Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 23680 грн. Позов обґрунтовується тим, що 3 серпня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 03.08.2024-100000270, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 8000 грн. на строк 98 днів, які зобов`язався повернути, сплатити проценти за користування ними та комісію. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в обумовленому в договорі розмірі. У порушення умов кредитного договору № 03.08.2024-100000270 [PERSON] свої зобов`язання по погашенню кредиту не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість в загальному розмірі 23680 грн., з яких: 8000 грн. тіла кредиту, 10080 грн. процентів, 1600 грн. комісії та 4000 грн. неустойки. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр», будучи належним чином повідомлений про дати, час та місце розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку електронних документів, в судові засідання не з`являвся. У позовній заяві сформовано клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення), в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Процесуальні дії у справі 8 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху. 15 травня 2025 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 12 червня 2025 року відкладено судове засідання у зв`язку з неявкою відповідача. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом 3 серпня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 03.08.2024-100000270, що підтверджується пропозицією про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), заявки [PERSON] , відповіддю позичальника про прийняття пропозиції (акцептом), підписаних одноразовим ідентифікатором Е558 (арк. спр. 11-17). За умовами даного договору кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 8000 грн. (п. 2 заявки) строком на 98 днів з дати його надання (п. 3 заявки), а позичальник зобов`язався повернути кредит в строк до 8 листопада 2024 року (п. 4 заявки) та сплатити проценти і комісію (п. 3.1 оферти). Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі «черговий період») (п. 5 заявки). Проценти (економічна сутність плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді (п. 10 заявки). Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п. 7 заявки). Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п. 8 заявки). Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка 1,49% (п. 9 заявки). Пунктом 11 заявки передбачено, що комісія, пов`язана з наданням кредиту, нараховується кредитором, обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів і становить 400 грн. Крім того, у пункті 12 заявки передбачено нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості, яка становить 400 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 23429,8%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 19680 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 11680 грн. (п. 16 заявки). Відповідно до п. 17 заявки за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання нараховується неустойка у розмірі 80 грн. Пунктом 4.1 оферти передбачено, що кредит надається шляхом перерахування коштів на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355-28ХХ-ХХХХ-5009. З копії листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 29 квітня 2025 року № 84-2904 вбачається, що 3 серпня 2024 року грошові кошти за договором кредиту № 03.08.2024-100000270 у розмірі 8000 грн. були перераховані на картку № [NUMBER] (номер транзакції в системі iPay.ua - 470607884) (арк. спр. 18). Згідно з поданими позивачем довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 03.08.2024-100000270 від 3 серпня 2024 року (арк. спр. 9) та картки субконто (арк. спр. 31-34) у [PERSON] наявна заборгованість в розмірі 23680 грн., з яких: 8000 грн. основного боргу, 10080 грн. процентів, 400 грн. комісії, 1200 грн. додаткової комісії та 4000 грн. неустойки. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 с. 1050 ЦК в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК). Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. З копій пропозиції про укладення договору (оферти), заявки [PERSON] , відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту), підписаних одноразовим ідентифікатором Е558, вбачається, що між сторонами 3 серпня 2024 року укладено кредитний договір № 03.08.2024-100000270, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 8000 грн. на строк 98 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит в строк до 8 листопада 2024 року та сплатити проценти і комісію. 3 серпня 2024 року кредитні кошти перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «Споживчий центр» суд вважає доведеним. У підписаному відповідачем кредитному договорі від 3 серпня 2024 року № 03.08.2024-100000270 визначена сума кредиту, проценти, комісія за надання кредиту та обслуговування кредитної заборгованості, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитні кошти, проценти за користування ними та комісію, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором від 3 серпня 2024 року № 03.08.2024-100000270 в розмірі 23680 грн., з яких: 8000 грн. тіла кредиту, 10080 грн. процентів, 1600 грн. комісії та 4000 грн. неустойки. Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору не надав. Отже, суд вважає, що позов обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 03.08.2024-100000270 від 3 серпня 2024 року: 8000 грн. основного боргу, 10080 грн. процентів та 1600 грн. комісії. Щодо заявлених ТОВ «Споживчий центр» вимог про стягнення з [PERSON] неустойки в розмірі 4000 грн. суд зазначає таке. Приписами ч. 1 ст. 549 ЦК визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Водночас, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже,\~виходячи із\~цих приписів,\~суд не\~вбачає підстав\~для стягнення з [PERSON] неустойки у розмірі 4000 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 2013,26 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 83,11%.

Outcome: partial