Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Представник позивача за дорученням Руденко К. В. звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 32400,00 гривень, судових витрат та витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 18.01.2024 між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5390-3329-1. Відповідно до умов кредитного договору, відповідачу надано кредит у розмірі 3200,00 грн., строком на 365 днів, до 17.01.2025, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5 % річних), шляхом переказу коштів на його платіжну картку № [NUMBER] . Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 10.03.2025 виникла заборгованість у розмірі 32400,00 грн, з яких: 3200,0 грн\~заборгованість за кредитом, 29200,00 грн\~заборгованість за нарахованими процентами. У зв`язку з порушенням його прав та інтересів ТОВ «ФК «Процент» змушене звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення рекомендованої кореспонденції. Поштове повідомлення поернулось з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. У Постанові від 01.12.2023у справі № 591/4832/22,провадження № 61-10261св23 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. При цьому, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.01.2024 між ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] в інформаційно-телекомунікаційній системі на сайті позивача укладено кредитний договір № 5390-3329-1 шляхом підписання відповідачем договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором /а. с. 12-15/. Згідно з п. 1.1.-1.3. кредитного договору, Товариство надало відповідачу грошові кошти в розмірі 3200,0 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим Договором. Процентна ставка за користування кредитом становить - 2.5% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 912.50 %) користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. Строк надання кредиту становить 365 днів, із сплатою кредиту в кінці строку користування згідно Додатку №1 до цього Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Згідно з п. 3.3. кредитного договору у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених цим Договором, сторони погодили, що позичальнику встановлюється відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Позичальник сплачує товариству проценти за неправомірне користування грошовими коштами за процентною ставкою - 2.5% (річна процентна ставка становить 912.50 %) від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів переданих позичальнику за цим Договором (суми кредиту) за кожний день користування. Позивач умови кредитного договору виконав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] умови кредитного договору не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 32400,00 грн, що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 3200,00 грн, заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 29200,00 грн. Наявність заборгованості у зазначеному розмірі підтверджується детальним розрахунками заборгованості /а. с. 20-25/. Крім цього, відповідно до довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» від 10.03.2025 підтверджено, що [PERSON] проведено платіж в розмірі 3200 грн на номер картки № [NUMBER] за договором № 5390-3329-1 на умовах фінансового кредиту /а. с. 19/. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2\~ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ч. 1ст. 530\~ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1ст. 612\~ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Процент» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 2422,20 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Так, положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4). Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано: копії Договору про надання юридичних послуг № 03/06/2024, Акт приймання-передачі наданих послуг № 7, платіжної інструкції кредитового переказу коштів, витягу з реєстру № 1 від 03.06.2024, відповідно до яких виконавець підготував позовну заяву про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 5390-3329-1 від 18.01.2024 та клопотання про витребування доказів вартістю 9000,00 грн, адвокатський запит про витребування доказів по боржнику [PERSON] вартістю 1000,00 грн. /а. с.46-47, 50-52/. Вирішуючи питання про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд враховує постанову ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, за змістом якої у розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Отже суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, за відсутності клопотання іншої сторони, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Outcome: approved