Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

19.05.2025 представник позивача Лисенко О. С. звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Як підставу зазначено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 28.09.2023-100001759 від 28.09.2023, відповідно до якого останньому надано кредит у розмірі 6000,0 гривень строком на 28 днів. Дата повернення кредиту 25.10.2023. Період користування кредитом, кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту. Продовження строку, на який надається кредит не передбачено. Процентна ставка, фіксована незмінна у розмірі 1,3 % за 1 день користування кредитом яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Товариство надало відповідачу кредит на умовах його строкості, платності і поворотності. Спосіб перерахування коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11ХХ-ХХХХ-8879. Кошти [PERSON] були надані, що підтверджується квитанцію про їх перерахунок, тобто ТОВ «Споживчий центр» зобов`язання за договором виконано в повному обсязі, однак відповідач зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим станом на 25.10.2023 утворилась заборгованість у розмірі 8083,93 гривень, що складається із: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000,0 гривень, 1183,93 гривень за процентами, 900,0 гривень комісія. За відповіддю Галицької міської ради від 22.05.2025 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Станом на 16.07.2025 відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, взявши до уваги заяву відповідача про визнання позову, та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 11 Цивільного кодексу України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що 28.09.2023\~між товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Споживчий\~центр» та\~ [PERSON] укладено кредитний договір № 28.09.2023-100001759 шляхом підписання Заявки електронним підписом, яка є невід`ємною частиною даного Договору. Відповідно до\~квитанції виплат\~вбачається,\~що [PERSON] перераховано кошти на платіжну картку № [NUMBER] *79, призначення платежу: видача за договором кредиту № 28.09.2023-100001759 (а. с. 15 зворотна сторона). Згідно з довідкою - розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 28.09.2023-100001759 від 28.09.2023 (а. с. 18) заборгованість [PERSON] складає 8083,93 гривень, з яких: 6000,0 гривень - основний борг, 1183,0 гривень - проценти, 900,0 гривень комісія. Паспортом споживчого кредиту підтверджено, що [PERSON] надано кредит в розмірі 6000,0 грн. строком на 28 днів. Процентна ставка 474,5 % річних, загальні витрати за кредитом становлять 2658,61 грн, реальна річна процентна ставка 94390,01 % (а. с. 6-7). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи, в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на веб сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», цей правочин вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Вищевикладене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц. ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконало зобов`язання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредитні кошти на загальну суму 6000,0 гривень. Перерахування коштів за кредитним договором здійснено безготівково шляхом перерахування коштів на платіжну картку [PERSON] . Натомість, відповідач, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість. Враховуючи те, що [PERSON] , будучи ознайомленим з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, хоча взяв на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, відповідно до письмової заяви особи, позов визнав, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи і відносить сплату судового збору в розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № СЦ 00011584 від 15.04.2025 (а. с. 6). Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, згідно із ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~розподіл судових витрат необхідно здійснити таким чином: позивачу з Державного бюджету повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 2422,40 грн, що становить 1211,20 грн, та зобов`язати відповідача сплатити позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1211, 20 грн. На підставі викладеного, ст. 509, 526, 536, 554, 610, 1050, 1054 ЦК України, ст. 12 ЦПК України,

Outcome: approved