Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівців із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що 24 лютого 1996 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу спільних дітей у них немає. Позивачка\~вказує,\~що підставою\~для розірвання\~шлюбу є\~ті обставини,\~що у\~них з\~відповідачем відсутні\~спільні інтереси,\~наявні різні\~погляди на\~життя,\~відсутнє взаєморозуміння,\~подружжя втратило\~почуття любові\~та поваги\~один до\~одного.\~З відповідачем\~спільного господарства\~не ведуть,\~вважає що\~шлюб між\~ними є\~лише формальним,\~оскільки особисті\~відносини між\~ними вже\~тривалий час\~мають негативний\~характер,\~відсутнє нормальне\~спілкування та\~втрата любові\~один до\~одного,\~несумісні характери.\~Вважає,\~що подальше\~спільне життя,\~примирення і\~збереження сім`ї\~є неможливим.\~Просить шлюб\~між нею\~та відповідачем\~ розірвати. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте спрямувала на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився та подав через канцелярію суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає та просить шлюб розірвати. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі суд встановив таке. Шлюб між сторонами був зареєстрований 24 лютого 1996 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 188, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Спільних дітей у подружжя немає. Відповідно до норм частини 2 статті 104 та частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною 1 статті 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 51 Сімейного кодексу України визначає, що дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Згідно з частинами 2-4 статті 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося, причиною розпаду сім`ї стали різні інтереси та протилежні погляди не тільки на життя, а й на шлюб та сім`ю. Сторони не підтримують шлюбних відносин, у них відсутнє взаєморозуміння один до одного протягом тривалого часу. Шлюб існує формально. Позивачка в своїй заяві наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу. Також суд бере до уваги те, що позивачкою позовні вимоги підтримані, а відповідачем позов визнається. Кожна із сторін просить суд розірвати їх шлюб. Строків для примирення жодна із сторін не просить призначити. Враховуючи наведене суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved