Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

В квітні 2025 року позивач звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором №100499406 від 05.02.2024 в розмірі 33177,48 гривень та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.02.2024 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено кредитний договір № 100499406. Відповідно до договору відповідач отримав кредит в розмірі 2500, 00 гривень строком на 103 дні зі сплатою відсотків та комісії за користування кредитними коштами. Кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 25.09.2024 між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ "МІЛОАН" було укладено Договір факторингу № 25092024, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 06.06.2025 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених у позові, заперечень проти ухвалення заочного рішення не надав. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.02.2024 між ТОВ « МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №100499406 на суму 25000,00 гривень, строком на 103 дні до 18.05.2024 (з пільговим періодом 13 днів, поточним періодом 902 днів), процентною ставкою: 1,05% в день - в пільговий період, 2,30% в день - поточний період, зі сплатою одноразовою комісії - 7%. Договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису відповідача. Кредитор 05.02.2024 перерахував відповідачу кредитні кошти в розмірі 25000, 00 гривень на його банківський рахунок (картку [NUMBER] ), що підтверджується довідкою ТОВ "ФК "Контрактовий дім" за вих. №82203967 від 19.03.2025. 25.09.2024 між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ "МІЛОАН" було укладено договір факторингу № 25092024, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги за договором №100499406 від 05.02.2024 в розмірі 33177, 48 гривень, яка складається з: сума заборгованості за тілом кредиту - 11 000, 00 гривень; сума заборгованості за процентами - 20 427, 48 гривень; сума заборгованості за комісією - 1750, 00 гривень.Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Матеріалами справи підтверджено укладення відповідачем з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем кредитного договору №100499406 з ТОВ "МІЛОАН" на умовах визначених кредитодавцем. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором ТОВ "МІЛОАН" виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання [PERSON] належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором. Зважаючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, враховуючи, що ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» отримало право вимоги за кредитним договором, а також те, що вимоги ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТзОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Таким чином, зважаючи, що відповідач свої зобов`язання перед кредитором не виконав, то позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved