Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за Договором № 822277 від 15.06.2020 року у розмірі 19227,32 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.06.2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Договір № 822277 про надання коштів на умовах фінансового кредиту. Як результат в подальшому вдповідачу було перераховано 5000,00 грн. на його рахунок. Позивач зазначає, що за відповідним договором факторингу № 015-220221 від 22 лютого 2021 року, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс», код ЄДРПОУ 42827134, останній набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Лінеура Україна». В подальшому, 22 серпня 2024 року, ТОВ «Сіроко Фінанс», та позивач уклали договір факторингу № 20240822/1, згідно якого він набув статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Сіроко Фінанс», включно і до відповідача. Вказує, що оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за наведеним договором позики не виконує, у нього виникла заборгованість за кредитом, що порушує права позивача, у зв`язку із чим позивач просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість в загальному розмірі 19227,32 грн. та судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 7000,00 гривень. Ухвалою суду від 30.04.2025 року зазначену позовну заяву залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення позивачу ухвали. (а.с.57) Ухвалою суду від 06.05.2025 року відкрито провадження у справі за цивільним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.(а.с.65) 05.06.2025 року від представника відповідача, адвоката Камочкіної А.Ю. до суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву. (а.с. 89-98) Ухвалою суду від 05.06.2025 продовжено строк розгляду справи № 508/332/25. Судове засідання відкладено на 10.07.2025 року. 11.06.2025 року від представника позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив. (а.с. 110-123) 17.06.2025 року від представника відповідача, адвоката Камочкіної А.Ю. до суду через систему «Електронний суд» надійшло заперечення (на відповідь на відзив). (а.с. 124-129) 18.06.2025 року від представника позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення доказів. (а.с. 130-134) 23.06.2025 року від представника позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення доказів. (а.с. 136-143) Позивач в судове засідання не з`явився, згідно матеріалів справи просив суд проводити розгляд справи у відсутність представника позивача. В судове засідання відповідач та його представник не з`явився, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомили. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд вбачає, що сторони сповіщені про дату та час судового засідання належним чином, матеріалів справи достатньо для ухвалення рішення, а тому суд приходить до висновку про можливість розглядати справу. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Згідно матеріалів справи, відповідач [PERSON] є військовослужбовцем, що підтверджується копією довідки № 3558 від 17.07.2023 року, згідно якої солдат [PERSON] , [INFO] , 08.08.2022 року був призваний по мобілізації. (а.с.97) З огляду на вищевказане суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Зупинення провадження по справі - це врегульоване законом й оформлене ухвалою суду тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, викликане наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розгляду справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду. Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Зупинення провадження у справі не повинно призводити до необґрунтованого затягування розгляду справи та поставлення учасників справи в стан невизначеності. Аналіз пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України свідчить про те, що вказана норма покладає на суд імперативний обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони у складі ЗСУ або інших військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення АТО. За такого формулювання процесуального закону суд обмежений у методах для вирішення балансу інтересів при зупиненні провадження, зокрема, і у сімейних справах, де однією зі сторін є військовослужбовець. З огляду на те, що воєнний стан запроваджено на всій території України, за наявності інформації, що учасник справи мобілізований і це підтверджено належними доказами, суди всіх інстанцій зупиняють провадження у справах. Якщо учасник справи служить у ЗСУ, надає відповідні докази та клопоче про зупинення провадження у справі з цих підстав, у суду немає дискреції відмовити в задоволенні такого клопотання. Проте за правилами пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд вправі відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження на підставі вказаного пункту за умови недоведеності факту перебування заявника у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення АТО. Указом Президента України № 1153/2008 від 10 грудня 2008 року затверджено Порядок про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Відповідно до пункту 12 Порядку встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України. Продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, призупинення військової служби або звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, переведення військовослужбовців строкової військової служби на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, оформлюється письмовими наказами по стройовій частині. Також наказами по стройовій частині в особливий період оформлюється продовження військової служби та дії контракту понад встановлені строки до термінів, визначених частиною 9 статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу. З урахуванням наведеного, суд робить висновок про те, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України є наказ по особовому складу, виданий, відповідно до пункту 12 вказаного Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі №756/3462/20, від 16 листопада 2023 року справі №756/13371/20, від 14 лютого 2024 року справі №466/8799/22. Так, відповідачем до матеріалів справи надано Довідку № 3558 від 17.07.2023 року, що солдат [PERSON] 08.08.2022 року був призваний по мобілізації, а також Довідку № 1193 від 19.11.2024 року, згідно якої молодший сержант [PERSON] з 17.01.2024 року по теперішній час займає посаду командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти у в/ч [NUMBER] . Суд враховує, що відповідач скористався своїм правом на правову допомогу під час розгляду справи. Клопотань з боку відповідача чи його представника з приводу зупинення провадження у справі до суду не надходило, тому суд не вбачає підстав для зупинення провадження. Правовідносини між сторонами є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Так, згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що 15.06.2020 року відповідач уклав із ТОВ «Лінеура Україна» договір № 822277 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту. (а.с.7-12) Істотні умови договору: сума кредиту 5000,00 грн., строк кредитування 30 днів, знижена процентна ставка 693,50 % річних ( або 1,90 % в день), стандартна процентна ставка 693,50 річних (або 1,90 % в день) орієнтовна загальна вартість кредиту 7 850,00 грн. Згідно Додатку № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 822277 від 15.06.2020 року, Графіку платежів, датою повернення позики та сплати нарахованих процентів є 15 липня 2020 року, сума нарахованих процентів: 2 850,00 грн., разом до сплати: 7 850,00 грн. (а.с.10-зворот) В подальшому відповідачу було перераховано 5000,00 грн. на його рахунок. (а.с.32) 22 лютого 2021 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали Договір факторингу № 015-220221, згідно якого ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками первісного кредитора, включно і до гр. [PERSON] (а.с.13-18, 133, 139-142). 22 серпня 2024 року ТОВ «Сіроко Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 20240822/1,згідно якого він набув статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Сіроко Фінанс», включно і до гр. [PERSON] за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту. (а.с.19-26). Під час розгляду справи встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за договором позики, по яких позивач набув право вимоги від кредитора. Відповідно до ст. 526 ЦК України, - зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За розрахунками позивача відповідач має заборгованість: за договором про споживчий кредит № 822277 від 15.06.2020 року на загальну суму 19 227,32 грн., що складається з: 5000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 11 400,00 грн. заборгованість по відсотках; 0,00 грн заборгованість за пенею; 2 827,32 грн. інфляційне збільшення. (а.с.33) Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial