Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

01.05.2025 року [PERSON] звернулася до суду з наведеним позовом, в обґрунтування якого зазначала наступне. 11.10.2001 року вона (позивачка) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю.Г., придбала двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 49,9 кв.м., у т.ч. жилої 30.2 кв.м., вказаний договір зареєстровано в реєстрі за № 2151, та 25.10.2001 року у Василівському районному бюро технічної інвентаризації, про що внесено відповідні дані під № 22 до реєстрової книги за № 24. 13.08.2024 вона звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області для внесення даних про право власності на зазначене житло до реєстру речових прав. Водночас 27.09.2024 державним реєстратором їй було відмовлено у вчиненні реєстраційних дій. Отже, вона змушена звернутися до суду за захистом порушених прав. На підставі викладеного, [PERSON] просила визнати за нею право власності на вказану квартиру. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2025 року у вказаній справі було відкрито провадження і її призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання на 12 год. 00 хв. 26.05.2025 року. В подальшому\~підготовче судового\~засідання було\~відкладено на 11 год. 00 хв. 12.06.2025 року. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2025 року підготовче провадження у справі було закрито та її призначено до судового розгляду по суті на 08 год. 30 хв. 04.07.2025 року. Учасники справи в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. При цьому, сторони звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі, а відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, що не суперечить положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Статтею 12\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 11.10.2001 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю.Г., придбала двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 49,9 кв.м., у т.ч. жилої 30.2 кв.м., вказаний договір зареєстровано в реєстрі за № 2151 (а.с. 12). Згідно до реєстраційного посвідчення Василівського бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу, реєстраційний номер № 2151, про що внесено відповідні дані під № 22 до реєстрової книги за № 24 (а.с 12). Рішенням державного реєстратора виконавчого комітету Корсунь -Шевченківської міської ради Черкаської області від 27.09.2024, [PERSON] , відмовлено у вчиненні реєстраційних дій (а.с. 14). За ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Частиною 1 Статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст. 317 ЦК України). Статтею 319\~ЦК України\~передбачено,\~що власник\~володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд.\~Власник має\~право вчиняти\~щодо свого\~майна будь-які\~дії,\~які не\~суперечать закону. При\~здійсненні своїх\~прав та\~виконанні обов`язків\~власник зобов`язаний\~додержуватися моральних\~засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності\~є непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України). Статтею 328\~ЦК України\~визначено,\~що право\~власності набувається\~на підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно до\~ст.\~382\~ЦК України\~квартирою є\~ізольоване помешкання\~в житловому\~будинку,\~призначене та\~придатне для\~постійного у\~ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 41\~Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Отже, враховуючи, що відповідачем підстави позову не оспорюються, на теперішній час позивачка не може розпоряджатись належним їй майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на квартиру, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат не порушувалось. На підставі викладеного та

Outcome: approved