Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги вмотивовано тим, що 15.12.2021 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] було укладено договір позики №0634267278. Договір позики підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 15 грудня 2021 року на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №0634267278 від 15.12.2021 та отримання кредиту згідно Заявки - анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. 24.11.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів укладено Договір факторингу № 24/11-22 за умовами якого ТОВ «Інфінанс» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло права грошової вимоги до нього за договором позики №0634267278 від 15.12.2021 загальною сумою 32387,50 грн., з яких: - 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 27387,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Окрім цього, 26.12.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №2736428. 19.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №19102023 за умовами якого «Лінеура Україна» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги. [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло права грошової вимоги до нього за кредитним договором №2736428 від 26.12.2021 загальною сумою 15330,60 грн., з яких: - 3000, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 12330,60 грн. сума заборгованості за відсотками. До того ж, 27.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір №22534-11/2021. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. 21.09.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №18022022 у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло права грошової вимоги до нього за кредитним договором №22534-11/2021 від 21.09.2021 загальною сумою 23760,00 грн., з яких: - 9000, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 14760, 00 грн. сума заборгованості за відсотками. Всупереч вимогам кредитних договорів та договору позики відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював погашення кредитної заборгованості. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 71478,10 грн. та судові витрати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представником відповідача подано письмовий відзив, в якому він заперечив проти задоволення позову. Вважає, що відповідач по кредитному договору № 0634267278 має заборгованість 8500грн., по кредитному договору № 22534-11/2021 має заборгованість 11700грн. Також вважає завищеним розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу та просить стягнути з позивача на користь відповідача 7000грн. витрат на правничу допомогу Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 15.12.2021 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] було укладено договір позики №0634267278. 26.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №2736428. 27.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір №22534-11/2021. Зазначені кредитні договори та договір позики були підписані електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на особистий номер мобільного телефону відповідача [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Порядок повернення кредитів та сплата процентів за користування кредитом, обумовлені договором та здійснюються відповідно з Графіком розрахунків до відповідного договору. 24.11.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів`укладено Договір факторингу № 24/11-22 за умовами якого ТОВ «Інфінанс» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі, щодо договору позики №0634267278 від 15.12.2021, укладеного між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Згідно витягу з реєстру боржників від 24.11.2022 та розрахунку заборгованості станом на 31.03.2024 заборгованість за кредитним договором №0634267278 від 15.12.2021 складає 32387,50 грн. 19.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №19102023 за умовами якого «Лінеура Україна» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги, в тому числі щодо кредитного договору №2736428 від 26.12.2021, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] . Згідно витягу з реєстру боржників від 19.10.2023 та розрахунку заборгованості станом на 19.10.2023 заборгованість за кредитним договором №2736428 від 26.12.2021 складає 15330,60 грн. 21.09.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №21092022 у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі щодо кредитного договору №22534-11/2021 від 27.11.2021, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] . Згідно витягу з реєстру боржників від 21.09.2022 та розрахунку заборгованості станом на 31.03.2024 заборгованість за кредитним договором №22534-11/2021 від 27.11.2021 складає 23760,00 грн. Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить, стягнути з відповідача суму боргу, оскільки набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] загальною сумою 71478,10 грн. Відповідно до ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 265 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Також згідно ч.1ст.1048ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Проценти відповідно дост.1048ЦК України\~сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно дост. 1048ЦК України Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до\~ст. 1048ЦК України Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора яку вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати якст.625ст.1048ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другоюст.625ст.1048ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Суд, дослідивши кредитний договір №0634267278 від 15.12.2021 встановив, що умови договору, на яких позивач ґрунтує свої вимоги зі сплати процентів, розташовані в розділах договорів, які регулюють правомірну поведінку сторін. При цьому вказаний договір також містить окремі розділи, що регулюють відповідальність позичальника. Як встановлено судом, строк кредитування був погоджений сторонами та становив 20 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Сторонами погоджена загальна вартість кредиту у розмірі 6750грн. У відзиві представником відповідача визнається сума боргу у розмірі 8500грн., яку суд бере за основу при ухваленні рішення. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Відтак, наданий позивачем витяг з реєстру боржників до договору факторингу та самостійний розрахунок боргу не може вважатися належним доказом наявності такої заборгованості у вказаному позивачем розмірі. Щодо розрахунку заборгованості за договором № 2736428 від 26.12.2021 року, суд зазначає наступне. Строк кредитування за договором був погоджений сторонами та становив 360 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Сторонами був погоджений графік платежів, згідно якого загальна вартість кредиту складала 24492грн. та включала витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом в розмірі 21492грн. та суму (тіло) кредиту в розмірі 3000грн. У позовній заяви позивач просить стягнути із відповідача за договором №2736428\~від 26.12.2021\~року суму боргу у розмірі 15330,60грн., яку суд бере за основу при ухваленні рішення. Щодо розрахунку заборгованості за договором №22534-11/2021 від 21.09.2021, суд зазначає наступне. Строк кредитування за договором був погоджений сторонами та становив 30 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Сторонами був погоджений графік платежів, згідно якого загальна вартість кредиту складала 11700грн. та включала витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом в розмірі 2700грн. та суму (тіло) кредиту в розмірі 9000грн. У відзиві представником відповідача визнається сума боргу по цьому договору у розмірі 11700грн., яку суд бере за основу при ухваленні рішення. Враховуючи вищевикладене на користь позивача підлягає стягненню з відповідача заборгованість зі сплати заборгованості за кредитними договорами всього у розмірі 35530,60грн. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Оскільки позов було задоволено частково, то відповідно до вимог ч.1 та ч.2\~ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційне до задоволеної частини. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. На підтвердження понесених витратна правничу допомогу позивачем долучено наступні докази: копію договору про надання правничої допомоги №0110/24 від 01 жовтня 2024 року; додаткова угода № 7 до договору; акт прийому-передачі наданих послуг від 01 жовтня 2024 року, платіжна інструкція № 1567 від 05 січня 2024 року. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269). Відповідно до ч.4 ст.263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд враховує характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг, реальність та розумність їхнього розміру, усталеної практики у даній категорії справи, ціну позову, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, та приходить до висновку що розмір витрат на правову допомогу адвоката у даній справі, який підлягає відшкодуванню на користь позивача з відповідача, підлягає зменшенню до 3000 грн. Зазначена сума, на переконання суду, є такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням того, що спір, який виник між сторонами відноситься до категорії типових спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання, зміст позовної заяви та інших документів потребує мінімального індивідуального підходу і мінімальних часових витрат (1-2 години роботи є достатніми для написання та укомплектування типової позовної заяви у кредитній справі), а з наданої копії договору та акту вбачається постійне представництво адвокатом позивача і в інших подібних справах (п.1, п.2 договору). Більше того компенсація судових витрат не повинна перетворюватися на спосіб додаткового збагачення фінансових установ за рахунок людей з мінімальними доходами в період воєнного стану. З викладених вище підстав, суд також вважає розмір втрат на правничу допомогу, яку просить стягнути з позивача представник відповідача, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, підлягає зменшенню до 3000 грн. Також суд бере до уваги ту обставину, що розгляд справи було здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без участі адвокатів у судовому засіданні. З огляду на викладене, витрати на професійну правничу допомогу суд покладає на сторону, яка їх понесла.

Outcome: partial