Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

ПАТ «АТ «Київводоканал» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12842,23 грн, 3% річних у розмірі 2356,31 грн та інфляційні витрати у розмірі 9944,41 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 квітня 2014 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньо будинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. У разі відмови споживачів від отримання послуг, дана відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Таким чином, відповідач отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору, оскільки після розміщення повідомлення та договору у вищевказаній газеті, жодних заяв або повідомлень про відмову від надання послуг та договору від відповідача не надходило. Відповідач порушила умови договору та має прострочену заборгованість за період з 01 січня 2017 року по 29 лютого 2024 року, що складає 12842,23 грн. Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання та не погашає заборгованість, ПрАТ «АК «Київводоканал» просив суд стягнути на його користь з відповідача 12842,23 грн заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, 3% річних у розмірі 2356,31 грн та 9944,41 грн інфляційних втрат. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року відкрито провадження у справі. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. 22 жовтня 2024 року до суду надійшла заява позивача, у якій він просив закрити провадження в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 12842,23 грн. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 19 грудня 2024 року справу передано на розгляд судді Оболонського районного суду м. Києва Пукало А.В. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі (з урахуванням заяви про закриття провадження у справі в частині суми основного боргу) та зазначив, що відповідач добровільно визнала заборгованість зі сплати комунальних послуг шляхом укладення договору про розстрочення заборгованості 14 травня 2021 року. Відповідач у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову у повному обсязі, пославшись на те, квартира їй не належить, вона у ній не проживає, у зв`язку з чим не є споживачем комунальних послуг. Вказана квартира належала її чоловіку, який помер у 2020 році. У теперішній час триває процес оформлення спадщини на її доньку, втім станом на час розгляду справи ще не завершений. Підписання договору про розстрочення заборгованості відповідач пояснила бажанням захистити доньку від претензій кредиторів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 9 Закону споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Як вбачається з відомостей Єдиного державного демографічного реєстру відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 28 листопада 2003 року. Отже, відповідач є споживачем у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та згідно з положеннями ч. 3 ст. 9 Закону несе солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Крім того, відповідач підписала договір про розстрочення заборгованості від 14 травня 2021 року, згідно з яким вона визнала заборгованість у розмірі 15 019,50 грн. Як вбачається з розрахунку ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», у відповідача станом на 29 лютого 2024 року обліковується заборгованість перед позивачем за послуги з централізованого постачання холодної води та послуги з водовідведення за адресою: [ADDRESS] , у сумі 12842,23 грн, а також 3% річних у розмірі 2356,31 грн та 9944,41 грн інфляційних втрат. Разом з тим, на час розгляду справи сума основного боргу сплачена відповідачем, з приводу чого позивач подав заяву про закриття провадження у справі в цій частині. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Позивач просив суд закрити провадження в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 12842,23 грн у зв`язку з погашенням відповідачем заборгованості. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 12842,23 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору. Як передбачено ст. 162 ЖК України, власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2356,31 грн та 9944,41 грн інфляційних втрат. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. У зв`язку з простроченням оплати спожитих відповідачем житлово-комунальних послуг заявлені позивачем до стягнення 3 % річних у розмірі 2356,31 грн та інфляційні витрати у розмірі 9944,41 грн є обґрунтованими та правомірними. Таким чином, суд прийшов до висновку наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн та витрати за отримання відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 45 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved