Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

У грудні 2023 року заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Редька Микола, в інтересах Запорізької міської ради, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив визнати відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а саме квартиру [ADDRESS] , та передати вказану квартиру у власність Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради; стягнути із [PERSON] кошти, витрачені у 2023 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 2684,00 грн. на користь Запорізької обласної прокуратури. В обґрунтування позову зазначено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності в рівних частках належала [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної Ради народних депутатів м. Запоріжжя 30.12.1993, зареєстрованим Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 221 за реєстровим № 35951. Після смерті [PERSON] , частини квартири успадкована [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 17.08.1999 № 2-1952. Відомості щодо права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майна відсутні. Водночас, за матеріалами, що містяться в інвентаризаційній справі на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , на момент смерті [PERSON] , [INFO] , була її єдиним власником, на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 30.12.1993 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.08.1999 № 2-1952. За даними Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 05.12.2020 № 01-18/6195 [PERSON] перебувала на обліку в управлінні та користувалася житловою субсидією за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відомостей, що містяться у деклараціях про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 25.11.2010, 31.10.2011, 16.11.2012, 23.10.2013, 05.11.2014, [PERSON] зареєстрована (проживала) за адресою: [ADDRESS] , будь-які інші особи, крім самої [PERSON] у квартирі не зареєстровані (не проживають). Інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 22.09.2022 за № 04-45/3/832 підтверджено, що з 10.07.1985 по день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , будь-які інші особи, крім померлої, не зареєстровані. Отже, на момент смерті [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1993, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.08.1999 була єдиним власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 23.09.2022 № 892/01-09 заповіти (спадкові договори) від імені [PERSON] не посвідчувалися. За інформацією Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 23.09.2022 № 892/01-09 у Спадковому реєстрі міститься інформація про заведення приватним нотаріусом [PERSON] після померлої [INFO] [PERSON] , спадкової справи № 15/2016 від 28.07.2016. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №15/2016\~від 28.07.2016,спадкова\~справа була\~заведена приватним\~нотаріусом Коноваловою Л.С. після померлої\~ [INFO] [PERSON] \~на підставі\~заяви [PERSON] . Інші особи із заявами про прийняття спадщини після померлої [PERSON] не зверталися. Разом з тим, на думку прокурора, звернення [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] жодним чином не впливає на існування родинних відносин з померлою та автоматично не робить її спадкоємцем за законом будь-якої черги, у тому числі четвертої, а лише вказує на волевиявлення заявника на отримання спадщини. Посилаючись на те, що відповідач у справі не є спадкоємцем будь-якої черги після померлої [PERSON] , інші особи до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не звертались, прокурор вважає, що квартира [ADDRESS] є відумерлою спадщиною і має бути передана територіальній громаді м. Запоріжжя. Ухвалою судді від 28.12.2023, прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження позовну заяву Запорізької міської ради, в інтересах якої діє заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Редька М., відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 29.01.2024, яке було неодноразово відкладено, востаннє на 15.04.2024, встановлено відповідачу та позивачу строк на подання заяв по суті справи. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась. 29.03.2024 від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням суду у справі №335/1810/24 за позовом [PERSON] до Запорізької міської ради, третя особа: приватний нотаріус ЗМНО Коновалова Людмила Сергіївна, про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю. Ухвалою суду від 15.04.2024 у задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у цій справі відмовлено. Ухвалою суду від 15.04.2024 закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Редьки Миколи в інтересах Запорізької міської ради до [PERSON] про визнання спадщини відумерлою, та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В ході судового розгляду відповідачем та її представником ще двічі подавались клопотання про зупинення провадження у справі до набрання рішенням суду в іншій справі законної сили, у задоволенні яких ухвалами суду від 03.07.2024 та від 02.04.2025 було відмовлено. У судове засідання, призначене на 23.06.2025, відповідач та її представник не з`явились, направивши до суду заяви про відкладення судового засідання. Між тим, суд не знайшов підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України, для відкладення судового засідання, зважаючи на ті обставини, що дії відповідача та її представника в цій справі свідчать про зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи. Незважаючи на неодноразове відкладення судового засідання у даній справі за ініціативою сторони відповідача, Доновська Н.О., подаючи клопотання про відкладення судового засідання для надання особистих пояснень, у жодне із судових засідань протягом всього судового розгляду справи так і не з`явились. Представник відповідача адвокат Білицький Є.М. тричі підряд не з`явився у судові засідання, 30.04.2025, 26.05.2025 та 23.06.2025. До того ж, з наданих ним суду документів на підтвердження поважності причин його неявки до суду, можливо лише встановити, що він є захисником підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, проте, вказані документи не містять даних, які би свідчили про зайнятість адвоката Білицького Є.М. у проведенні слідчих дій із його підзахисним в день та час, на які було призначено судове засідання в цій справі. З огляду на викладені обставини, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторони відповідача. Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши прокурора та представника Запорізької міської ради, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності в рівних долях належала [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] , яке видано виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної Ради народних депутатів м. Запоріжжя 30.12.1993, зареєстроване ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 221 за реєстровим № 35951. [PERSON] помер [INFO] , і після його смерті належна йому частина квартири була успадкована дружиною померлого, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видане Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 17.08.1999 № 2-1952. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 19.02.2016. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, у вигляді квартири [ADDRESS] , яка належала їй: 1/2 частина - на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної Ради народних депутатів м. Запоріжжя 30.12.1993 року, та 1/2 частина - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Пянтковською О.Г. 17.08.1999 року, реєстровий № 426. Згідно зі ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 ст.\~1220\~ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно із\~ст.\~1268\~ЦК України,\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як передбачено ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна. Після померлої [PERSON] , 28.07.2016, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваловою Л.С. було заведено спадкову справу № 15/2016, за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом. Інші особи із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] до приватного нотаріуса не звертались, відповідно інших осіб, які би претендували на спадкове майно, немає. Для підтвердження права на спадкування за законом, [PERSON] , в порядку окремого провадження, звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із померлою, заінтересована особа Запорізька міська рада, і ухвалою цього суду від 22.12.2017 заяву [PERSON] було залишено без розгляду у зв`язку із встановленням спору про право. Після цього, [PERSON] із аналогічною заявою, але із зазначенням іншої заінтересованої особи, звернулася до Запорізького районного суду Запорізької області. Рішенням цього суду від 24.09.2020 у справі №317/1736/20, задоволено заяву [PERSON] та встановлено факт її спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 01.02.2010 року по [INFO] , день смерті [PERSON] . Проте,\~постановою Запорізького\~апеляційного суду\~від 10.05.2023\~у справі\~№317/1736/20,\~за результатами\~розгляду апеляційної\~скарги керівника\~Вознесенівської окружної\~прокуратури м.\~Запоріжжя,\~вищевказане рішення\~суду першої\~інстанції скасовано, заяву [PERSON] про встановлення факту спільного проживання з [PERSON] залишено без розгляду в силу наявності спору про право. Вказані обставини свідчать, що станом на час розгляду цієї справи судом, відповідач не надала нотаріусу документів, які би свідчили про те, що вона є спадкоємцем четвертої черги, як особа, яка проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Не надано відповідачем і суду доказів того, що вона відноситься до однієї із п`яти черг спадкоємців за законом, які визначені положеннями ст. ст. 1261-1265 ЦК України. У жовтні 2024 року представник відповідача, разом із клопотанням про визнання поважними причин пропуску строку для подання доказів, подав пакет документів, які, як він зазначав у судовому засіданні, свідчать про родинні зв`язки [PERSON] та померлої [PERSON] (т. 3 а.с. 104-131). Разом із тим, дослідивши вказані документи, суд встановив, що вони підтверджують, що відповідач у справі є рідною донькою [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , батьком якого, у свою чергу, є [PERSON] , який є рідним братом чоловіка спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1165 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Тобто, для спадкування в п`яту чергу, спадкоємець повинен довести, що він є іншим родичем саме спадкодавця до шостого ступеня споріднення. Надані представником відповідача докази свідчать про спорідненість відповідача не зі спадкодавцем [PERSON] , а із її чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] . З огляду на викладені обставини, суд доходить до висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами той факт, що вона має право на спадкування майна [PERSON] . Само по собі звернення відповідача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] жодним чином не впливає на існування родинних відносин із померлою та автоматично не робить її спадкоємцем за законом будь-якої черги, у тому числі четвертої, а лише вказує на волевиявлення заявника щодо отримання спадщини. Як вже було зазначено судом, інші особи до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] не звертались. Відповідно до інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12.02.2023, відносно [PERSON] , [INFO] , виявлено наступні актові записи: -актовий запис про шлюб № 1316 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , складений 12.07.1962 Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); -актовий запис\~про смерть\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~№1401\~від 19.02.2016\~року,\~складений Олександрівським\~відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), дата смерті: [INFO] ; -актовий запис\~про смерть чоловіка № 4373 [PERSON] , [INFO] , складений 20.05.1998 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), дата смерті: [INFO] . Інших актових записів відносно [PERSON] , [INFO] не виявлено. Інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 22.09.2022 за № 04-45/3/832 підтверджено, що з 10.07.1985 по день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , будь-які інші особи, крім померлої, не зареєстровані. Зазначені вище судом обставини свідчать про те, що хоча відповідач [PERSON] і зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої [PERSON] , проте, вона не є особою яка має право на спадкування після померлої, так як нею не надано доказів, що вона відноситься до кола спадкоємців [PERSON] будь-якої черги. Інші особи, протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини не подавали, тим самим не скористалися протягом встановленого законом строку своїм правом на отримання спадщини, та відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважаються такими, що спадщину не прийняли. За змістом ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Оскільки у даній справі встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , і з часу її смерті минуло більше одного року, а належні спадкоємці щодо майна померлої, які би у строк визначений Законом прийняли спадщину, відсутні, то у даному випадку спадщина, що залишилась після смерті [PERSON] підлягає визнанню відумерлою та переданню у власність територіальної громади за місцем знаходження нерухомого майна. За таких обставин, суд доходить висновку, що позовна заява Вознесенівської окружної прокуратури в інтересах\~Запорізької міської\~ради про\~визнання спадщини\~відумерлоює обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved