Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

02.08.2025 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Білоусов Г.О., звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, вимоги у якій адвокат уточнив 03.07.2025 року. В позові посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] у віці 76 років. В відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] було отримано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] рідної матері [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, а саме на квартиру [ADDRESS] загальною площею 44,7 кв.м., яка належала їй на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна № 371/ФЗ від 03 грудня 1997 року. Спадкоємцями за законом, є донька [PERSON] та рідний син померлої - [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, так як був зареєстрованим і проживав в квартирі зі спадкодавцем, звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Факт родинних відносин спадкодавця [PERSON] , [INFO] та спадкоємця [PERSON] , [INFO] підтверджуються свідоцтвом про народження одруження серії [NUMBER] виданого 19 серпня 1964 року відділом РАГС Ленінського району м.Дніпропетровська, згідно якого матір`ю позивача є [PERSON] . У встановлений законом строк після смерті [INFO] [PERSON] , 09 липня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Після спливу строку, тобто 09 липня 2024 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право власності на спадщину в порядку спадкування за законом. 09 липня 2024 року державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д., [PERSON] було відмовлено, в зв`язку з чим винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, на підставі того, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, не може бути виданий у зв`язку з тим, що дане майно не зареєстроване та не надані правовстановлюючі документи на майно. Для того, щоб визнати право власності на спадкове майно, [PERSON] , як спадкоємцю за законом, необхідно звернутись до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Розбіжність в актовому записі про смерть від 17.09.2014 року за №374 матері позивача та його свідоцтві про народження на російській мові, паспорті громадянина України не дають можливості оформити свідоцтво про право на спадщину після смерті. Разом з тим у свідоцтві про народження [PERSON] прізвище [PERSON] вказане з російською літерою «и». В зв`язку із викладеними обставинами, представник позивача просить суд: -встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] народженні, а саме, що - померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , є рідною матір`ю - [PERSON] , [INFO] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) в порядку спадкування за законом, право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 44,7 кв.м, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . До початку проведення судового засідання представником позивача [PERSON] , Білоусовим Г.О., надано суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але в матеріалах справи наявний електронний доказ відеозвернення з її паспортом, в якому нею вказано про визнання позову [PERSON] . Третьою особо державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. надано заяву про відсутність заперечень у позові, просила розглянути справу без її участі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з позивачем родинних відносин не має, він її сусід. [PERSON] була матір`ю [PERSON] , вони проживали разом у квартирі, у 2014 році вона померла. [PERSON] називала [PERSON] сином. На похорон [PERSON] приїжджала також її дочка, потім поїхала, більше її не бачила. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з позивачем є сусідами. [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , але вона виїхала з України. Позивач проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла у 2014 році, саме тоді приїжджала [PERSON] на її поховання. Суд, заслухавши свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 16 вересня 2014 року, відповідно до Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого 17 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.7), померла [PERSON] , якій згідно Договору дарування від 21.11.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за №3431, належала на праві власності квартира [ADDRESS] (а.с.9). Вказана квартира зареєстрована Синельниківським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] 29 грудня 2001 року в реєстрову книгу №60 за реєстром №1. Відповідно до ч. 1 ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст.\~1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із копії спадкової справи №220/2014 до майна померлої [INFO] [PERSON] , встановлено звернення із заявою про прийняття спадщини 23 вересня 2014 року дочкою [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на користь якої спадкодавицею складено заповіт на нерухоме майно, яке не є предметом даного судового розгляду. Крім того, наявний витяг з Реєстру територіальної громади за період з 16.09.2014 року по 18 квітня 2024 року, згідно якого за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані з 28.11.2001 року: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Фактичне проживання позивача [PERSON] , 1964 року народження в квартирі [ADDRESS] , з 28 листопада 2001 року по теперішній час, разом з [PERSON] , яка є його матір`ю, з 28.11.2001 року до дня її смерті [INFO] , підтверджено довідкою ОСББ «Наша довіра» від 06.03.2025 року. Згідно п.1 ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Під час розгляду справи є встановленим, що померла [PERSON] , [INFO] , є матір`ю позивача [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджена: копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 19.08.1964 року (російською мовою) « [PERSON] », де у графі мати вказано (російською мовою) « [PERSON] »; копією паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , Серії [NUMBER] , виданого 05.11.2001 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, де на стор. 2 російською мовою його прізвище вказано « [PERSON] »; довідками з місця реєстрації та проживання, в яких підтверджено, що [PERSON] є сином померлої [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Першої синельниківської нотаріальної контори Дніпропетровської області Міроненко Г.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку із ненаданням в повному обсязі документів для оформлення спадщини (а.с.17). З викладених обставин, встановлено, що за життя спадкодавцю [PERSON] належала квартира [ADDRESS] , а також, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] матері [PERSON] , він проживав із нею постійно до дня смерті, тому є таким, що прийняв спадщину, в порядку ст. 1268 ЦК України, про що відповідач [PERSON] не заперечувала. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved