Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Представник ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 18.09.2019 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферта) № 18.09.2019-010000717, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 10 000 грн, з первинним строком користування на 14 днів. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 04.02.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 17800,00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 10000,00 грн та за відсотками - 2 800,00 грн., а також штраф у розмірі 5 000,00 грн (який нараховано відповідно до п. 5.4 Кредитного договору № 18.09.2019-010000717 від 18.09.2019 року), чим порушуються права та інтереси позивача. 03.05.2024 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було укладено договір факторингу № 030524-12, відповідно до якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 18.09.2019-010000717 від 18.09.2019 року, боржником за яким є [PERSON] . Крім того, 22.08.2022 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1078-3977, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 5200 грн, з строком, на який надається кредит, 300 календарних днів та датою повернення (виплати) кредиту - 18.06.2023 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 10.02.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 51 636,00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 5 200,00 грн та за відсотками - 46 436,00 грн, чим порушуються права та інтереси позивача. 26 грудня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «Новий Колектор» було укладено договір факторингу № УКФ-261224-2, відповідно до якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 1078-3977 від 22.08.2022 року, боржником за яким є [PERSON] . У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитними договорами № 18.09.2019-010000717 від 18.09.2019 року та № 1078-3977 від 22.08.2022 року на загальну суму 69 436,00 грн, а також стягнути понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,20 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16.05.2025 року відкрито провадження у даній справі за вищевказаним позовом та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (викликом) сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз`яснено право та порядок такого подання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 5). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив та заперечень проти позову не надав. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи відсутність заперечень позивача проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.09.2019 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] було підписано заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 18.09.2019, та укладено кредитний договір №18.09.2019-010000717 від 18.09.2019 (а.с. 18). Відповідно до п. 1.1 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на у мовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.3 договору, надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника (а.с. 32-34). У Заявці та підтвердженні укладання кредитного договору зазначено суму кредиту 10000 грн 00 коп. Строк на який надається кредит 14 календарних днів з дати отримання. Розмір процентів за договором становить 2800,00 грн, що становить 28 % в процентному значенні ( а.с. 18). Відповідно до п. 5.4 пропозиції про укладення договору кредиту ( оферти) у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нараховування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом. Заявку та підтвердження укладення кредитного договору зі сторони позичальника підписано одноразовим ідентифікатором 6W173. 03 травня 2024 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було укладено договір факторингу № 030524-12, відповідно до якого відбулось відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором 18.09.2019-010000717 від 18.09.2019, боржником за яким є [PERSON] ( а.с. 9-12, 35-36, 49). Відповідно до довідки про розмір простроченої заборгованості ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» за кредитним договором №18.09.2019-010000717 від 18.09.2019 року за період з 18.09.2019 року по 04.02.2025 року заборгованість складає 17800,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 10000,00 грн, заборгованість за відсотками 2800,00 грн, заборгованість за штрафом у сумі 5000,00 грн ( а.с. 51). 03.05.2024 ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» направило [PERSON] письмове повідомлення про відступлення права вимоги за договором факторингу № 030524-12 від 03.05.2024 та вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором №18.09.2019-010000717 від 18.09.2019 року в сумі 17800,00 грн новому кредитору ( а.с. 71). 22.08.2022 рокуміж ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1078-3977, відповідно до якого останньому надано кредитні кошти у розмірі 5200,00 грн, строк кредитування 300 календарних днів, базовий період сплати відсотків 14 календарних днів, зі сплатою 3,00 % за кожен день користування ( а.с. 55-66, 67-68, 69-70). 26 грудня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було укладено договір факторингу № УКФ-261224-2, відповідно до якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 1078-3977 від 22.08.2022 року, боржником за яким є [PERSON] (а.с. 13-17, 37-38). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1078-3977 від 22.08.2022, станом на 10.02.2025 заборгованість [PERSON] , становить 51636,00 грн ( а.с. 39-44). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно дост. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми ( ч. 1 ст. 1047 ЦК України). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України). Положеннями ч. 1, ч. 3 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом; використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою зокрема договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції чинній на час укладення кредитного договору,визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис`за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Таким чином, договір між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] і договір між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] не суперечить вимогам наведених норм матеріального права. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно наданого розрахунку заборгованості, який не спростований відповідачем, остання свої зобов`язання не виконала і не повернула суму позики та відсотки за користування кредитом у встановлених договором розмірі та строк. Нормами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, позивач відповідно до умов договору факторингу № 030524-12 від 03 травня 2024 року є правонаступником у відносинах за кредитним договором № 18.09.2019-010000717 від 18.09.2019 року, та відповідно до умов договору факторингу № УКФ-261224-2 від 26 грудня 2024 року за кредитним договором № 1078-3977 від 22.08.2022 року, а тому має право вимоги до відповідача. Як убачається з представленого позивачем та не спростованого відповідачем розрахунку заборгованості, у зв`язку з порушенням боржником узятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 18.09.2019-010000717 від 18.09.2019 року, загальна сума боргу становить 17800,00 гривень. Отже, виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, суд уважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 18.09.2019-010000717 від 18.09.2019 року. Як убачається з представленого позивачем та не спростованого відповідачем розрахунку заборгованості, у зв`язку з порушенням боржником узятих на себе зобов`язань за договором № 1078-3977 від 22.08.2022 року, загальна сума боргу становить 51636,00 гривень. Отже, виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, суд уважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №1078-3977 від 22.08.2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції № 1582 від 18 лютого 2025 року позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 2 422,40 грн (а.с. 6). З огляду на викладене, оскільки позов задоволено повністю, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно із ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем суду надано договір про надання правничої допомоги № 07/24-НК від 02 липня 2024 року, звіт про виконану роботу відповідно до Договору № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року, від 11.02.2025 року, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 1545 від 11.02.2025 року, відповідно до яких встановлено, що адвокатське об`єднання «ЛЕКС ВЕРІТАС» отримало від ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» оплату за надання правничої допомоги за позовом до [PERSON] у розмірі 4 000 грн (а.с. 8, 19, 30). Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. На підставі ст.ст. 512, 514, 526, 625, 639, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved