Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачем укладено кредитні договори: 13.09.2020 кредитний договір №20116835180, за яким надано кредит в сумі 49\~996,82 грн., а також 15.09.2020 кредитний договір №40016835180, відповідно до якого видано кредит в сумі 59\~149 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк та заборгованість останньої перед позивачем станом на 01.12.2024 склала: по кредитному договору від 13.09.2020 №20116835180 - 83 794,68 грн., з яких: 49 996,82 грн. - заборгованість за кредитом; 33 797,86 грн. - заборгованість за процентами; по кредитному договору від 15.09.2020 №40016835180 - 19 587,56 грн., з яких: 19 582,47 грн. - заборгованість за кредитом; 5,09 грн. - заборгованість за процентами. Загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорами станом на 01.12.2024 склала 103 382,24 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не направляла. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши й дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 13.09.2020 [PERSON] в АТ «ПУМБ» підписала заяву №20116835180 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якої відповідачу відкритий картковий рахунок № [NUMBER] з встановленням кредитного ліміту в розмірі 3 000,00 грн під 47,88 % річних за користування кредитними коштами зі строком кредитування 12 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Підписанням такої заяви відповідач беззаперечно підтвердила, що прийняла Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить 1257,86 грн. (а.с. 11). Також 13.09.2020 позивач власноручно підписала паспорт споживчого кредиту, погодившись таким чином з умовами кредитування (на звороті а.с. 11). Згідно з довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору №20116835180 від 13.09.2020, кредитний ліміт, встановлений на кредитній картці [PERSON] , неодноразово збільшувався, та 16.03.2022 збільшено до 49 996,82 грн. (а.с. 39 на завороті).\~ Судом також встановлено, що 13.09.2020 [PERSON] , з метою отримання банківських послуг, звернулася до АТ «Перший український міжнародний банк», та підписавши відповідну заяву на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб №40016835180 отримала кредит у розмірі 59 149 грн. на загальні споживчі цілі, строком на 24 місяці, зі сплатою 0,01 % річних (а.с. 12 на звороті). Крім того, [PERSON] 13.09.2020 було підписано паспорт споживчого кредиту, де також зазначено про те, що сума кредиту становить 59 149 грн. для споживчих цілей, строком на 24 місяців, зі сплатою 0,01 % річних (а.с. 13). Перерахування АТ «ПУМБ» кредитних коштів на рахунок [PERSON] підтверджується також копією платіжної інструкції №TR.44247476.14268.359 (а.с. 40). Зі змісту виписки по рахунку вбачається, що [PERSON] регулярно використовувала кредитну картку для зняття готівки, оплати товарів і послуг (а.с. на звороті 44-49). У статтях\~12,\~81 ЦПК України\~наведений обов`язок кожної сторони довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір заборгованості [PERSON] станом на\~01.12.2024\~року склала: за\~кредитним договором\~№20116835180\~від 13.09.2020 - 83\~794,68 грн., з яких:\~49\~996,82\~грн.\~-\~заборгованість за\~кредитом,\~33\~797,86\~грн.\~заборгованість за\~відсотками (а.с.\~на звороті\~40-42);за кредитним\~договором №40016835180\~від 15.09.2020 - 19\~587,56 грн., з яких: 19\~582,47 грн. - заборгованість за кредитом, 5,09 грн. заборгованість за відсотками (а.с. на звороті 42-44). Встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що [PERSON] не виконала належним чином своїх зобов`язань з повернення заборгованості за кредитом та процентами, а тому з неї на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 103\~382,24 грн., оскільки заявлені вимог є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2\~422,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально. З огляду на викладене та

Outcome: approved