Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з позовом до Володимирецької селищної ради Вараського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, а саме на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Воронківської сільської ради (нині Володимирецька селищна рада) Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті, відкрилася спадщина на майно, яке складається із земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Воронківської сільської ради (нині Володимирецька селищна рада) Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальному порядку немає можливості, оскільки державні акти видані після смерті власника. Роз`яснювальним листом Володимирецької районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 10.10.2024 в оформленні права власності на спадкове майно за заповітом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Просить позов задовольнити, визнати за ним право власності на спадкове майно за законом та розглянути справу без участі позивача. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 30 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19.03.2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник відповідача Володимирецької селищної ради Вараського району Рівненської області будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, але надали суду заяву в якій просили справу розглядати у відсутності їх представника, заявлені вимоги залишають на розсуд суду. За нормою п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . За життя [PERSON] , належали земельні ділянки, що підтверджується копіями Державних актів на право власності на земельні ділянки серія ЯБ №333106 та серія ЯБ №333001. Після смерті [PERSON] , спадщину прийняв син [PERSON] , оскільки проживав зі спадкодавцем на момент його смерті, що підтверджується довідкою №64 від 23.01.2024 року, яка видана Володимирецькою селищною радою Вараського району Рівненської області. Спадкова справа після смерті [PERSON] , заведена за заявою [PERSON] , що підтверджується довідкою Володимирецької державної нотаріальної контори від 08.02.2024 року №232/01-16. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть від 28.12.2022 року серія [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Також судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] , відкрилася спадщина на майно, яке складається із земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Воронківської сільської ради (нині Володимирецька селищна рада) Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області. На випадок смерті [PERSON] , залишив заповіт, який посвідчений 10.07.2007 р. секретарем Воронківської сільської ради Володимирецького району Рівненської області Якубською Г.В., реєстровий номер 1479, згідно якого усе своє майно заповідав племіннику [PERSON] . Після смерті [PERSON] , спадщину прийняв позивач, так як подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у додатковий строк, визначений судовим рішенням, про визначення додаткового строку про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу №292/2024, що підтверджується довідкою нотаріуса від 10 жовтня 2024 р. № 1246/01-16. Роз`яснювальним листом Володимирецької районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції №1247/01-16 від 10.10.2024 в оформленні права власності на спадкове майно за заповітом позивачу відмовлено, оскільки державні акти видані після смерті власника. Рекомендовано, для реалізації спадкових прав, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вказані земельні ділянки, які належали померлому, оскільки державні акти видані після смерті власника. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Як зазначено в п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч.5 ст. 1268 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України) Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємці за законом набувають права на спадкування у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 14 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладання договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Порядок розпаювання земель колективних сільськогосподарських підприємств установлено Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року. Згідно п.4-8 Указу розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. Відповідно до постанови КМУ «Про затвердження форми сертифікату на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» від 12.10.1995 року № 801, документом, що підтверджує право на пай та його виділення в натурі, є сертифікат, який при вступі у спадщину, серед іншого, надається спадкоємцем нотаріусу. Отже, саме сертифікат засвідчував право власника на земельну частку (пай) і був підставою для виділення земельної ділянки в натурі та отримання правовстановлюючого документу. Видача державного акту після смерті спадкодавця не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Оскільки покійний [PERSON] , за свого життя був власником земельних ділянок, не залишив заповіт, позивач [PERSON] , являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , проте оскільки державні акти видані після смерті власника унеможливлює йому оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та знаходить підстави визнати, що [PERSON] , набув право власності на земельні ділянки з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ст.1258, ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Окрім того відповідач позов визнав, а як зазначено у ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивач не ставить. На підставі наведеного,

Outcome: approved