Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису строком на 6 місяців та просить заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з постраждалими особами - [PERSON] , а також [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалих осіб - [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також переслідувати їх. В обґрунтування заяви зазначає, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] . У шлюбі вони мають спільних малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та судовий розгляд призначено на 31.07.2025. Протягом тривалого часу, зокрема під час її вагітності, відповідач вчиняє щодо неї систематичне психологічне насильство, що включало постійні ревнощі, словесні образи, погрози, заборону спати вночі, навмисне запізнення додому, розбиття посуду під час сварок. Вперше фізичне насильство мало місце під час вагітності, після чого вона зверталася до соціальної служби. Згодом випадки фізичного насильства почастішали: душив, штовхав, погрожував словами "я тебе задушу". Крім того, відповідач здійснював моральний тиск, маніпулював нею, змушував силоміць сідати до автомобіля, не дозволяв спокійно розлучитися, систематично принижував її гідність як жінки. Він здійснював фінансовий контроль, спочатку заохочуючи її не працювати, а пізніше, коли вона стала фінансово залежною, маніпулював цим, і вважав, що йому все можна, адже він працює, а вона ні. Принижував і бив, говорячи: "а ти за що живеш". Протягом останніх кількох років відповідач зловживає алкоголем, вчиняє як фізичне, так і психологічне насильство у присутності дітей. Він перевіряє її особисті речі, контролює її дії. Коли вона перебувала на 8-му місяці вагітності, потрапила до лікарні із загрозою передчасних пологів, адже перебувала у постійному стресі через психологічне насильство з боку [PERSON] . У березні 2025 року вона зверталася по допомогу до ГО Центр «Жіночі перспективи», де їй було надано психологічну допомогу. Упродовж тривалого часу [PERSON] вчиняє щодо неї фізичне, психологічне та економічне насильство. Фізичне насильство полягає в тому, що з кожним роком чоловік поводить себе все агресивніше, неодноразово бив її, чим завдавав тілесні ушкодження, а також душив, штовхав, шарпав, завдавав ляпасів, кидався важкими предметами. Психологічне насильство полягає у приниженні, ображанні, обзиванні та залякуванні. [PERSON] заважає спати вночі, погрожує розправою. Економічне насильство проявляється в тому, що [PERSON] пошкоджує її майно, маніпулював грошима, спочатку заохотив не працювати її, а пізніше завдавав тілесні ушкодження, мотивуючи такі тим, що він заробляє, а тому може робити все. Вказує, що насильство щодо неї відбувалося на очах їхніх дітей, що також їх травмує. Вона неодноразово зверталась до поліції, однак усі її звернення не дали очікуваного результату та не змінили поведінки кривдника. 24.03.2025 вона вперше звернулася по допомогу до поліції. Чоловікові винесли терміновий заборонний припис серія АА №341179, яким заборонили в будь-який спосіб контактувати зі нею, а також склали протокол. Пізніше вона продовжувала звертатися по допомогу до правоохоронних органів, оскільки дії чоловіка ставали лише агресивнішими. Також на чоловіка знову було складено 4 термінових заборонних приписи від 27.05.2025 серія АА 341360, 448923, 448921, 448922. Вжиті заходи поліцією не принесли очікуваного результату, [PERSON] становить безпосередню небезпеку для неї та її дітей, поведінка [PERSON] дає їй підстави боятися за своє життя та здоров`я та життя і здоров`я дітей. Видача обмежувального припису наразі єдиний дієвий спосіб захистити її від насильства з боку [PERSON] . В судовому засіданні [PERSON] просила її заяву про видачу обмежувального припису задовольнити та пояснила, що тривалий час [PERSON] вчиняє щодо неї домашнє насильство в присутності малолітніх дітей. В березні 2025 року вона більше не могла терпіти насильство чоловіка та звернулась в поліцію. Було винесено заборонний припис та складено протокол про адміністративне правопорушення. В подальшому [PERSON] продовжував вчиняти домашнє насильство через що вона змушена була звертатись до поліції. Було складено протоколи про адміністративні правопорушення. 27 травня 2025 року [PERSON] вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру щодо неї, також психологічне насильство по відношенню до малолітніх дітей. Справи про адміністративні правпорушення, передбачені ч.2 ст. 173-2 КУпАП не розглянуто. Вона боїться за своє та дітей життя і здоров`я, через пережиті травми працює з психологом. Діти [PERSON] та [PERSON] теж мають зустрічі із психологом, оскільки були неодноразово свідками жорстокого поводження батька по відношенню до матері, що негативно вплинуло на їх психоемоційний стан. Вона та діти бояться, що [PERSON] прийде до квартири та продовжить вчиняти по відношенню до них домашнє насильство. Представник заявниці [PERSON] в судовому засіданні заяву про видачу обмежувального припису підтримала та просила таку задовольнити, з підстав викладених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] та його представник адвокат Тимощук О.І. в судові засідання не з?явились, хоч належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду. Судові повістки про виклик до суду [PERSON] та його представника [PERSON] направлялись в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення через застосунок «Viber» на мобільні номера телефону. Повідомлення належним чином були доставлені, про що свідчать довідки про доставку. Також заінтересована особа [PERSON] повідомлявся, шляхом розміщення повідомлення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до вимог частини дев`ятої статті 128 ЦПК України, суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Наведені обставини свідчать про належне повідомлення заінтересованої особи та його представника про судовий розгляд. Відповідно до ч.5 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Процесуальні дії у справі, клопотання учасників справи Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 26.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд заяви в судовому засіданні на 27.06.2025. 27.06.2025 представник заінтересованої особи Тимощук О.І. подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та просив відкласти розгляд справи. 01.07.2025 представник заявника Гнідець О.М. заявила клопотання про оголошення перерви та виклик в судове засідання заявниці [PERSON] для надання особистих пояснень та малолітньої [PERSON] для опитування в судовому засіданні. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] , як особа, яка постраждала від домашнього насильства, звернулася до суду в своїх інтересах та інтересах своїх малолітніх дітей із заявою про видачу обмежувального припису відносно свого чоловіка [PERSON] 05.02.2011 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. На даний час [PERSON] звернулась з позовом про розірвання шлюбу. Від подружніх відносин у шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження, серії [NUMBER] від 03 червня 2011 року, виданим Смолинською сільською радою Яворівського району Львівської області; [NUMBER] від 20 серпня 2018 року, виданим Виконавчим комітетом Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області, та серії [NUMBER] від 12 березня 2024 року, виданим Виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області Заявниця [PERSON] разом з дітьми проживає у [ADDRESS] . Вказана квартира була придбана заявницею у шлюбі 04.08.2021. 24.03.2025 о 00:15 год [PERSON] звернулась із заявою до начальника Яворівського РВП ГУНП у Львівській області , в якій просила прийняти міри до її чоловіка [PERSON] , який 23.03.2025 близько 23:41 год вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно неї, а саме: виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, що підтверджується протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.03.2025. 24.03.2025 було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] серії АА №341179 стосовно постраждалої особи [PERSON] . Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №027963 від 24.03.2025 [PERSON] 23.03.2025 близько 23:40 год за адресою [ADDRESS] вчинив відносно своєї дружини [PERSON] психологічне домашнє насильство, а саме ображав її та погрожував, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю. Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, перебуває на розгляді в суді. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №022931 від 14.04.2025 [PERSON] 01.04.2025 о 11:30 год за адресою [ADDRESS] вчинив відносно своєї дружини [PERSON] психологічне домашнє насильство, погрожував, принижував, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю. Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, перебуває на розгляді в суді. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №022885 від 14.04.2025 [PERSON] 09.04.2025 близько 10:30 год за адресою [ADDRESS] вчинив відносно своєї дружини [PERSON] психологічне домашнє насильство, ображав, принижував, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю. Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, перебуває на розгляді в суді. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №454012 від 27.05.2025 [PERSON] 27.05.2025 близько 12:40 год за адресою [ADDRESS] вчинив відносно своєї дружини [PERSON] домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: умисні дії, які проявлялись у формі образ нецензурними словами, шарпанням за одяг, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої. Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, перебуває на розгляді в суді. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №454015 від 27.05.2025 [PERSON] 27.05.2025 близько 12:40 год за адресою [ADDRESS] вчинив відносно своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , домашнє насильство психологічного характеру, яке виражалось нецензурною лексикою і яке спричинило сильне душевне хвилювання, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП, перебуває на розгляді в суді. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №454014 від 27.05.2025 [PERSON] 27.05.2025 близько 12:40 год за адресою [ADDRESS] вчинив відносно своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , домашнє насильство психологічного характеру, яке виражалось нецензурною лексикою і яке спричинило сильне душевне хвилювання, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої. Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП, перебуває на розгляді в суді. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №454013 від 27.05.2025 [PERSON] 27.05.2025 близько 12:40 год за адресою [ADDRESS] вчинив відносно своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , домашнє насильство психологічного характеру, яке виражалось нецензурною лексикою і яке спричинило сильне душевне хвилювання, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої. Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП, перебуває на розгляді в суді. 27.05.2025 було винесено термінові заборонні приписи стосовно кривдника [PERSON] серії АА №3341360, АА №448923, АА №448922, АА №448921 стосовно постраждалих осіб [PERSON] та малолітніх дітей [PERSON] ,, [PERSON] , [PERSON] із зобов`язанням залишити місце проживання постраждалих осіб. У письмових поясненнях [PERSON] від 27.05.2025 зазначала, що її чоловік [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство в присутності неповнолітніх дітей. Прогрожує їй розправою, завдає фізичного насильства. Залякує її та дітей. В подальшому буде факт розлучення, на яке вона подала ще швидше. Сьогодні при дітях він накинувся на неї після словесних погроз. Це все бачили діти, почав кидати нею до кухні, душити та бити по обличчю. Це вже не перший інцидент. Ця людина приходить рідко і поводиться неадекватно. Просить прийняти міри, так як він загрожує її життю та психологічному стану її дітей. Діти були дуже перелякані, кричали і плакали. Відповідно до довідки №108 від 17.06.2025, виданої ГО «Центр «Жіночі перспективи» [PERSON] звернулась у березні 2025 року за допомогою у захисті від домашнього насильства, яке вчиняє її чоловік [PERSON] . [PERSON] отримує безоплатну правничу та психологічну допомогу щодо захисту та подолання наслідків домашнього насильства. З висновку психолога [PERSON] від 16.06.2025, яка проводила психологічну консультацію із [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що за результатми консультації з [PERSON] можна зробити висновок, що дитина є свідком жорстокого поводження з боку батька по відношенню до мами. Дії батька вплинули на психоемоційний стан дитини у зв`язку із пережитим почуттям відчаю, страху, безпорадності в складній і загрозливій ситуації. Останній епізод, який трапився в сім`ї, коли тато чинив фізичне насилля по відношенню до мами позначився на порушенні психологічного благополуччя, спостерігаються прояви емоційної скутості, розгубленості. Прояв таких симптомів може свідчити про існування небезпеки психологічному здоров`ю дитини. Психоемоціний стан потребує стабілізації в часовій перспективі і зовнішні обставини мають цьому сприяти. [PERSON] переживає надмірне хвилювання при пригадуванні подій, де тато чинив насилля до мами, це викликає страх та безпорадність.Дівчинка боїться, що коли тато прийде то все повториться знову. Наявні ознаки психоемоційного напруження, розповідь про батька викликають у дитини дискомфортні відчуття, неоднозначне хвилювання, що може бути психотравмувальним характером пригадування обставин події. За результатами первинної консультації можна припустити [PERSON] та [PERSON] були неодноразово свідками неадекватного, жорстокого поводження їхнього батька по відношенню до матері. Його дії, вислови завдали їм неприємних відчуттів та шкодили їхньому благополуччю. На даний час дівчата не виявляють бажання бачитися з батьком, вони заявляють, що бояться дій батька. Варто забезпечити дітям безпечне, спокійне, стабільне середовище та сприятливі умови емоційної рівноваги та їх розвитку. З висновку психолога [PERSON] від 17.06.2025 вбачається, що під час повторного обстеження [PERSON] було виявлено підвищену тривожність, симптоми депресивного стану, страх за своє життя, психоемоційний стрес, що може бути результатом пережитих стресів психотравмуючих впливів щодо неї зі сторони її чоловіка [PERSON] . Судом було опитано малолітню [PERSON] з участю психолога [PERSON] . В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що боїться за життя мами, своє та своїх сестричок, особливо після останнього випадку, коли тато маму бив, їй було дуже страшно, батько не зважав навіть на маленьку сестричку Діану. Вона боїться, що батько повернеться додому і продовжить насильство. Мотиви та оцінка суду Звертаючись із заявою про видачу обмежувального припису, заявник вказує, що [PERSON] відносно неї вчиняє, як психологічне, так і фізичне, і економічне домашнє насильство, у зв`язку з чим остання потребує захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Главою 13 розділу IV\~Цивільного процесуального\~кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст.350-2\~ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником - у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є\~ Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Даний Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів - осіб, які постраждали від такого насильства. Як наголошено у пунктах 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Пунктами 4, 14 та 17 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» передбачено, що економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до частини першої статті 24\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. У порядку визначному ч.1 та 2 ст.26 цього Закону право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно з ч.3 ст.26\~цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч.4 ст.26 Закону). Отже, за своєю правовою природою обмежувальний припис не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, який виконує захисну та запобіжну функцію та направлений на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб з огляду на наявність ризиків такого насильства, передбачених законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 756/3859/19. У постанові Верховного Суду від 22 лютого 2023 року у справі № 531/352/22 зазначено: «У випадку застосування обмежувального припису в межах цивільного процесу суд, виходячи з принципу розумності, має оцінити лише підстави для висновку про наявність домашнього насильства, ризику його продовження чи повторного вчинення». У п.9 ч.1 ст. 1 Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитися за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників й умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Зважаючи на вищенаведене, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суд під час вирішення такої заяви має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів сторін тощо. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року по справі №756/2072/18. У постанові від 09 березня 2023 року у справі № 711/3693/22 Верховний Суд вказав: «Докази, що додають до заяви про видачу обмежувального припису, мають стосуватись місця вчинення домашнього насильства, ризиків безпеки постраждалої особи, вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, тобто докази мають стосуватись обґрунтованих побоювань з приводу того, що особа (кривдник) здатний вдатися до небезпечних проявів домашнього насильства у будь-якому його вигляді - психологічному, фізичному, економічному тощо. Це можуть бути докази застосування психологічного насильства, приниження гідності, жорстокого поводження з боку заінтересованої особи до заявника, катування, нелюдського поводження, що передбачає спричинення сильних фізичних та душевних страждань, тривалість та системність протиправної поведінки кривдника та докази того, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії у відношенні до заявника, не бажає змінювати свою поведінку, а тому існує ризик продовження кривдником таких дій, а отже і необхідність застосування обмежувального припису є обґрунтованими. Як докази до заяви можуть додаватись, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, складений уповноваженою особою органів Національної поліції; терміновий заборонювальний припис стосовно кривдника, винесений працівником уповноваженого підрозділу поліції; обмежувальний припис, винесений судом у кримінальному провадженні; інші документи, які засвідчують факт насильства; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. У відповідності до ст.411\~ЦПК України правові позиції Верховного Суду є обов`язковими для суду першої інстанції. Частина 4 ст.263\~ЦПК України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічне твердження закріплене і в ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів". Відповідно до ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.ст.77-80\~ЦПК України \~характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування Судом встановлено, що заявник та заінтересована особа перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак на час звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявник звернулась до Яворівського районного суду Львівської області із позовом про розірвання шлюбу. Також судом встановлено, що в сторін у шлюбі народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В березні 2025 року, квітні 2025 року, травні 2025 року заявниця [PERSON] зверталась із заявами про вчинення домашнього насильства по відношенню до неї та її дітей [PERSON] . Було видано термінові заборонні приписи щодо кривдника [PERSON] відносно потерпілої [PERSON] 24.03.2025 та 27.05.2025, відносно потерпілих [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 27.05.2025 На розгляді в суді перебувають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2 КУпАП з приводу вчинення домашнього насильства [PERSON] 23.03.2025, 01.04.2025, 09.04.2025 та 27.05.2025 по відношенню до потерпілої [PERSON] та з приводу вчинення домашнього насильства 27.05.2025 по відношенню до малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Рішення у даних справах судом не прийнято. З висновку психолога [PERSON] від 16.06.2025, яка проводила психологічну консультацію із [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що за результатами первинної консультації можна припустити [PERSON] та [PERSON] були неодноразово свідками неадекватного, жорстокого поводження їхнього батька по відношенню до матері. Його дії, вислови завдали їм неприємних відчуттів та шкодили їхньому благополуччю. На даний час дівчата не виявляють бажання бачитися з батьком, вони заявляють, що бояться дій батька. Варто забезпечити дітям безпечне, спокійне, стабільне середовище та сприятливі умови емоційної рівноваги та їх розвитку. З висновку психолога [PERSON] від 17.06.2025 вбачається, що під час повторного обстеження [PERSON] було виявлено підвищену тривожність, симптоми депресивного стану, страх за своє життя, психоемоційний стрес, що може бути результатом пережитих стресів психотравмуючих впливів щодо неї зі сторони її чоловіка [PERSON] . В судовому засіданні малолітня [PERSON] пояснила, що боїться за життя мами, своє та своїх сестричок, особливо після останнього випадку, коли тато маму бив, їй було дуже страшно, батько не зважав навіть на маленьку сестричку [PERSON] . Вона боїться, що батько повернеться додому і продовжить насильство. Оцінюючи ризики вірогідності вчинення в подальшому домашнього насильства [PERSON] суд враховує, що такі дії з боку кривдника повторювалися, оскільки [PERSON] неодноразово зверталась до поліції з приводу дій [PERSON] для вжиття заходів. Зокрема, після видання 23.03.2025 термінового заборонного припису щодо потерпілої [PERSON] ,\~\~ 27.05.2025 було повторно видано термінові заборонні приписи відносно потерпілих [PERSON] та малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Дані обставини свідчать про те, що відносини учасників конфлікту не покращилися, а [PERSON] не надав критичної оцінки агресивності своїх дій, що вказує на високий ступінь ризику повторення ним таких дій, що може поглибити (збільшити) психоемоційні страждання заявниці та її дітей. Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] вчиняє дії, які підпадають під ознаки домашнього насильства щодо заявниці та дітей, а тому є висока вірогідність продовження чи повторного вчинення таких дій, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] необхідно видати обмежувальний припис відносно [PERSON] . При цьому, суд зазначає, що на спростування позиції та доводів заявниці, жодних доказів заінтересованою особою подано не було, а відповідно існування інших обставин, а ніж зазначені в заяві, належними та допустимими доказами не підтверджено. Разом з тим, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви [PERSON] та видачу обмежувального припису, відмовивши при цьому в частині вимог заявниці щодо заборони [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалих осіб та заборони [PERSON] вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також переслідувати їх, оскільки в цій частині судом не здобуто доказів вчинення [PERSON] дій, які б викликали необхідність вжиття даних заходів з метою попередження продовження чи повторного вчинення таких. При цьому, надавши оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішивши питання про дотримання прав та інтересів сторін суд вважає, що строк обмежувального припису слід визначити три місяці. Судові витрати Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.350-5 ЦПК України, суд відносить їх на рахунок держави.

Outcome: partial