Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачки 09.05.2025 року в інтересах [PERSON] її представник адвокат Лукачко І.Й. подав суду вищенаведений позов, який обґрунтував таким. [INFO] помер [PERSON] , чоловік позивачки, який проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, у тому числі, із будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . На момент відкриття спадщини у даному будинку проживали: позивачка, син померлого (який помер [INFO] ), та невістка померлого. Отже, позивачка прийняла спадщину у порядку, визначеному статтею 549 ЦК Української PCP (чинною на час відкриття спадщини) та є єдиною спадкоємицею за законом після смерті чоловіка. Позивачка зверталася до приватного нотаріуса щодо оформлення права власності на будинок, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений будинок, оскільки на час відкриття спадщини право власності на садовий будинок не зареєстроване, правовстановлюючі документи відсутні. Для подальшого утримання та збереження майна позивачці необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на вказаний житловий будинок в судовому порядку, не існує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Винесені в справі процесуальні рішення Ухвалами Міжгірського районного суду Закарпатської області від: - 13.05.2025 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання; - 18.06.2025 року залучено в справу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, а саме: [PERSON] та [PERSON] . \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позиції учасників справи за змістом процесуальних заяв Представника позивачки адвокат Лукачко І.Й. у підготовчому судовому засіданні просив прийняти рішення по суті у зв`язку з визнання позову відповідачем, позов підтримав, просив такий задовольнити. Представниця Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області 26.05.2025 року подала заяву про розгляд справи за відсутністю представника селищної ради з позицією відсутності заперечень щодо задоволення позовних вимог. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності з позицією визнання позовних вимог [PERSON] . Додатково зазначили, що до нотаріуса для отримання свідоцтва про спадщину після смерті [PERSON] вони не звертались і не будуть, їхній батько заповіту не залишав. Оцінивши позиції учасників справи, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов [PERSON] задовольнити, виходячи з такого. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Встановлені судом обставини Чоловік позивачки [PERSON] помер [INFO] у віці 47 років в с.Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть 10.06.1993 року зроблено запис за №43, що вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно з довідкою Міжгірської селищної ради від 28.02.2023 року №873 [PERSON] , 1945 р.н., який помер [INFO] , був постійним мешканцем [ADDRESS] , разом з ним у цьому будинку проживали: [PERSON] , 1947 р.н., - дружина померлого, [PERSON] , 1968 р.н., - син померлого, який помер [INFO] , [PERSON] , 1974 р.н., - невістка померлого, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , 1992 р.н., - онука померлого. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 52 років у селищі міського типу Міжгір`я Хустського району Закарпатської області, про що 01.02.2021 року Міжгірським РВ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) складено відповідний актовий запис №53, що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно з рішенням виконкому Міжгірської селищної ради депутатів трудящих від 28 лютого 1967 року, [PERSON] виділено земельну ділянку під будівництво нового житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно з договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на правах особистої власності від 20.05.1970 року [PERSON] надано право безстрокового користування земельною ділянкою в [ADDRESS] , площею 700 кв. м. У справу надано будівельний паспорт земельної ділянки від 1970 року на житловий будинок в [ADDRESS] , забудовник якого є [PERSON] . Згідно з довідкою Міжгірської селищної ради від 03.02.2023 року №483 згідно з переписом Міжгірської селищної будинок [ADDRESS] . Згідно з технічним паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться під [ADDRESS] , який виготовлений КП «Міжгірське БТІ» станом на 16.02.2023 року на замовлення [PERSON] , цей будинок побудований 1970 році, поряд з ним розташовані сарай, гараж, вбиральня. Згідно з експлікацією приміщень вказаного будинку садибного типу його загальна площа становить 93,69м2, з неї основна 58,23 м2, допоміжна 35,46 м2; будинок складається з таких приміщень: коридору-10,24 м2, трьох житлових кімнат по 25,94, 15,29 та 17,00 м2, кладової-7,61 м2, кухні 12,05 м2, котельні 2,41 м2, санвузлу 3,15 м2. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] діяв ЦК УРСР 1963 року, положення якого слід застосувати при прийнятті рішення у справі. Частинами 1,2 ст.524 ЦК УРСР передбачено: спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до статті 537 ЦК УРСР частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529 - 533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше. Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Частиною 1 ст.549ЦК УРСР передбачає, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Статтею 561 ЦК УРСР передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Свідоцтво про право держави на спадщину в усіх випадках видається не раніше як через шість місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] помер [INFO] . Спадщину до його майна, в тому числі на житловий будинок, прийняла позивачка та його син [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка зверталася до приватного нотаріуса щодо оформлення права власності на будинок, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок садибного типу №11 з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] , оскільки на час відкриття спадщини право власності на садовий будинок не зареєстроване, правовстановлюючі документи відсутні. Такі дії нотаріуса відповідають підпунктам 4.16, 4.19 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5), згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Приватним нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів і ця постанова унеможливлює оформлення нею спадщини у позасудовому порядку. За вищенаведених обставин, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі, при цьому визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Адже треті особи в своїх заявах зазначили, що визнають позов та просять задовольнити позовні вимоги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Розподіл судових витрат Суд враховує те, що позивачкою сплачений судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп та ту обставину, що відповідач визнав позов до розгляду справи по суті. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищенаведене, позивачці слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить грошову суму 605 грн 60 коп.

Outcome: approved