Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

29.04.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), в якій позивач просить суд: - стягнути заборгованість за Договорами № 2676176 від 05.07.2021, № 555153256999 від 03.08.2021 у розмірі 50\~905,80 грн. Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16\~000 грн. Позовна заява подана директором ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Сердійчук Я. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05.07.2021 між ТОВ "МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено Договір № 2676176. Сума кредиту становить 3000,00 гривень. Договір підписаний за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора. 03.08.2021 між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та [PERSON] укладено Договір № 555153256999. Сума кредиту становить 3000,00 гривень. Договір підписаний за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора. 29.12.2021 було укладено договір №29/12-2021 відповідно до якого ТОВ "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2676176. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2676176. 18.02.2025 було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2676176. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №2676176. 18.12.2023 було укладено договір №18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №555153256999. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №555153256999. Однак відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку банк і просить стягнути. Ухвалою суду від 05.05.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. На офіційну адресу відповідача було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, яка повернулася до суду 29.05.2025 з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Також судом направлялися документи на електронну пошту, яка була зазначена відповідачем у кредитному договорі Суд зазначає, що декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється, зокрема з метою створення умов для реалізації прав особи, ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою (ч.1 ст. 3 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»). Згідно п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З аналізу пунктів 99, 99-1, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270) слідує, що у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику з відповідною відміткою. Водночас до повноважень суду не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Враховуючи, що судом вчинено всі необхідні та достатні дії для повідомлення відповідача про судовий розгляд даної справи, наявні підстави вважати, що відповідач вважається таким, що повідомлений про судовий розгляд належним чином. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини. Відповідно до ст. 526, 530, 599 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним . Виходячи з положень статей 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Суд зазначає, що відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628 ЦК України. Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Судом встановлено, що 05.07.2021 між ТОВ "МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено Договір позики № 2676176. Відповідно до даного договору позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 3000,00 гривень строком на 30 днів. Згідно п. 2.4.2. Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0,01 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Відповідно до п 2.4.3. Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Відповідно до п. 2.5. договору позики розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1.01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою. Згідно п. 2.6. Договору позики позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки. Договір укладений в електронній формі та підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором z57102. Відповідно до розрахунку за Договором позики № 2676176 від 05.07.2021, що проценти за користування позикою в період з 05.07.2021 по 04.08.2021 становить 9 грн і загальна вартість кредиту за цей період становить 3\~009 гривень. Згідно довідки iPay.ua встановлено, що 05.07.2021 о 16:53 успішно перераховано грошові кошти в сумі 3000,00 на картку [NUMBER] , номер транзакції 96384725. Відповідно до довідки наданою ТОВ «Маніфою» від 06.11.2024 встановлено, що відповідачу за договором позики № 2676176 отримала онлайн позику, № транзакції 96384725. Відповідно до Додаткової угоди № 1 до Договору позики № 2676176 від 05.07.2021 встановлено, що сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів, до 31.08.2021 із середнім розміром процентів за користування позикою, базовий 1,99000%, таким чином між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем було продовжено строк дії кредитного договору № 2676176. Проценти за користування кредиту в цей період часу становлять 1\~791 грн. Відповідно до графіку обов`язкових платежів за Додатковою угодою № 1 до договору позики № 2676176 від 05.07.2021 встановлено, що відповідачка повинна зробити проплату за даним договором до 31.08.2021 у сумі 4\~791 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором позики станом на 29.12.2021. встановлено, що відповідачка жодного разу не здійснили платежу по даному договору і станом на 29.12.2021 має заборгованість у сумі 9\~291 грн, що складається 3\~000 тіло кредиту, заборгованість за процентами 6\~291 грн. 29.12.2021 було укладено договір №29/12-2021 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2676176. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 2676176 станом на 10.01.2023 становить 43221,00 грн, яка складається 3000,00 грн- тіло кредиту, 40221,00 грн відсотки за користування кредитом. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2676176. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за кредитним договором № 2676176 станом на 18.02.2025 становить 43221,00 грн, яка складається 3000,00 грн- тіло кредиту, 40221,00 грн відсотки за користування кредитом. 18.02.2025 було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2676176. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Факторинг Партнерс» за кредитним договором № 2676176 станом на 16.04.2025 становить 43221,00 грн, яка складається 3\~000 грн - тіло кредиту, 40\~221 грн відсотки за користування кредитом. Судом також встановлено, що 03.08.2021 між ТОВ "Київська торгово-інвестиційна компанія» та [PERSON] укладено Договір позики № 555153256999, сума кредиту становить 3000,00 грн., строком на 30 днів. Відповідно до п. 1.1.1.2 стандартна процентна ставка, фіксована 2,60 % за день (950% річних) від суми позики. Відповідно до паспорту позики від ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» встановлено, що знижена процентна ставка 1.10 % за день (00,00%) від суми позики в межах строку надання позики. Згідно графіку платежів № 555153256999-1 додаток № 1 до договору позики, встановлено, що станом на 01.09.2021 [PERSON] мала погасити кредит в сумі 3986,40 грн. Відповідно до розрахунку вартості кредиту Додаток № 2 до договору встановлено, що загальна вартість кредиту становить 3986,40 грн., що складається 3\~000 грн. тіло кредиту, 986,40 грн. проценти за користування кредитом. Судом встановлено, що вище згадувані документи були підписані електроним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до довідки про ідентифікацію по договору № 555153256999 від 03.08.2021 особу [PERSON] ідентифіковано за допомогою Електроного-цифрового підпису (ЕЦП) АЦСК АТ КБ «Приват Банк». 03.08.2021 встановлено, що ТОВ «Мілоан» згідно договору 555153256999 перерахувало грошові кошти в сумі 3000,00 грн. на картку [NUMBER] , що підтверджується квитанцією № 3162_240202180309 від 02.02.2024 «iPay.ua». Відповідно до довідки по договору позики № № 555153256999 від 03.08.2021 наданою ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» встановлено, що [PERSON] за вказаним договором має заборгованість у розмірі 7684,80 грн., яка складається 3000,00 грн- тіло кредиту, 4684,00 грн відсотки за користування кредитом. 18.12.2023 було укладено договір №18/12-2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №555153256999. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №555153256999. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Факторинг Партнерс» за кредитним договором №555153256999 станом на 16.04.2025 становить 7684,80 грн, яка складається 3\~000 грн - тіло кредиту, 4\~684 грн відсотки за користування кредитом. До матеріалів справи додано правовстановлюючі документи ТОВ «Факторинг Партнерс» Ідентифікаційний код юридичної особи: 42640371. Матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості відповідачем за вказаними договорами. Відповідно до статей 205, 207 ЦК Україна, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Згідно ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору . Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договорів (№ 2676176 від 05.07.2021 з ТОВ "МАНІФОЮ», та № 555153256999 від 03.08.2021 з ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ») за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Ці договори ніким не оспорювалися та недійсними не визнавалися. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Із змісту ст. 611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем доведено підписання відповідачем договорів із використанням одноразового ідентифікатора, який містить умови кредиту, процентні ставки, а також доведено отримання відповідачем кредитних коштів у на банківську картку. Заборгованість за договором № 555153256999 від 03.08.2021 підтверджується розрахунком, де зазначено що станом на 16.04.2025 заборгованість за тілом кредиту складає 3\~000 грн, за відсотками 4\~684,80 грн, а всього 7\~684,80 грн. Вказана сума і підлягає стягненню. Щодо нарахування відсотків за договором позики укладеного з первинним кредитором ТОВ «МАНІФОЮ», суд зазначає таке. За даними Реєстру боржників за Договором відступлення права вимоги №29/12-2021 від 29.12.2021, розмір заборгованості відповідача , яка відступається, становить 9\~291 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 3\~000 грн, заборгованість за процентами за користування позикою на дату відступлення права вимоги 4\~776 грн, заборгованість за процентами на прострочену позику на дату відступлення права вимоги 1\~515 грн, всього за процентами 6\~291 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У розділі 1 Договору № 2676176 від 05.07.2021 зазначено, що строк дії Договору - період, на який укладається Договір позики, що починає обчислюватись з дати укладення Договору позики і спливає через три місяці після спливу строку позики. Позика відповідачу надана строком на 30 днів з кінцевим терміном повернення до 04.08.2021 (п. 2.3.4 Договору), та згідно додаткової угоди до договору сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів до 31.08.2021. За відсутності доказів на підтвердження пролонгації договору позики № 2676176 від 05.07.2021, укладеного між ТОВ «Маніфою» та відповідачем, суд вважає, що відсутні правові підстави для нарахування процентів після закінчення строку кредитування. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом. Аналіз наведених норм права свідчить про те, що нарахована позивачем сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 10.01.2023 у розмірі 40\~221 грн суперечить умовам договору, та нарахована поза межами його дії, відтак не може бути задоволена судом. Окрім цього, позивач не обґрунтував свій розрахунок заборгованості, яка як ним зазначено, виникла після першого відступлення вимоги 29.12.2021. З урахуванням викладеного, оскільки позивач одержало право (замість кредитодавця) за вказаним договором вимагати від відповідача виконання всіх грошових зобов`язань за договором позики, право вимоги за яким передано, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а стягненню підлягає заборгованість в загальному розмірі 9\~291 грн, з яких: 3\~000 грн - тіло кредиту та 6\~291 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення 29.12.2021 кредитодавцем права вимоги, у межах строку дії договору, у відповідності до розрахунку, наданого позивачем. Отже, позов є частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню (33% від ціни позову). Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Позивачем сплачено судовий збір за подання даного позову до суду у сумі 2\~422,40 грн, що підтверджено платіжною інструкцією № 0516030026 від 23.04.2025. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 2\~422,40 грн. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 16\~000 грн, суд виходить із такого. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: заявку ТОВ «Факторинг Партнерс» від 01.03.2025 про надання юридичної допомоги № 337; витягом з акту №7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025; копію договору № 02-07/2024 від 02.07.2024 про надання правової допомоги між клієнтом ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс». Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Таким чином, вказаними документами підтверджується, що дійсно позивачем були понесені витрата на правничу допомогу. Однак, виокремлення позивачем «надання усної консультації з вивченням документів» як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «підготовки позовної заяви», а тому визначення оплати за ці послуги на суму 4000 грн не відповідає фактично наданим обсягом юридичної допомоги та має бути виключено із загальної вартості наданих позивачу послуг правничої допомоги. Отже, з урахуванням положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України щодо розподілу судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог (у даному випадку позов задоволено на 33%), наявні підстави для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3\~960 грн за рахунок відповідача. Інших витрат сторонами не заявлено.

Outcome: partial