Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

21 травня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі\~також \~позивач,\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ»)звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за картковим рахунком № [NUMBER] , відкритим у межах кредитного договору № 2035557933_CARD у розмірі 17748 грн 84 коп., із яких: 9100 грн загальна сума боргу по тілу, 8648 грн 84 коп. загальна сума боргу по відсотках. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 червня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 33). Ухвалою суду від 15 липня 2025 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» посилалось на те, що між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» (надалі також АТ «ОТП БАНК») та [PERSON] укладено кредитний договір № 2035557933_CARD. Даний договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг кредитування та видача і обслуговування карток, в межах якого було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . У свою чергу, АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не повернув своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості, відповідно до умов договору. У зв`язку з цим виникла заборгованість, яка становить 17748 грн 84 коп., із них: 9100 грн 00 коп. загальна сума боргу по тілу та 8648 грн 84 коп. загальна сума боргу по відсотках. В подальшому, 13 жовтня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 13/10/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за картковим рахунком № [NUMBER] , відкритим у межах кредитного договору № 2035557933_CARD, перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Таким чином, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 17748 грн 84 коп., що складається із загальної суми боргу по тілу в розмірі 9100 грн 00 коп. та загальної суми боргу по відсотках у розмірі 8648 грн 84 коп. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 35). У прохальній частині позовної заяви просив здійснювати розгляд за відсутності його представника та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надавав. Згідно з інформацією, наданою Виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32). Судова повістка на 15 липня 2025 року разом із ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 02 червня 2025 року, якою встановлювався відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня отримання її копії для надання до суду відзиву на позов та копією позовної заяви з додатками, направлялись на зареєстровану адресу відповідача, однак повернулись до суду із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» 12 червня 2025 року (а.с. 36-65). З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачу, отже суд приходить до висновку про те, що відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до змісту пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду від 02 червня 2025 року вважається такою, що вручена відповідачу. В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 02 червня 2025 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідач не скористався. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 06 лютого 2021 року звернувся до AT «ОТП БАНК» із Анкетою-Заявою на отримання кредиту /опитувальний лист (а.с. 8). Судом встановлено, що 06 лютого 2021 року між AT «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2035557933. Відповідно до умов договору Банк надав позичальнику кредит у загальному розмірі 6499 грн 00 коп., а позичальник отримав кредит та зобов`язався повернути його в строк та на умовах, визначених даним договором, сплативши відсотки за користування кредитними коштами (а.с. 5). Відповідно до умов кредитного\~договору № 2035557933 від 06 лютого 2021 року та Паспорту споживчого кредиту (а.с. 6-зі звороту), банк надав позичальнику кредит на придбання товару в загальному розмірі 6499 грн 00 коп., строк кредиту 24 місяців (з правом пролонгації), орієнтована реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту 0,01% (річних) процентна ставка, що діє протягом Пільгового періоду; 5% (щомісячно) процентна ставка, що діє після закінчення Пільгового періоду; Тривалість Пільгового періоду може коливатися від 52 до 55 днів, залежності від кількості календарних днів у місяцях, протягом яких діє. Також, за умовами договору позичальник повинен оплатити банку послугу «СМС+Довідка» - 490 грн 00 коп. Також,\~відповідно до\~умов кредитного\~договору № 2035557933 від 06 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до AT «ОТП БАНК» із заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» № 2035557933_CARD, з огляду на що відповідачу відкрита кредитна лінія. Паспорт споживчого кредиту підписаний [PERSON] (а.с. 6-зі звороту). Крім того, [PERSON] підписав графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, що є додатком № 1 до Кредитного договору № 2035557933 від 06 лютого 2021 року (а.с. 6) та орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, що є додатком № 1 до паспорта споживчого кредиту (а.с. 7- зі звороту). Згідно з рахунком-фактурою № СФPLA-0000894653 від 06 лютого 2021 року, отримані від банку кредитні кошти в сумі 6499 грн [PERSON] витратив на придбання товару, а саме: Galaxy АЗІ 4/128Gb Prism Crush White (SM-A315FZWVSEK) (а.с. 10), що також підтверджується фіскальним чеком від 06.02.2021 (а.с. 10 зі звороту). 13 жовтня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 13/10/23, відповідно до умов якого АТ «ОТП\~БАНК» (Клієнт) передає,\~а ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»(Фактор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржником, в розмірі Портфеля Заборгованості. За цим договором фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього договору (а.с. 13-14). Відповідно до\~Витягу з\~Реєстру боржників\~№ 2\~до Договору\~факторингу №\~13/10/23\~від 13\~жовтня 2023\~року до\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» перейшло\~право вимоги\~за кредитним\~договором №\~2035557933_CARD від\~06\~лютого 2021\~року боржник [PERSON] , загальна сума боргу 17748 грн 84 коп. (а.с. 15). Позивачем зазначено, що заходи досудового врегулювання спору не здійснювались, оскільки законом не визначений обов`язковий досудовий порядок регулювання спору для даної категорії справ. Кредитор свої зобов`язання відповідно до кредитного договору виконав в повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та кредитною лінією, не сплатив відсотки, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов кредитного договору № 2035557933\~від 06\~лютого 2021\~року за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 17748 грн 84 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9100 грн 00 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 8648 грн 84 коп. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із [PERSON] суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням частини\~1\~статті 611\~ЦК України\~визначено,\~що у\~разі порушення\~зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; зміна умов\~зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з\~частиною 1\~статті 1048\~ЦК України,\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~статті 1049\~ЦК України\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] \~06\~лютого 2021\~року укладений кредитний договір № 2035557933, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 6499 грн 00 коп., строком на 24 місяці. Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. Також, із Паспорту споживчого кредиту встановлено, що позичальнику відкрита кредитна лінія із лімітом кредиту 4500 грн на 36 місяців (з правом пролонгації) на споживчі цілі, процентна ставна 0,01 % (а.с. 6-зі звороту). З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредитних коштів за кредитним договором\~№ 2035557933\~від 06\~лютого 2021\~року у\~розмірі 9100\~грн 00\~коп. й не сплатив заборгованість за відсотками в сумі 8648 грн 84 коп. ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу набуло статус нового кредитора за кредитним договором № 2035557933 від 06 лютого 2021 року, отримало право вимоги до [PERSON] відносно заборгованості за кредитним договором № 2035557933. Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Судом встановлено, що [PERSON] належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за кредитом та заборгованості за відсотками не виконав ані перед первісним кредитором, ані перед фактором - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло право вимоги за відповідним кредитним договором на підставі договору факторингу № 13/10/23. Доказів протилежного відповідачем до суду не надано. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості кредитним договором № 2035557933 від 06 лютого 2021 року, в загальному розмірі 17748 грн 84 коп. Відповідач заперечень щодо правильності наданого позивачем розрахунку сум заборгованості не заявляв, належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має інших розмір, ніж зазначено позивачем, не надав, власний розрахунок не надав. При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на\~те,\~що суд\~дійшов висновку\~про задоволення\~позову у\~повному обсязі,\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає стягненню 3028 грн 00 коп. судового збору. В мотивувальній частині позову позивач зазначав, що у зв`язку із розглядом справи він поніс витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1514 грн). У прохальній частині позовної заяви позивач просив стягнути судові витрати із відповідача. Надаючи оцінку вимозі про стягнення із відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1514 грн), суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи не надано жодного підтверджуючого документу щодо понесення відповідних витрат, так само відсутні відомості про докази, які позивач витребував, не має інформації про здійснення огляду доказів за їх місцем знаходження, їх забезпечення. З огляду на викладене, підстави для стягнення із відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1514 грн) відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved