Також суд зауважує, що правова позиція ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» була сталою та не зазнавала значних змін протягом розгляду справи. Окрім цього, підготовка та ведення даної справи в суді не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, особливо враховуючи методику застосування типових позовів, характерних для колекторських організацій. З огляду на викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо понесених позивачем витрат пов`язаних з правовою допомогою. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, її доцільність, принципи співмірності, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2'000 гривень.

Outcome: partial