Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1.1. У квітні 2025 року акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі \~- АТ «А-Банк») звернулось до суду з указаним позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101637599975102 від 22\~листопада 2021 року в розмірі 230 533\~грн 55 коп., а також судові витрати у виді судового збору 2 766\~грн 40 коп. 1.2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 1.3. 22 листопада 2021 року, будучи клієнтом банку, [PERSON] уклала з АТ «А-Банк» кредитний договір ABH0CT155101637599976102, щодо надання останній кредиту в розмірі 100 000 грн строком на 63 місяців (тобто до 21 лютого 2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. 1.3. Станом на 18 квітня 2025 року заборгованість відповідачки за даним кредитним договором складала суму в розмірі 230 533 грн 55 коп, яка складається з: 100 000 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 130 533 грн 55 коп - загальний залишок заборгованості за процентами. 1.4. Відзиву на позову відповідачем не надано. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 14 травня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 2.2. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. 2.3. Відповідачка у судове засідання 08 липня 2025 року повторно не\~з`явилася, причини неявки суду не повідомила; про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що відповідає положенням ч. 7 ст. 128 ЦПК України. 2.4. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 08 липня 2025 року вирішено розглядати справу з ухваленням заочного рішення. 3. Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини 3.1. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 3.2. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 3.3. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3.4. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3.5. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. 3.6. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 3.7. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 3.8. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. 3.9. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 3.10. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 3.11. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст.\~610 ЦК України. 3.12.Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. 3.13. Відповідно до правового висновку Верховного суду України від 11 березня 2015\~року у справі № 6-16цс15, «умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 червня 2015 року справа №\~6-698цс15, від 1 липня 2015 року справа №6-757цс15». 3.14. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 3.15. Згідно із ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 3.16.\~Відповідно\~до\~ст.\~12\~Закону,\~якщо\~відповідно\~до\~акта цивільного\~законодавства або\~за\~домовленістю сторін\~електронний\~правочин\~має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання\~є\~використання: електронного\~підпису відповідно\~до вимог\~законів України\~«Про\~електронні\~документи\~та\~електронний документообіг»\~та\~«Про електронну\~ідентифікацію\~та\~електронні\~довірчі послуги»,\~за\~умови використання\~засобу\~електронного підпису\~усіма\~сторонами\~електронного\~правочину; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 3.18. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис, як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. 3.19. Відповідно до положень ст.ст.12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 4. Фактичні обставини, встановлені судом 4.1. Судом установлено, що [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 4.2. 22 листопада 2021 року, будучи клієнтом банку, [PERSON] уклала з АТ «А-Банк» кредитний договір № ABH0CT155101637599976102, щодо надання останній кредиту в розмірі 100000 грн. строком на 63 місяців (тобто до 21 лютого 2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. 4.3. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (Заяві на погодження використання електронного підпису). У разі, якщо вказані документи підписано за допомогою електронного підпису, то він є аналогом власноручного підпису. 4.4. Відповідно до п. 11 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» та/або Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. 4.5. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №\~ABH0CT155101637599976102 від 22 листопада 2021 року встановлено, що відповідачка не своєчасно та не в повному обсязі проводила погашення по кредиту, відсоткам, а також іншим витратам, що є порушення умов даного договору. 4.6. Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, а також інших витрат відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на станом на 18 квітня 2025 року заборгованість відповідачки за даним кредитним договором складала суму в розмірі 230533 грн 55 коп, яка складається з: 100\~000 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 130 533 грн 55 коп - загальний залишок заборгованості за процентами. 5. Оцінка Суду 5.1.\~Позичальник [PERSON] \~отримала кошти\~за кредитним\~договором,\~але не\~повернула їх\~у визначені\~строки,\~не\~сплатила погоджені\~сторонами договору\~відсотки по кредиту,\~отже має\~заборгованість,\~права вимоги\~щодо стягнення\~якої наявні\~у позивача\~АТ «Акцент-Банк»\~за укладеним\~договором.\~Тому суд\~вважає за\~необхідне стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача заборгованість\~за кредитним\~договором №\~ABH0CT155101637599976102 від 22 листопада 2021 року у розмірі 230533 грн 55 коп. 6. Розподіл судових витрат між сторонами 6.1. Враховуючи висновок суду про задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 766 грн 40 коп.

Outcome: approved