Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 02 квітня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачем укладено кредитний договір №135870, у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до 2.2.1 загальний розмір кредиту становить 25302 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 21000,66 грн. на номер рахунку/картки Позичальника; у національній валюті у розмірі 4301,34 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією. ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» перерахувало грошові кошти на банківську картку відповідача, яку він зазначив при ідентифікації. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки згідно графіку погашення кредиту, однак свої зобов`язання належним чином не виконав. У зв`язку з порушенням зобов`язань заборгованість за договором №135870 від 02.04.2024 року становить 24900,56 гривень, яка складається з: 17026,58 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7169,98 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 704 грн. комісія за кредитним договором. Просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія "ЕЙС» заборгованість в розмірі 24900,56 грн., судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. судового збору та 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» не з`явився, проте в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просив суд розглядати справу без участі їх представника та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином. Відзив на позовну заяву не надала, а тому виходячи з вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Так, судом встановлено, що 02 квітня 202024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №135870. Відповідно до п. 2.2.1 Договору кредитної лінії №135870 від 02.04.2024 року сума кредиту становить 25302 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 21000,66 грн. на номер рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 4301.34 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Договір кредитної лінії №135870 від 02.04.2024 року відповідачем підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 2fc89a79, відповідно до умов договору. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №135870 сума заборгованості [PERSON] становить 24900,56 грн. з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 17026,58 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсотками становить 7169,98 грн., прострочена комісія 704,00 грн.. 10 жовтня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу №10102024. За умовами договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» права вимоги до боржників. Відповідно до витягу з додатку №1 до Договору факторингу №10102024 від 10.10.2024 року (реєстр прав вимоги 2) від 06.11.2024 року до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №135870 від 02.04.2024 р. у загальному розмірі 24900,56 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 17026,58 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсотками становить 7169,98 грн., прострочена комісія 704,00 грн.. На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «Державний Ощадний Банк України» направив інформацію стосовно рахунків [PERSON] та платіжну інструкцію (МО) №1551278179216. Відповідно до наданої банком інформації на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , номер телефону який є фінансовим номером та знаходиться в анкетних даних клієнта «+380661474383». Відповідно до платіжної інструкції (МО) №1551278179216 від 03.04.2024 року [PERSON] отримано кошти, здійснених переказом у сумі 21000,66 грн. Відповідно до ч.1\~ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7\~ ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у строк, передбачений у зобов`язанні та відповідно до вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатили процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стосовно позовних вимог про стягнення заборгованості за комісією у розмірі 704,00 грн, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що зобов`язання, яке виникло між сторонами, є грошовим. Однак, згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. Даний стан неодноразово продовжено Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Враховуючи вище викладене, дані позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, судом встановлено, що відповідно до п. 2.2.1 Договору кредитної лінії №135870 від 02.04.2024 року сума кредиту становить 25302,00 надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 21000,66 грн. на № рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 4301.34 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Відповідно до п. 2.5 Договору кредитної лінії №135870 від 02.04.2024 року комісія за надання кредиту складає 4301,34 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладання цього договору за ставкою 17,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1 цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Згідно наданої АТ «Державний Ощадний Банк України» платіжної інструкції (МО) №1551278179216 від 03.04.2024 року відповідачкою отримано грошові кошти, здійснених переказом у сумі 21000, 66 грн.. Відповідно до наданої позивачем картки обліку виконання договору №135870 [PERSON] сплачувала заборгованість за кредитним договором №135870, а саме заборгованість по тілу кредиту у розмірі 8275,42 грн. та заборгованість за процентами у розмірі - 10423,58 грн.. У постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 Верховний Суд визначив, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послугу, яку вчиняє банк з метою встановлення, зміни правовідносин, а саме: укладення кредитного договору, внесення змін до нього. Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, оскільки, відповідачем не вживаються заходи щодо добровільного погашення суми кредитної заборгованості відповідно до кредитного договору №135870 від 02.04.2024 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки 12725,24 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту (за виключенням суми комісії, з урахуванням сплаченої частини боргу), та нарахованих з врахуванням комісії заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 7169,98 грн., що в загальній сумі становить 19895,22 грн. З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню частково. Крім того, позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору та 7000 грн. витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з п.1, 2 ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн представник позивача надав копії: договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Тараненко і партнери»; додаткову угоду №22 до Договору про надання правничої допомоги 04/02/25-01 від 04.02.2025 року; акт прийому - передачі наданих послуг до договору № 04/02/25-01 від 04.02.2025 року, згідно якого складання позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙс» до боржника, яким є [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №135870 від 02.04.2024 року вартує\~5000,00 грн., вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №135870 від 02.04.2024 року вартує 1000,00 грн., підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №135870 від 02.04.2024 року на рахунок боржника, яким є [PERSON] вартує 500, 00 грн., підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №135870 від 02.04.2024 року на рахунок боржника, яким є [PERSON] вартує 500,00 грн. Загальна вартість складає 7000,00 грн.. З огляду на те, що позов задоволено частково, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1933,07 грн. (із розрахунку 2422,40*79,8% = 1933,08) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5586,00 грн. (із розрахунку 7000*79,8% = 5586,00). Враховуючи обставини справи, на підставі ст.ст. 526, 530, 546, 554, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: partial