Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

У березні 2025 року позивачі в особі свого представника [PERSON] звернулися до суду з позовом до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на квартиру. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.12.2002 року виконавчим комітетом Авдіївської міської ради Донецької області згідно з рішенням № 390, їм, [PERSON] та [PERSON] , а також [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS] , загальною площею 50,3 кв.м. 30.01.2003 року їх право власності на вказану квартиру було зареєстровано у КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька», про що здійснено реєстраційний запис № 5122 у реєстровій книзі № 39. [INFO] [PERSON] померла. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.12.2009 року спадкоємцем після смерті [PERSON] є її онука [PERSON] . Таким чином після смерті [PERSON] . [PERSON] успадкувала 1/3 частину квартири [ADDRESS] . З метою реєстрації свого права власності та подальшого отримання компенсації за знищене або пошкоджене майно позивачі звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради, але у вчиненні цієї реєстрації дії було відмовлено через неможливість отримання підтвердження від Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації м. Донецька інформації про державну реєстрацію права власності. За цих підстав позивачі просили визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] ; за [PERSON] право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] . Рішенням Вищої ради правосуддя територіальну підсудність судових справ Авдіївського міського суду Донецької області з 1 липня 2024 року змінено та передано до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2025 року у справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче провадження. До закінчення підготовчого провадження представником позивачів [PERSON] подано заяву зміну предмета позову, а саме просив визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] за кожною. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Сторони в судове засідання 11 липня 2025 року не з`явилися. Представник позивачів [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі. В свою чергу, представник відповідача Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області Малярчик Е.Е. через систему «Електронний суд» подала заяву, в якій також просила розглянути справу без її участі, заперечень проти позову не надала. Відповідно до\~частини 4\~статті 268\~ЦПК України\~у разі\~неявки всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким завершується\~розгляд справи,\~або у\~разі розгляду\~справи без\~повідомлення (виклику)\~учасників справи\~суд підписує\~рішення (повне\~або скорочене)\~без його\~проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 268 ЦПК України). Суд, з`ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим 23 грудня 2002 року виконавчим комітетом Авдіївської міської ради на підставі рішення від 23.12.2002 р. за № 390, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності квартира загальною площею 50,3 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з реєстраційним написом право власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на зазначену квартиру було зареєстровано Бюро технічної інвентаризації м. Донецька в реєстровій книзі № 39 за № 5122 від 30.01.2003. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 28.12.2019 приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Донецької області Василенко В.А., що зареєстроване в реєстрі за № 129, спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , є її онука [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Право власності [PERSON] на 1/3 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано 28.01.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17 квітня 2021 року, 17 квітня 2021 року у Київському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління (м. Одеса) був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] , про що складений актовий запис № 571. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Рішеннями державного реєстратора № 70255007 від 16 листопада 2023 та № 71373343 від 31 січня 2024 року позивачам було відмовлено у реєстрації права власності на нерухоме майно через неможливість отримання від БТІ інформації про зареєстровані права на нерухоме майно до 01.01.2013 року. Згідно з листом Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 15.12.2024 до 01 січня 2013 року державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані у місті Авдіївка Донецької області, здійснювали КП БТІ м. Донецька (ЄДРПОУ 03336670), КП БТІ Ясинуватської міської ради (ЄДРПОУ 33796504). Дана інформація міститься на відбитках печаток на реєстраційних надписах в документах, що посвідчують право власності на об`єкти нерухомого майна. До квітня 2014 року архівні справи на паперових носіях щодо об`єктів нерухомого майна, розташованих у місті Авдіївка, зберігалися у БТІ в місті Ясинувата Донецької області. Відповідно до\~розпорядження КМУ №1085-р від 07.11.2014\~в місті Ясинувата органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Отже, на сьогодні неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані до 01 січня 2013 року права на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на території Авдіївської міської територіальної громади. Розглядаючи заявлені позовні вимоги про визнання за позивачами права власності на нерухоме майно, суд виходить із того, що відповідно до\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16\~ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В частині 1 статті 4\~ЦПК України також визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 1\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтею 392\~ЦК України власник\~майна може\~пред`явити\~позов про\~визнання його\~права власності,\~якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає доведеним факт належності позивачам на праві власності квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки це підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, копією реєстраційного напису, зробленого Бюро технічної інвентаризації. Між співвласниками немає спору про розміру їх часток у праві спільної власності, відповідно кожному зі співвласників належить по 1/3 частині вищевказаної квартири, яка набута в порядку приватизації. Суд також звертає увагу, що загальновідомим і таким, що не підлягає доказуванню, є факт окупації російською федерацією частини Донецької області, в тому числі м. Донецька та м. Ясинувата, де зберігалися документи, які підтверджують реєстрацію в установленому до 01.01.2013 року порядку права власності на нерухоме майно, розташоване в м. Авдіївка Донецької області. Враховуючи, що в судовому засіданні підтверджено право власності позивачів на квартиру, але позивачі позбавлені можливості реалізовувати свої правомочності власників майна через відсутність відповідних відомостей про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та неможливість їх отримання у відповідному бюро технічної інвентаризації через окупацію частини Донецької області, де зберігалися реєстраційні документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно, суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачами право власності, а саме на 1/3 частину за кожною на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 27,0 кв.м.

Outcome: approved