Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

25 грудня 2024 року ТОВ "Споживчий центр" (надалі ТОВ) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що на підставі кредитного договору (оферти) № 25.01.2022-100000014 від 25.01.2022 року кредитодавець - ТОВ надав відповідачу кредит у розмірі 8 000 гривень, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 25.01.2022 року строком на 42 дні. В свою чергу відповідач взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення не виконав, в зв`язку з чим станом на 07.03.2022 року у нього виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 11 599 гривень 98 копійок, що складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 8 000 грн., по процентам - 2 399,98 грн., комісії -1 200 грн. З урахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. 07.02.2025 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ТОВ "Споживчий центр" про визнання недійсним пункту кредитного договору (оферти) № 25.01.2022 - 100000014, в якій вказує, що йому на момент укладення договору нічого не було відомо про комісію в сумі 1200 грн., так як предметом договору не вказано такого пункту. Тому вважати, що сторони обумовили таку істотну умову договору як сплата комісії не можна. Сплата комісії за відкриття кредитного рахунку (укладення кредитного договору), є несправедливою умовою договору, суперечить принципу добросовісності, є істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, що є дискримінаційним, а тому незаконним. Окрім цього, він є військовослужбовцем і відноситься до категорії захищених осіб, на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» звільняється від сплати процентів за користування кредитами, штрафів/пені. Він неодноразово повідомляв позивачу про ці обставини. Водночас позивач нарахував йому такі проценти в сумі 2\~399 грн. 98 коп. Просить визнати недійсним п.7 Заявки кредитного договору (оферти) № 25.01.2022-100000014 від 25.01.2022 року та скасувати зобов`язання заборгованості комісійного збору за надання кредиту в розмірі 1 200 грн, а також визнати припиненим зобов`язання по сплаті процентів в сумі 2 399,98 грн. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.12.2024 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 11.03.2025 року відкрито провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до ТОВ "Споживчий центр", прийнято зустрічний позов, об`єднано його з первісним позовом, постановлено здійснити перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. 18.03.2025 року до суду надійшов відзив відповідача ТОВ "Споживчий центр" на зустрічний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за зустрічною заявою [PERSON] , мотивуючи тим, що відповідач ознайомившись з умовами кредитного договору добровільно підписав такий договір. З умовами нарахування та сплати комісії в сумі 1\~200 грн. він був також ознайомлений. Його призвано на військову службу після закінчення строку дії укладеного кредитного договору №25.01.2022-100000014 від 25.01.2022 року. Більше того, відповідач як-то передбачено договором не повідомляв позивача про те, що він є військовослужбовцем. На розгляд справи представник позивача не з`явився, в позові зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи без його участі, позов просив задовольнити, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.01.2022 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір (оферта) № 25.01.2022-100000014, відповідно до умов договору відповідачеві надано кредит у розмірі 8 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 25.01.2022 р. строком на 42 дні. За умовами вказаного договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору № 25.01.2022-100000014 від 25.01.2022 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: 1. Сума кредиту - 8000 грн.; 2. Строк, на який надається кредит - 42 дні з дня його надання; 3. Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі "черговий період"); 4. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1(один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. 5. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; 6. Проценти розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. 7. Комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі "комісія"): 1200 грн. Згідно п. 1.1. договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 2.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Пунктом 2.3. встановлено, що надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Згідно п. 2.4. договору днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день зарахування коштів на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. Відповідно до п.4.1. договору позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів - до дати, вказаній у заявці, якає невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 07.03.2022 року у нього утворилася заборгованість перед позивачем. Згідно розрахунку позивача розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить - 11 599 грн. 98 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 8 000 грн., заборгованості по процентах у розмірі 2 399,98 грн., комісії в розмірі 1 200 грн. У ч.ч. 1, 3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Ст.614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. Згідно ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором перед позивачем не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, що підтверджується дослідженими судом доказами, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за наданим кредитом у розмірі 8000 грн. Щодо стягнення заборгованості по процентах у розмірі 2 399,98 грн. та комісії в розмірі 1200 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до частини 15\~статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/305/14 (провадження № 61-10861 св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів його сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. Позивач ТОВ «Споживчий центр» наголошував на тому, що відповідач не повідомляв його про те, що він є військовослужбовцем, відповідач наголошував на тому, що неодноразово повідомляв про це позивача. Відповідачем на підтвердження статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів його сімей» у зобов`язаннях за кредитним договором надано суду відповідні докази. Так, згідно військового квитка серії [NUMBER] [PERSON] призовною комісією Тиврівського району Вінницької області визнаний придатним до військової служби і направлений у військову частину з 08 жовтня 2020 року, а з 05 травня 2022 року проходить таку службу на підставі контракту. Як вбачається з довідки Міністерства оборони України № 877 від 27 грудня 2024 року солдат [PERSON] перебуває на військовій службі в Центрі забезпечення Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України. Вказана обставина може бути підставою для поширення на нього положень вищезазначеного Закону. Умовами п.7 кредитного договору (оферти) № 25.01.2022 100000014 передбачено сплату позичальником комісії, пов`язаної з наданням кредиту в сумі 1 200 грн. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,\~Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Однак відповідно до норм ч.ч.1,2,3,4 ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», перед укладенням договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту, яка повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця та розміщується на офіційному веб-сайті кредитодавця. Також безоплатно надає інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. При цьому така включає в себе: 1)найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2)тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки; 5)види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6)орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування; 7) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання кредиту, перелік осіб, яких кредитодавець визначив для надання відповідних послуг (за наявності), а також орієнтовна вартість таких послуг ;8)порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 9) попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань із сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, що застосовуються чи стягуються у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, а також про право кредитодавця та/або нового кредитора залучати до врегулювання простроченої заборгованості колекторську компанію. Попередження про право кредитодавця залучати до врегулювання простроченої заборгованості колекторську компанію обов`язково має включати інформацію про встановлені законодавством вимоги щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимоги щодо етичної поведінки), про право споживача на звернення до Національного банку України щодо недотримання зазначених вимог кредитодавцем та/або новим кредитором, та/або колекторською компанією, а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості, та інформацію про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 182 Кримінального кодексу України\~за незаконне збирання, зберігання, використання, поширення конфіденційної інформації про третіх осіб; 10) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 11)порядок дострокового повернення кредиту; 12) у разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку - відомості про те, що від споживача може вимагатися повне повернення суми кредиту в будь-який час, строк попередження про таку вимогу. Інформація про платежі, що надається споживачу кредитодавцем відповідно до частин другої та третьої\~статті 9 вказаного Закону, обов`язково має включати базу розрахунку платежів (суму, на підставі якої робиться відповідний розрахунок, зокрема суму наданого кредиту, суму непогашеного кредиту тощо). Відповідно до частини п`ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~ умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Натомість позивач не зазначив та не надав доказів того, які саме послуги банку визначають комісію, пов`язану з наданням кредиту на суму 1200 грн. Перелік таких послуг не наведений і в самому договорі кредиту та додатках до нього. Крім того, надання кредитних коштів позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором є обов`язком кредитодавця і не має обумовлюватися будь-якою оплатою, оскільки це суперечить\~ст.1054 ЦК України. Як вказано у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №666/4957/15-ц надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої\~статті 1054ЦК України\~є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21 квітня 2021 року в справі №677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15 (провадження № 61-8543св20). Враховуючи зазначене вище, стягнення плати за комісію у розмірі 1200 грн. за кредитним договором між сторонами не відповідає вимогам Закону. Таким чином позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» про стягнення з [PERSON] заборгованості по процентах у розмірі 2 399,98 грн. та комісії в розмірі 1 200 грн. задоволенню не підлягають. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивачем ТОВ «Споживчий центр» було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., а тому враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 671 грн. судового збору. Оскільки вирішення первісного позову повністю виключає задоволення зустрічного позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову [PERSON] . \~ \~ \~ \~

Outcome: partial