Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

У лютому 2025 року адвокат Патика А.В. в інтересах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гідропаркова 11, П.1-3» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по внескам співвласників та обов`язковим платежам у сумі 9950 грн, інфляційних втрат у розмірі 1482,47 грн, 3 % річних в розмірі 444,29 грн, а всього заборгованості в сумі 11876,76 грн. В обґрунтування позовних вимог представник посилається на те, що 31.05.2016 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гідропаркова 11, П.1-3» (далі - ОСББ). Завданням та предметом діяльності ОСББ, відповідно до його Статуту є забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном, забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласників в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами, забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання, здійснення некомерційної господарської діяльності. Відповідно до протоколу (рішення) від 05.03.2020 року загальних зборів ОСББ було затверджено з 01.03.2020 року внесок на утримання будинку та нежитлових приміщень у розмірі 5,80 грн за 1 кв.м. загальної площі. Відповідно до протоколу (рішення) №01/2024 року від 25.11.2024 року загальних зборів ОСББ було затверджено з 01.12.2024 року внесок на утримання будинку та нежитлових приміщень у розмірі 6,70 грн за 1 кв.м загальної площі. Вищевказані протоколи (рішення) ОСББ ніким не оскаржені, не скасовані і є чинними. Відповідно до листа від 01.03.2025 року №12 КП «ДМБТІ» ДМР станом на 31.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] , містяться відомості про право власності за відповідачами, загальною площею 50,0 кв.м. Відповідачі свої зобов`язання, як співвласники ОСББ в повному обсязі не виконують, у зв`язку з чим за період з березня 2022 року по грудень 2024 року утворився борг перед ОСББ по сплаті внесків, у розмірі 9950 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачів разом із інфляційними втратами за період з квітня 2022 року по грудень 2024 року в сумі 1482,47 грн та 3 % річних за цей же період в сумі 444,29 грн, а всього 11876,76, а також судові витрати разом із правовою допомогу. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2025 року за клопотанням відповідача [PERSON] витребувано у ОСББ «Гідропаркова 11, П. 1-3» акт звірки та розрахунок заборгованості з урахуванням наданих копії платіжних квитанцій щодо заборгованості по внескам співвласників боржників [PERSON] та [PERSON] 13.05.2025 року на виконання вищевказаної ухвали суду представником позивача ОСББ «Гідропаркова 11, П. 1-3» адвокатом Патика А.В. до суду надано заяву, до якого додано розрахунок заборгованості за період з серпня 2016 року по грудень 2024 року, акт звірки нарахування та сплати внесківна управління та утримання багатоквартирного будинку за період з 01.08.2016 року по 31.01.2025 року між ОСББ та відповідачами, витяги з історії оплат та платіжні інструкції за період з 2022 -2025 роки, платіжні інструкції за 2020 рік та банківські виписки за період з 2016-2020 роки. У поданій заяві представник зазначив, що ОСББ було здійснено й віднесення платежів відповідача на попередні роки заборгованості, що слідує з розрахунку заборгованості поданого до суду. Відповідно до розрахунку, з урахуванням проведених відповідачами платежів, з урахуванням уточнень бухгалтерії, заборгованість за період з березня 2022 року по грудень 2024 року складає 9905 грн, замість 9950 грн, вказаних у первісному розрахунку. Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25.04.2025 року, з 30.04.2025 року змінено найменування Ленінського районного суду міста Дніпропетровська на Новокодацький районний суд міста Дніпра. Представник позивача адвокат Патика А.В. в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи провести за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила врахувати надані суду квитанції за період з 2022 року по 2024 року на загальну суму 3980 грн та застосувати строк позовної давності. Щодо стягнення на користь позивача витрат понесених на правову допомогу вказала, що сума у розмірі 4500 грн є необґрунтованою та відповідно до протоколу 01/2024 загальних зборів від 25.11.2024 року юридичні послуги вже включені в кошторис ОСББ. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки відповідач не повідомила про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у суду наявні відомості про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце цього засідання, тому причин для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає і вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні. Вислухавши пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.05.2016 року проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гідропаркова 11, П.1-3» за адресою: [ADDRESS] (а.с.31 -31 зворот). Статут ОСББ «Гідропаркова 11, П.1-3» затверджено 22.04.2016 року рішенням загальних зборів, оформленим протоколом №1 (а.с.17-30 зворот). Відповідно до частини першої, четвертої статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно зі Статутом ОСББ «Гідропаркова 11, П.1-3» об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку для забезпечення і захисту прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Відповідно до протоколу від 05.03.2020 року, загальними зборами ОСББ «Гідропаркова 11, П.1-3», було затверджено внесок на управління та утримання багатоквартирного будинку та нежитлових приміщень з 01.03.2020 року в розмірі 5,80 грн за 1 кв.м загальної площі в т.ч за елементами витрат: технічне обслуговування ліфтів - 0,8418 грн; енергопостачання для ліфтів - 0,3180 грн; освітлення сходових клітин - 0,0750 грн; розрахунково-касове обслуговування банку - 0,0500 грн; господарські потреби - 0,0667 грн; заробітна плата обслуговуючого персоналу - 3,0049 грн; нарахування на заробітну плату (22% ЄВС) - 0,6611 грн; аварійний фонд - 0,6168 грн; технічне обслуговування будинку - 0,1667 грн (а.с.37-41). Відповідно до протоколу 01/2024 від 25.11.2024 року, загальними зборами ОСББ «Гідропаркова 11, П.1-3», було затверджено кошторис та внески на управління та утримання багатоквартирного будинку з 01.12.2024 року в розмірі 6,70 грн за 1 кв.м загальної площі в т.ч. за елементами витрат: технічне обслуговування ліфтів - 0,90 грн; енергопостачання для ліфтів - 0,64 грн; освітлення сходових клітин - 0,08 грн; розрахунково-касове обслуговування банку - 0,06 грн; господарські потреби - 0,06 грн; заробітна плата керівного складу - 1,02 грн; нарахування на заробітну плату (22% ЄВС) - 0,22 грн; технічне обслуговування будинку (договори з ФОП) - 1,95 грн; аварійний та ремонтний фонд - 1,27 грн; юридичні послуги та судовий збір - 0,50 грн (а.с.46-48). Вказані протоколи ОСББ «Гідропаркова 11, П.1-3» не оскаржено, не скасовано та є чинним, а відтак співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані сплачувати внески на підставі закону та вказаних рішень. Згідно з інформацією, наданою Комунальним підприємством «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 03.01.2025 року №12 станом на 31.12.2012 року відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано на праві спільної сумісної власності в цілому за [PERSON] , [PERSON] . Згідно з технічним паспортом, наданим органом приватизації, що зберігається в інвентаризаційній справі, загальна площа квартири [NUMBER] складає 50,0 кв.м. (а.с.32-32 зворот). Зареєстроване місце проживання відповідачів за вищевказаною адресою (а.с.54, 55). Однак, відповідачі своїх зобов`язань співвласника багатоквартирного будинку належним чином не виконують рішення позивача у частині сплати обов`язкових внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого у них утворилась заборгованість за період з березня 2022 року по грудень 2024 року у розмірі 9905,00 грн, що підтверджується наданими позивачем розрахунком заборгованості (а.с.89-90), а також актом звіряння взаємних розрахунків за період з 2016 року по січень 2025 року (а.с.91). Відповідно до статуту ОСББ «Гідропаркова 11, П.1-3» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (п.п.8 п.6.3 розділу 6 Статуту). Згідно з частиною четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі Закон) основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання. Частинами першою, сьомою статті 22 Закону передбачено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. За змістом ст. 16 Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Статтею 15 Закону визначено, що співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону співвласник квартири зобов`язаний сплачувати внески та платежі за отримані послуги. Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», визначено: виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно з розділом 3 статуту ОСББ «Гідропаркова 11, П.1-3» до виключної компетенції загальних зборів віднесено визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників і порядку сплати внесків і платежів. Рішення, прийняті загальними зборами в межах їх компетенції, є обов`язковими для всіх власників. У зв`язку з невиконанням рішення ОСББ в частині оплати наданих комунальних послуг за відповідачами рахується заборгованість, яка складає 9905,00 грн. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за спірний період складений з чітким зазначенням нарахованих і сплачених сум, суми заборгованості наростаючим підсумком. Суд вважає вказаний розрахунок належним та допустимим доказом. Правильність нарахування вказаного розміру заборгованості відповідачі не спростували будь-якими належними, достовірними та допустимими доказами. Таким чином, оскільки відповідачі є власниками квартири у будинку, балансоутримувачем якого є ОСББ «Гідропаркова 11, П.1-3», за вказаною адресою рахується заборгованість, суд дійшов висновку про необхідність стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 9905,00 грн. Щодо тверджень відповідача про внесення оплати в розмірі 3980 грн за період з 2022-2024 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що відповідно до наданих відповідачем квитанцій від 08.10.2022 року на суму 310 грн, 26.08.2022 року на суму 310 грн, 27.12.2022 року на суму 310 грн, 05.11.2022 року на суму 310 грн, 23.05.2022 року на суму 200 грн, 04.01.2022 року на суму 310 грн, 19.02.2022 року на суму 100 грн, 18.07.2022 року на суму 310 грн, 19.06.2022 року на суму 310 грн, 22.01.2023 року на суму 320 грн, 19.04.2023 року на суму 310 грн, 29.07.2023 року на суму 10 грн, 31.08.2023 року на суму 10 грн, 29.11.2023 року на суму 50 грн, 04.10.2023 року на суму 50 грн, 14.01.2024 року на суму 50 грн, 20.03.2024 року на суму 50 грн, 18.05.2024 року на суму 50 грн, 23.06.2024 року на суму 50 грн, 18.08.2024 року на суму 100 грн, 23.09.2024 року на суму 50 грн, 17.10.2024 року на суму 50 грн, 30.11.2024 року на суму 50 грн, [PERSON] було сплачено на рахунок ОСББ «Гідропаркова 11, П.1-3» грошові кошти на загальну суму 3980,00 грн з призначенням платежу «внесок на утримання будинку» (а.с.73-78). Представник позивача вказує, що вказані кошти були направлені на погашення заборгованості за попередні роки, що слідує з доданого розрахунку заборгованості. Оскільки відповідачем проводились часткова оплата внесків, без призначення платежу, а тому дані кошти йшли в рахунок погашення найдавнішої заборгованості, аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 26.12.2019 по справі № 911/2630/18, від 18.04.2018 у справі № 904/12527/16, від 26.09.2019 у справі № 910/12934/18, від 15.10.2019 р. у справі № 909/1141/18, суд дійшов висновку, що у випадку, коли в графі платіжного доручення «призначення платежу» відсутні посилання на період, дату, номер договору, згідно якого здійснюється платіж, тощо, такий період має визначатись одержувачем відповідно до умов договору між платником та одержувачем коштів. Якщо відповідні застереження у договорі відсутні, то у разі наявності заборгованості платежі мають відноситись на погашення заборгованості в хронологічному порядку: починаючи з тієї, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Наявність боргу зі сплати внесків не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином. Згідно з розрахунком, наданим ОСББ та не спростованим відповідачами заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території з березня 2022 року по грудень 2024 року складає у розмірі 9905 грн, а також нарахованих штрафних санкцій, які складаються з інфляційних втрат у розмірі 1482,47 грн та 3 % річних - 444,29 грн, а всього 11831,76 грн. Таким чином, із урахуванням зазначених норм матеріального права, суд дійшов до висновку про наявність правових підстави для стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості по внесках за період з березня 2022 року по грудень 2024 року з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних за прострочення виконання [PERSON] та [PERSON] грошового зобов`язання. Разом із тим, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності. Відповідно до положень статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. 11 березня 2020 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до якої з урахуванням внесених до неї в подальшому змін, зокрема постановами Кабінету Міністрів України №215 від 16 березня 2020 року та №239 від 25 березня 2020 року, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року установлено карантин на усій території України з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року. Дія карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року, безперервно продовжувалася згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 291 від 22 квітня 2020 року, №343 від 04 травня 2020 року, № 392 від 20 травня 2020 року, № 500 від 17 червня 2020 року, № 641 від 22 липня 2020 року, № 760 від 26 серпня 2020 року, № 956 від 13 жовтня 2020 року, № 1236 від 09 грудня 2020 року, № 104 від 17 лютого 2021 року, № 405 від 21 квітня 2021 року, № 611 від 16 червня 2021 року, № 855 від 11 серпня 2021 року, № 981 від 22 вересня 2021 року, №1336 від 15 грудня 2021 року, №229 від 23 лютого 2022 року, №630 від 27 травня 2022 року, №928 від 19 серпня 2022 року, №1423 від 23 грудня 2022 року та №383 від 25 квітня 2023 року. Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України №383 від 25 квітня 2023 року дію карантину продовжено до 30 червня 2023 року. Законом України № 540-ІХ від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України був доповнений, зокрема пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений Закон України № 540-ІХ від 30 березня 2020 року набрав чинності 02 квітня 2020 року. Суд зазначає, що з 12.03.2020 (дата початку карантину) і до 30.06.2023 (останній день карантину) перебіг позовної давності був зупинений. Відповідно до приписів п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки позовної давності продовжуються на строк дії зазначеного стану. Окрім того, ЗУ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» від 08 листопада 2023 року внесено наступні зміни до п 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України: "У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами) в Україні воєнний стан діє з 24.02.2022 року до 07.08.2025 року. Враховуючи зазначені норми законодавства, строк позовної давності не можна вважати таким, що сплив на момент подачі позову. Ураховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території є обґрунтованими, доведеними та відповідачами не спростовані. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн в рівних частках, тобто по 1514 грн з кожного. Що стосується вимог позивача про відшкодування судових витрат на правову допомогу, то слід зазначити наступне. Положенням ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У постановах Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, від 01.06.2018 року у справі № 904/8478/16 зазначено, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2024 року у справі № 357/7395/20 зазначено, що суд не зобов?язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved