Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (надалі за текстом - позивач) звернулось до Подільського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] (надалі за текстом - співвідповідачі), про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обгрунтовані порушенням співвідповідачами строків оплати наданих позивачем та спожитих відповідачем комунальних послуг у житлі за адресою [ADDRESS] (надалі за текстом -квартира), у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з співвідповідачів заборгованість за спожиті послуги у сумі 86563,38 грн., з яких: - з централізованого опалення у розмірі 9 786,49 грн; - з централізованого постачання гарячої води у розмірі 40 225,79 грн ( 26 209,07 грн + 14 016,72 грн); - з теплової енергії у розмірі 25 277,24 грн.; - за абонентське обслуговування послуг з теплової енергії та з постачання гарячої води у розмірі у сумі 1094,17 грн.; - за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у сумі 558,69 грн - за обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у сумі 49,70 грн.; - 7 057,91 грн інфляційних; - 1 822,36 грн 3% річних; - 691,04 грн пені. Ухвалою Суду від 12.02.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. 28.02.2025 до суду від відповідача надійшов відзив. 01.04.2025 до суду від позивача надійшли заперечення. 23.05.2025 до суду від відповідача надійшла заява про долучення доказів. 25.06.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, в яких міститься заява про зменшення позовних вимог. У судовому засіданні 25.06.2025 судом було прийнято до розгляду клопотання позивача про зменшення позовних вимог. Так, позивач просить суд: - з централізованого постачання гарячої води у розмірі 40 225,79 грн ( 26 209,07 грн + 14 016,72 грн); - за абонентське обслуговування послуг з теплової енергії та з постачання гарячої води у розмірі у сумі 1094,17 грн.; - за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у сумі 558,69 грн - за обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у сумі 49,70 грн.; - 7 057,91 грн інфляційних втрат; - 1 822,36 грн 3% річних; - 691,04 грн пені. У судовому засіданні 01.07.2025 взяли участь представник позивача та співвідповідачі. Представник позивача підтримав позовні вимоги, співвідповідачі проти задоволення позовних вимог заперечили. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та дослідивши докази, суд встановив наступне. Відповідно до Реєстру територіальної громади м. Києва за адресою місцезнаходження квартири зареєстровано співвідповідачів. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», з 01 липня 2014 року публічне акціонерне товариство «Київенерго» (надалі за текстом - ПАТ «Київенерго») було визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності. Надання послуг здійснювалось на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який був опублікований 31.07.2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року № 111. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 року № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва» від 27.09.2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», позивача визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року № 591, позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. 28.03.2018 року, в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» (випуск 34) позивачем було опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. За приписами частини другої статті 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною другою статті 641 ЦК України реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням укласти договір (оферту), якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. За, приписами статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Таким чином, оскільки зазначений договір є публічним та договором приєднання, то відповідно відповідачі приєднались до умов такого шляхом фактичного користування такими послугами. Отже, між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються нормами спеціального законодавства та умовами договору. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Отже, співвідповідачі є споживачами наданих позивачем послуг за адресою проживання співвідповідачів у квартирі. Пунктом 1.1 Договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води згідно з діючими нормативами, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом. Позивач належним чином виконав умови договору, адже у строки та в порядку надав споживачам послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Так квартира під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, що підтверджується наявними в матеріалах справи корінцями нарядів на включення та відключення за період з 01.11.2018 по 28.03.2024, актів про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи за період з 21.01.2018 по 19.05.2020, відомостями споживачів (добовими) щодо споживання теплової енергії, відомостями обліку споживання теплової енергії по адресі місцезнаходження квартири за період з 01.11.2018 по 26.01.2021. Згідно умов Договору виконавець здійснює заміну та обслуговування вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії, зокрема його (їх) огляд, опломбування, ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) та періодичну повірку засобу вимірювальної техніки, який є складовою частиною вузла комерційного обліку, за рахунок плати за абонентське обслуговування. Згідно з п. 14 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Як вбачається з наданих позивачем доказів розрахунку заборгованості та довідки про залишок боргу, станом на 01.04.2025 у співвідповідачів наявна заборгованість за спожиті комунальні послуги з: - постачання гарячої води: (ППГВ) за період з 01.11.2018 по 30.11.2024 у сумі 14 016,72 грн. за 143,20 м3 та (ГВП) у сумі 26 209,07 грн. за 446,32 м3; - абонентського обслуговування послуг з постачання теплової енергії (ПАО ТЕ) з за період з 01.11.2018 по 30.11.2024 у сумі 1 094,17 грн. (з урахуванням оплат та коригувань); - абонентського обслуговування послуг з постачання гарячої води (ПАО ГВ) за період з 01.11.2018 по 30.11.2024 у сумі 558,69 грн. (з урахуванням оплат та коригувань); - внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії (ВКО ЦО) у сумі 49,70 грн. (з урахуванням оплат та коригувань). Відповідно до Довідок ЖБК «Здоров`я» від 16.02.2015 у квартирі встановлено та опломбовано лічильник ГВП №0051396. Згідно рахунку на сплату за комунальні послуги станом на травень 2016 року поточні показання лічильника становлять 78 м3. За даними Централізованої системи повірки лічильників станом на 23.01.2019 лічильником №0051396 відображено наступний накопичений об`єм - 00072 м3. Відповідно до Акту зняття контрольних показань з вузла розподільного обліку гарячої води №012582 від 28.03.2025 показники лічильника №0051396 становлять 84,750 м3. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Процедура відключення приміщення від внутрішньобудинкових мереж станом на момент надання послуг була встановлена Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005. Співвідповідачі не надали доказів відключення централізованого опалення у квартирі у спірний період у встановленому законодавством порядку та погодження такого відключення з компетентними особами. Отже, у співвідповідачів існує обов`язок щодо відшкодування вартості спожитої теплової енергії. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Отже, як наймачі (власники) та споживачі житлово-комунальних послуг, згідно ст. 162 ЖК України, зобов`язані не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Позивач первісно звернувся до суду про стягнення наступної заборгованості: - з централізованого опалення у розмірі 9 786,49 грн; - з централізованого постачання гарячої води у розмірі 40 225,79 грн ( 26 209,07 грн + 14 016,72 грн); - з теплової енергії у розмірі 25 277,24 грн.; - за абонентське обслуговування послуг з теплової енергії та з постачання гарячої води у розмірі у сумі 1094,17 грн.; - за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у сумі 558,69 грн - за обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у сумі 49,70 грн. Співвідповідачами здійснено оплати на суму 41 803,96 грн (38 767,95грн + 3036,01 грн). Відповідач 1 сплатив позивачу 38 767,95 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 26.02.2025 з призначенням платежу: «постачання теплової енергії - ТЕЦО, із врах. Обсягів витр. На функціонування, [ADDRESS] , [PERSON] » Відповідач 2 сплатив позивачу 3036,01 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 21.05.2025 з призначенням платежу: «за опалення, [ADDRESS] , [PERSON] , квітня 2025». У подальшому, з урахуванням зменшених позовних вимог, позивач просить суд стягнути наступну заборгованість: - з централізованого постачання гарячої води у розмірі 40 225,79 грн ( 26 209,07 грн + 14 016,72 грн); - за абонентське обслуговування послуг з теплової енергії та з постачання гарячої води у розмірі у сумі 1094,17 грн.; - за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у сумі 558,69 грн - за обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у сумі 49,70 грн. Так, у довідці позивача про погашення боргів та судових витрат зазначено, що у співвідповідачами погашено заборгованість за централізоване опалення (ЦО) у сумі 9 786,49 грн та постачання теплової енергії (ППТЕ) у сумі 25 277,24 грн., що разом складає 35 063,73 грн. Відтак, суд доходить до висновку про відсутність у співвідповідачів боргу у цій частині. Стосовно стягнення боргу за централізованого постачання гарячої води у розмірі 40 225,79 грн, суд зазначає наступне. Як встановлено судом вище, позивачем нараховано 14 016,72 грн. за постачання гарячої води (ППГВ) у об`ємі 143,20 м3 за період з 01.11.2018 по 30.11.2024. Також, позивачем нараховано 26 209,07 грн. за гаряче водопостачання (ГВП) у об`ємі 446,32 м3 за період з 01.11.2018 по 30.11.2024. В той же час, судом встановлено, що відповідно до Довідок ЖБК «Здоров`я» від 16.02.2015 у квартирі встановлено та опломбовано лічильник ГВП №0051396. За даними Централізованої системи повірки лічильників станом на 23.01.2019 лічильником №0051396 відображено наступний накопичений об`єм - 00072 м3. Відповідно до Акту зняття контрольних показань з вузла розподільного обліку гарячої води №012582 від 28.03.2025 показники лічильника №0051396 становлять 84,750 м3. Згідно рахунку на сплату за комунальні послуги станом на травень 2016 року поточні показання лічильника становлять 78 м3. Згідно розрахунку позовних вимог заборгованість за ППГВ та ГВП станом на 11.2018 року становить 0 (вхідне сальдо). Отже, згідно з наявних в матеріалах справи відомостей про показники лічильника №0051396 станом на 23.01.2019 показник становить 00072 м3., а станом на 28.03.2025 - 84,750 м3. При цьому, з розрахунку позовних вимог у частині стягнення ППГВ та ГВП вбачається, що заборгованість становить по 0 грн. на 11.2018. Відтак, співвідповідачами у період з 23.01.2019 по 28.03.2025 було спожито 12,750 м3 гарячої води (84,750 м3 - 72 м3). За змістом положень ст. ст. 76 - 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. Проте, позивачем не надано доказів, які б дозволили встановити конкретні періоди споживання співвідповідачами 12,750 м3 гарячої води та відповідних розрахунків спожитих комунальних послуг з урахуванням встановлених НКРЕКП тарифів. Також, в матеріалах справи відсутні докази, що співвідповідачами було спожито 143,20 м3 та 446,32 м3 гарячої за води за період з 01.11.2018 по 30.11.2024. А відтак, суд доходить до висновку, що позивачем не доведено позовні вимоги у цій частині та залишає їх без задоволення. Поруч з цим, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за абонентське обслуговування та обслуговування вузла комерційного обліку, всього разом у сумі 1702,56 грн. (1 094,17 грн + 558,69 грн + 49,7 грн). Крім того, позивачем заявлено до стягнення з співвідповідачів 1 822,36 грн 3% річних та 7 057,91 грн інфляційних втрат. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем здійснено нарахування наступним чином: - за послуги ЦО 939,50 грн. інфляційних втрат та 244,53 грн. 3% річних; - за послуги ПГВ 2516,07 грн. інфляційних втрат та 654,87 грн. 3% річних; - за послуги ТЕ 2356,26 грн. інфляційних втрат та 606,48 грн. 3% річних; - за послуги ГВ 1246,08 грн. інфляційних втрат та 316,48 грн. 3% річних. Позивачем здійснено нарахування сум 3% річних та інфляційних втрат поетапним методом, де базою нарахування визначено всю суму заборгованості по поточний місяць надання послуг включно, а періодом - поточний місяці оплати комунальних послуг починаючи з 01.01.2024 по 30.11.2024. Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, що вимоги про стягнення 3% річних інфляційних втрат за послуги ЦО та ТЕ підлягають задоволенню у повному обсязі. Вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за послуги ПГВ та ГВ суд залишає без задоволення, як такі що є похідними від вимог про стягнення основного боргу за послуги ПГВ та ГВ, які первісно залишені судом без задоволення. Позивачем заявлено до стягнення з співвідповідачів - 691,04 грн пені (452,26 грн. + 238,78 грн). Згідно з нормами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 26 закону України "Про житлово-комунальні послуги" У разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином. Позивачем здійснено нарахування наступним чином: - за послуги ТЕ 452,25 грн; - за послуги ГВ 238,78 грн., поетапним методом, де базою нарахування визначено всю суму заборгованості по поточний місяць надання послуг включно, а періодом - поточний місяці оплати комунальних послуг починаючи з 01.06.2024 по 30.11.2024. Перевіривши розрахунок пені за послуги ТЕ, судом встановлено, що розрахунок здійснено правильно, визначений Позивачем період нарахування є обґрунтованим, а вимога про стягнення пені у сумі 452,25 грн підлягає задоволенню в повному обсязі. Вимоги про стягнення пені за послуги ГВ суд залишає без задоволення, як такі що є похідними від вимог про стягнення основного боргу за послуги ГВ, які первісно залишені судом без задоволення. Враховуючи все вказане вище, суд доходить до висновку про задоволення позову частково. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору та на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно покладаються на співвідповідачів пропорційно з огляду на часткове задоволення позовних вимог. При цьому суд враховує, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч.9 ст. 141 УПК України).

Outcome: partial