Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

16 вересня 2024 позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 14.10.2012 року між нею та [PERSON] , зареєстрований Виконавчим комітетом Жовтневої селищної ради міста Нововолинська Волинської області, про що складено відповідний актовий запис №13. Вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.10.2012 року. Від даного шлюбу мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказує на\~те,\~що життя\~у сторін\~не склалося.\~Причиною \~є різні\~цінності,\~погляди на\~сім`ю \~та майбутнє.\~Кожен зі\~сторін живе\~своїм життям. За наведених обставин шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.10.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі (а.с. 16). 01.11.2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він вважає рішення позивача щодо розірвання шлюбу виключно на надмірних емоціях позивача. Зазначає, що має намір зберегти сім`ю, усвідомити причини, докладе зусилля для вирішення спірних питань між сторонами. Враховуючи вищевикладене просив надати термін для примирення подружжя строком на 6 місяців (а.с.25-27). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2024 року, провадження у справі зупинене та надано строк на примирення подружжя терміном 6 (шість) місяців (а.с. 30). Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.05.2025 року провадження у справі поновлено, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с. 35). В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с. 41). Відповідач в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 43,46,47). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи, за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 14 жовтня 2012 року, який зареєстрований Виконавчим\~комітетом Жовтневої\~селищної ради\~міста Нововолинська\~Волинської області,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№13,що\~підтверджується свідоцтвом\~про шлюб\~серії [NUMBER] (а.с.6). За час перебування в зареєстрованому шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7-8) З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стали відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні цінності, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Сторони не підтримують подружніх відносин, кожен живе своїм життям. Шлюб носить лише формальний характер. Окрім цього, наданий судом строк для примирення подружжя\~- 6 місяців, який є максимально можливим, не змінив ситуацію між подружжям, примирення не відбулось, позивач наполягала на розірванні шлюбу. За такої сукупності обставин суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим та таким, що суперечить інтересам кожного з них. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, яка зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такої сукупності обставин, з огляду на те, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо, спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім`я існує формально, тому суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання про стягнення судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved