Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Доброславським районним судом Одеської області здійснюється розгляд позовної заяви поданої [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 18.11.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Сторони мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що підставою розірвання шлюбу є ті обставини, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть, шлюб існує формально, його збереження неможливе. Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, заперечення проти ухвалення заочного рішення відсутні. Відповідач у судове засідання, не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначено, що відповідач визнає позовні вимоги та просить здійснити розгляд справи за відсутності відповідача, заперечення проти ухвалення заочного рішення відсутні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, з огляду на наступне. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 18.11.2015 року зареєстрували шлюб, реєстрацію проведено Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №1988. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». В період шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов\~визнав. Сторони не виявили бажання примиритись, наполягали на розірванні шлюбу, що наведено у їх заявах адресованих суду. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути\~пред`явлений\~одним із\~подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде\~встановлено,\~що подальше\~спільне життя подружжя і збереження шлюбу\~суперечило б\~інтересам одного\~з них,\~інтересам їхніх\~дітей,\~що мають\~істотне значення. Відповідно до\~ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно положень частини третьої та четвертої\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. З огляду на те, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене та

Outcome: approved