Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила виділити їй із земельної ділянки з кадастровим номером 3522281500:02:003:0904, загальною площею 2,3817 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, в натурі 1/2 частку вказаної земельної ділянки у вигляді земельної ділянки площею 1,19085 га відповідно до кадастрового плану поділу, виготовленого сертифікованим інженером - землевпорядником [PERSON] , та визнати за нею право власності на виділену в натурі земельну ділянку, припинивши право спільної часткової власності. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що 28.12.2014 приватний нотаріус Знам`янського міського нотаріального округу Цибульська Л.М. видала їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з 1/2 частки земельної ділянки призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3817 га, з кадастровим номером 3522281500:02:003:0904, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, що належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК №938984 від 30.07.2012. Іншим спадкоємцем є син померлого [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом подання заяви нотаріусу, однак свідоцтво про право на спадщину на іншу 1/2 частку вказаної земельної ділянки на ім`я [PERSON] до цього часу не видавалося. В свою чергу, вона бажає виділити в натурі свою частку зі спільного майна, неодноразово намагалася для цього зв`язатися з [PERSON] або його матір`ю для досягнення відповідної домовленості, однак місце їх знаходження чи засобів зв`язку встановити не вдалося, за місцем реєстрації вони фактично не проживають. Оскільки зазначені обставини порушують її право на вільне володіння та розпорядження своїм майном, тому вона вимушена звернутися до\~суду з\~цим позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Позненко Ю.В. подав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач та його законний представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив не подали. Згідно з ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ухвали суду від 02.07.2025 розгляд справи проводиться заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка реєстраційної служби Знам`янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області 19.02.2013 складено відповідний актовий запис №56, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (виданим 26.02.2013 повторно). Позивачка та відповідач є дітьми померлого, про що свідчать свідоцтва про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (виданим повторно) відповідно. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 3522281500:02:003:0904, загальною площею 2,3817 га, розташована на території Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК №938984, виданого Знам`янською районною державною адміністрацією 30.07.2012 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Знам`янською міською державною нотаріальною конторою 14.11.2011 за р.№2045. Згідно з матеріалами спадкової справи, після смерті [PERSON] спадкоємцями, які прийняли спадщину, є позивачка та відповідач. Позивачка 28.12.2014 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1155, на належну їй частку у спадковому майні, а саме: 1/2 частку вказаної вище земельної ділянки з кадастровим номером 3522281500:02:003:0904. Право власності позивачки на зазначену частку земельної ділянки зареєстроване 28.12.2014 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, форма власності приватна, вид спільної власності спільна часткова, розмір частки 1/2. Інформація про видане свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на ім`я його сина [PERSON] (відповідача) в матеріалах спадкової справи відсутня. За зверненням позивачки, сертифікований інженер-землевпорядник [PERSON] 14.01.2025 розробила кадастровий план поділу та можливості виділення в натурі (на місцевості) меж спірної земельної ділянки. Так, за змістом статей 316, 317, 319 ЦК України права власності полягає у праві особи (власника) володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з нормами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Відповідно до ст.1225 ЦК України право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. Права позивачки на 1/2 частку земельної ділянки зареєстроване відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом цивільного законодавства України, право приватної власності на майно може належати одному суб`єкту (індивідуально) або кільком суб`єктам (спільно). Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч.ч.2, 4 ст.355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст.356 ЦК України). Крім того, відповідно до ч.1 ст.86 ЗК України, який є спеціальним актом законодавства в сфері регулювання земельних відносин відповідно до ст.3 цього Кодексу, земельна ділянка може знаходитися у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами (п.«в» ч.1 ст.87 ЗК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частина 1 ст.364 ЦК України передбачає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з ч.3 цієї статті, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Кожен зі співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, з дотриманням вимог ст.183 ЦК України без втрати цільового призначення майна. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч.1 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. Частина 3 ст.88 ЗК України передбачає право учасника спільної часткової власності вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Позивачка обґрунтовувала свої позовні вимоги тим, що наразі між нею та відповідачем відсутня домовленість про володіння і користування їх спільним майном (земельною ділянкою), а тому вона бажає виділення в натурі належної їй частки з цього майна. Отримання співвласником в натурі частини спільного майна, яка відповідає його частці у праві спільної власності на це майно, є правом співвласника, реалізація якого не обумовлена згодою інших співвласників, а тому прагнення позивачки до виділення своїх часток зі спільної власності є правомірним. При цьому, законодавство не зобов`язує співвласника вживати заходів досудового врегулювання питання виділення його частки, Так, земельна ділянка з кадастровим номером 3522281500:02:003:0904 не є неподільною річчю в розумінні цивільного законодавства, виділ з неї частки, про які заявила позивачка, не призведе до втрати ділянкою їх цільового призначення. З огляду на це, обраний позивачкою спосіб захисту відповідає законній меті та не порушує прав та інтересів відповідача. Висновки сертифікованого інженера-землевпорядника [PERSON] є технічно обґрунтованими, а виділ за варіантом, запропонованим у кадастровому плані поділу, не створює перешкод у реалізації прав власності іншого співвласника. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачка, як співвласник майна, що належить їй та відповідачу на праві спільної часткової власності, має право на його поділ, в позасудовому порядку виділити в натурі належну їй 1/2 частку земельної ділянки не має можливості, що порушує її права на вільне володіння та розпорядження спадковим майном, тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Приймаючи до уваги, що позивачка в позові не просила відшкодувати понесені нею судові витрати, отже такі судові витрати необхідно віднести за рахунок позивачки.

Outcome: approved