Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] в особі свого представника адвоката Олійник О.М. звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт належності йому договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідченого Гриценком Є.В., приватним нотаріусом ХМНО, 06.05.2005 року за реєстровим № 1194, витягу з Державного реєстру правочинів № 968778 від 06.05.2005 року (номер правочину: 585510) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7313842 від 23.05.2005 року (реєстраційний номер: 10634061). В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що в 2005 році придбав у власність 1/2 частину вказаної квартири, іншу половину придбав у власність його дядько [PERSON] . Незадовго до початку війни в Україні він прийняв рішення подарувати належну йому частину квартири своїй дружині, проте виявилося, що зробити цього він не може у зв`язку із тим, що при виготовленні договору купівлі-продажу та витягу з Державного реєстру правочинів приватним нотаріусом було допущено технічну помилку (описку) у написанні його по-батькові: замість « [PERSON] », нотаріус зазначив « [PERSON] ». Цієї ж помилки припустився реєстратор під час реєстрації права власності. Таким чином, як вказує заявник, станом на теперішній час він не має можливості реалізувати свої права власника, передбачені чинним законодавством України, оскільки не може підтвердити належність йому правовстановлюючого документу на квартиру, тому вимушений звернутись до суду з відповідною заявою. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28.10.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною заявою. У судове засідання [PERSON] та його представник не з`явились, до початку судового засідання представник подала суду заяву, у якій підтримала заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у повному обсязі, просила її задовольнити та розглянути без її участі та без участі заявника. Представник заінтересованої особи - Департаменту реєстрації Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення, у яких просив розглянути справу у відповідності до норм матеріального та процесуального права без участі представника. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши доводи, викладені заявником в обґрунтування вимог, дослідивши докази наявні у матеріалах справи в їх системному взаємозв`язку , приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 8356 від 26.07.1979, виданого повторно 08.03.2024 Третім ВДРАЦС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [INFO] народився [PERSON] . У паспорті громадянина України, виданого на ім`я заявника, його по-батькові зазначено « [PERSON] ». Разом із цим, у договорі купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідченому Гриценком Є.В., приватним нотаріусом ХМНО, 06.05.2005 за реєстровим № 1194, покупцем 1/2 частини зазначено [PERSON] . Так само у витязі з Державного реєстру правочинів № 968778 від 06.05.2005 та у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7313842 від 23.05.2005 набувачем та власником відповідно вказаний [PERSON] . Отже, судом встановлено розбіжність у написанні по-батькові заявника у документах, які посвідчують особу та у правовстановлюючому документі на квартиру. Досліджені судом документи, а саме: копія робочого проекту на встановлення квартирних вузлів обліку витрат холодної та гарячої води у квартирі [ADDRESS] , копія акту первинного опломбування квартирних засобів обліку холодної та гарячої води від 24.03.2007 року, копія акту первинного приймання вузла обліку витрат гарячої води, копія договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, копія договору про користування електричною енергією, копії рахунків від КП «ХТМ», копії рахунків від КП «Харківводоканал», копії рахунків від КП «Комплекс з вивозу побутових відходів», квитанції про сплату комунальних послуг з 2019 року свідчать про те, що заявник утримує квартиру [ADDRESS] . Як вбачається з наведених документів усі вони адресовані заявнику як власнику квартири або складені за його участі. З огляду на встановлені обставини, у суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності заявнику [PERSON] договору купівлі-продажу зазначеного житла. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд також враховує, що виправити помилку у договорі купівлі-продажу у позасудовому порядку заявник не може, оскільки нотаріус, який посвідчив цей договір, припинив свою діяльність і передав справи в Харківський обласний державний нотаріальний архів. У нотаріального архіву відсутні повноваження на виправлення помилки у договорі. Зазначене випливає із відповіді ХОДНА від 03.08.2021 № 2864/01-14. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як зазначено у пункті 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Судом встановлено, що метою встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документу є отримання останнім можливості реалізувати щодо належної йому квартири прав власника, передбачених законодавством, зокрема можливість подарувати це своїй дружині. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючого документу, суд приходить до висновку, що надані заявником докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви.

Outcome: approved