Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж (надалі позивач) звернулося до\~Дзержинського районного суду м. Харкова з\~позовною заявою\~про стягнення\~з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (надалі відповідачі) заборгованості за послуги з центрального опалення за період з 01.10.2019 по 30.09.2023 в розмірі 51\~308,58 грн та судових витрат у розмірі 2\~684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання відповідно до норм ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами. Зазначає, що відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 01.10.2019 по 30.09.2023. 30.11.2023 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.03.2024 року позов Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Ізюмського комунального підприємства теплових мереж заборгованість за послуги з центрального опалення за період з 01.10.2019 по 30.09.2023 у розмірі 51\~308 (п`ятдесят одна тисяча триста вісім) грн 58 коп. 25.03.2025 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява представника відповідача [PERSON] , адвоката Ямполець І. С., про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.03.2024 року по справі № 638/15698/23 за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги. 26.03.2025 року цивільна справа № 638/15698/23 за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги витребувана з канцелярію суду. Матеріали цивільної справи надійшли в провадження судді Щепіхіної В. В. 27.03.2025 року. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.04.2025 року поновлено [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.03.2024 року по справі № 638/15698/23, відкрито провадження у справі та призначено розгляд заяви про перегляд заочного рішення в судовому засіданні, повідомлено сторін по справі про дату, час та місце проведення судового засідання. Заява про перегляд заочного рішення обґрунтована тим, що про розгляд справи № 638/15698/23 відповідачу [PERSON] взагалі не було відомо, оскаржуване заочне рішення суду [PERSON] не отримував в жодний спосіб, а про існування чинної справи останній дізнався випадково, у зв`язку з чим довірена особа [PERSON] звернулась до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи № 638/15698/23. 04.03.2025\~року представник\~ [PERSON] \~ознайомилась з\~матеріалами цивільної\~справи №\~638/15698/23,\~про що\~залишила розписку\~у вказаній\~справі.\~І саме\~04.03.2025\~року представник\~відповідача [PERSON] \~ознайомилась з\~оскаржуваним заочним\~рішенням суду\~від 29.03.2024\~року. З матеріалів справи вбачається, що згідно супровідного листа від 30.11.2023 року суд мав направити на адресу [PERSON] ухвалу про відкриття провадження від 30.11.2023 року у справі та призначення судового засідання на 01.01.2024 року о 09:30 год, та копію позовної заяви, при цьому в матеріалах справи містяться конверт з рекомендованими відправленням № 0600239735042 від 04.01.2024 року на ім`я [PERSON] , який було повернено 02.02.2024 року до суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також в матеріалах справи міститься конверт з рекомендованих повідомленням № 0600255227855 про відправлення 14.03.2024 року на ім`я [PERSON] судової повістки, який було повернено 19.03.2024 року до суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно супровідного листа від 17.04.2024 року суд мав направити на адресу [PERSON] копію заочного рішення від 29.03.2024 року. Однак, в матеріалах справи відсутні докази відправлення на ім`я [PERSON] копії заочного рішення від 29.03.2024 року та докази вручення відповідно вказаного рішення [PERSON] , відсутній і конверт з рекомендованим відправленням, який міг повернутись до суду у разі не отримання відповідачем-3 заочного рішення. Отже, доказів про відправлення та вручення оскаржуваного заочного рішення суду від 29.03.2024 року (рекомендоване повідомлення) або повернення конверту з відправленням на адресу суду, матеріали справи № 638/15698/23 не містять. Разом з тим, у зв`язку з вищевикладеним, просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.03.2024 року по справі № 638/15698/23. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.04.2025 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.03.2024 року по справі № 638/15698/23 за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги задоволено. Скасовано заочне рішення, ухвалене 29.03.2024 року Дзержинським районним судом м. Харкова по цивільній справі № 638/15698/23 за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги. Розгляд справи\~постановлено здійснювати\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження з\~викликом сторін\~у судове\~засідання тапризначено судове засідання у справі. 14.05.2025 року від представника відповідача [PERSON] , адвоката Ямполець І. С., до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги Ізюмського комунального підприємства теплових мереж щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за комунальні послуги не доведені та не обґрунтовані. З наданих позивачем до суду позовної заяви і документів вбачається, що його вимоги про стягнення заборгованості охоплює період з 01.10.2019 року по 30.09.2023 року, однак, [PERSON] у вказаний період не був зареєстрований та не проживав у квартирі за адресою: [ADDRESS] , і відповідно не користувався комунальними послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання за вказаною адресою. Доказом чого є копія Договору купівлі-продажу квартири від 09.12.2004 року, копія паспорту [PERSON] та витяг з реєстру територіальної громади від 06.10.2024 року. З Договору купівлі-продажу квартири від 09.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Мацокіною Н. О. та зареєстрованого в реєстрі за № 2666, вбачається, що [PERSON] , яка діє від свого імені та від імені [PERSON] , та неповнолітній [PERSON] , який діє зі згоди своєї матері [PERSON] , [PERSON] , яка діє від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] , далі «Продавці», та [PERSON] , далі «Покупець», Продавці продали, а Покупець купила квартиру під [ADDRESS] . 08.12.2004 року (напередодні укладання Договору купівлі-продажу від 09.12.2004 року) [PERSON] (відповідача-3) було знято з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , а 20.12.2004 року [PERSON] було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Отже, починаючи з 20.12.2004 року по теперішній час [PERSON] зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] вже 20 років, як був знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , не має права власності та права користування у вказаній квартирі, відповідно не користувався комунальними послугами з центрального опалення за вказаною адресою за період з 01.10.2019 року по 30.09.2023 року, тому позовні вимоги позивача відносно стягнення заборгованості з [PERSON] в повному обсязі є необґрунтованими. В свою чергу [PERSON] є неналежним відповідачем в даній справі. 14.05.2025 року від представника відповідача [PERSON] , адвоката Ямполець І. С., до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги Ізюмського комунального підприємства теплових мереж щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за комунальні послуги за період з 01.10.2019 року по 30.09.2023 року у розмірі 51 308,58 грн є недоведеними та необґрунтованими. Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 09.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Мацокіною Н. О. та зареєстрованого в реєстрі за № 2666, власницею квартири є [PERSON] (мати [PERSON] ) і саме на неї було відкрито абонентський рахунок № [NUMBER] на оплату послуг, що надає позивач, за адресою: [ADDRESS] , як на власника квартири. [PERSON] , була зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS] , в період з 24.09.2005 року по 19.10.2020 року. Вказане підтверджується копією паспорта [PERSON] та копією Будинкової книги про реєстрацію громадян, що проживають по [ADDRESS] ), з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована 24.09.2005 року за адресою: [ADDRESS] , а 19.10.2020 року [PERSON] , [INFO] , була знята з реєстрації місця проживання. Крім того, підтвердженням реєстрації відповідача-1 - [PERSON] , з 19.10.2020 року за новою адресою реєстрації: [ADDRESS] , є відповідь Відділу державної реєстрації Виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 27.11.2023 року № 2023/01-1066. Оскільки, з наданих позивачем до суду позовної заяви і документів вбачається, що його вимоги про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 51 308,58 грн охоплює період з 01.10.2019 року по 30.09.2023 року, однак, [PERSON] у вказаний період лише з 01.10.2019 року по 19.10.2020 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , відповідно, позивач має право вимоги до [PERSON] лише за період її підтвердженої реєстрації - з 01.10.2019 року по 19.10.2020 року за адресою: [ADDRESS] . Згідно розрахунку заборгованості за період з 01.10.2019 року по 19.10.2020 року заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання становила 12 087,80 грн. З огляду на викладене, після 19.10.2020 року [PERSON] не користувалась комунальними послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , тому і позовні вимоги Ізюмського комунального підприємства теплових мереж про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з [PERSON] у розмірі 39 220,78 грн за період з 20.10.2020 року по 30.09.2023 року є безпідставними, тому не підлягають задоволенню. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Від представника позивача надійшла до суду заява, в якій зазначено, що він позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник також просив розглянути справу без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Представник відповідачів надала до суду заяви, в яких просила провести розгляд справи без участі відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про наявність поважних причин своєї неявки суд не повідомили, заяв про відкладення судового засідання відповідачі не надавали, відзиву на позов не направляли. На підставі частини 2 статті 247\~ЦПК\~України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відносини, що виникають у процесі надання споживачам комунальних послуг, зокрема, послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання регулюються Житловим кодексом УРСР, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Постановою Кабінета Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Законом України № 2119-VIII від 22.06.2017 року «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Згідно з п. 5 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~№ 2189-VIII від 9 листопада 2017 року (надалі Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Позивач відповідно до рішення Ізюмської міської ради № 1864 від 31.05.2013 визначений виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в житловому фонді комунальної власності Ізюмської міської територіальної громади. В матеріалах справи міститься відповідь виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 27.11.2023 року № 2023/01-1068, відповідно до якої відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою з 01.04.2016 року в квартирі [ADDRESS] , та відповідь виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 27.11.2023 року № 2023/01-1068, відповідно до якої відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою з 01.04.2016 року в квартирі [ADDRESS] оснащений єдиною централізованою системою опалення. Таким чином, відповідачі [PERSON] , [PERSON] є споживачами комунальної послуги, що надається позивачем як виконавцем цієї послуги, в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Крім того, [PERSON] з 09.12.2004 року є власником квартири за вказаною адресою відповідно до договору купівлі-продажу. З наданої представником відповідачів [PERSON] , [PERSON] копії договору купівлі-продажу від 09.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Мацокіною Н. О. та зареєстрованого в реєстрі за № 2666, вбачається, що [PERSON] , яка діє від свого імені та від імені [PERSON] , та неповнолітній [PERSON] , який діє зі згоди своєї матері [PERSON] , [PERSON] , яка діє від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] , далі «Продавці», та [PERSON] , далі «Покупець» уклали цей договір про таке: Продавці продали, а Покупець купила квартиру під [ADDRESS] . 08.12.2004 року (напередодні укладання договору купівлі-продажу від 09.12.2004 року) [PERSON] було знято з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , а 20.12.2004 року [PERSON] було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Ізюмським МРВ УМВС України в Харківській області 15.12.2003 року, та витягом з реєстру Ізюмської територіальної громади від 06.10.2024 року. Отже, [PERSON] з 20.12.2004 року зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] з 08.12.2004 року знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 09.12.2004 року не є власником вказаної квартиру, отже не був споживачем комунальної послуги у період з 01.10.2019 року по 30.09.2023 року, що надавалася позивачем як виконавцем цієї послуги, в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідно до копії паспорту [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Ізюмським МВ ГУМВС України в Харківській області 09.12.2009 року, остання була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 24.09.2005 року по 19.10.2020 року. З 19.10.2020 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується наявною в матеріалах справи відповіддю виконавчого комітету Ізюмської міської ради. Відповідно до копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06.03.2024 року № 5122-7001973614 [PERSON] з 06.03.2024 року фактично проживає/перебуває за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] була споживачем комунальної послуги, що надавалася позивачем як виконавцем цієї послуги, в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» за адресою: [ADDRESS] лише у спірний період з 01.10.2019 року по 19.10.2020 року. Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону України від 24.06.2004 року № 1875-IV до 01 травня 2019 року (далі Закон № 1875-IV), відповідні відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово - комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтею 13 даного Закону № 1875-IV визначено, що централізоване постачання гарячої води та централізоване опалення відноситься до комунальної послуги. Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону 1875-V унормовано, що споживачі зобов`язані укласти договір на надання житлово-комунальні послуги, підготовлений виконавцем такої послуги на основі типового договору. Аналогічна норма закріплена і в ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII в редакції з 01.05.2019 року (далі Закон № 2189-VIII), а саме в пункті 1 частини 2 статті 7 Закону 2189-VIII. Після офіційного опублікування виконавцем (виробником) комунальної послуги на своєму офіційному сайті типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин, не припинили споживання зазначених послуг, здійснювали нерегулярно оплату за надані послуги, отже, здійснювали дії, що свідчать про укладення публічного договору приєднання до умов вказаного договору (ч. 7 ст. 26 ЗУ № 1875-IV та ч. 5 ст. 13 ЗУ №\~2189-VIII). Таких висновків суд дійшов також з урахуванням норм статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України. Так, відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Нормою статті 641 ЦК України встановлено, що пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Враховуючи встановлені вище обставини та норми діючого законодавства, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено договір в порядку ст. ст. 633, 634, 638, 642 ЦК України про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води і водовідведення на умовах типового договору, що був офіційно опублікований та розміщений на сайті позивача. Отже, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з теплопостачання. Крім того, суд наголошує, що договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води не потребує обов`язкового двостороннього підписання письмової форми договору. Крім того, обов`язок вносити плату за комунальні послуги, отримані споживачами таких послуг, закріплений положеннями ЖК УРСР. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Така сама норма закріплена і в ст. 162 Житлового кодексу УРСР, яка передбачає обов`язок наймача, який користується жилим приміщенням зі згоди власника цього приміщення в будинку (квартирі), що належить останньому на праві приватної власності, своєчасно вносити плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№\~2189-VIII) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №\~2189-VIII). Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч. 1\~ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №\~2189-VIII). Відповідно до п.п. 18, 20, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 р. № 630 (надалі Правила № 630), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Згідно з розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги - постачання теплової енергії (теплопостачання), наданого позивачем, відповідачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , як споживачу послуг, відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Нарахування за особовим рахунком здійснені позивачем згідно з діючими тарифами, затвердженими постановами Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України, посилання на які розміщені на офіційному сайті позивача. Відповідно до Правил № 630 виконавець послуги зобов`язаний своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил № 630. Такому обов`язку виконавця кореспондує обов`язок споживача своєчасно оплачувати послуги в установлені договором строки (пункти 30, 32 Правил № 630). Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV (в редакції на момент виникнення спірних відносин) визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок щодо оплати споживачем комунальної послуги унормовано також в пункті 5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII в редакції з 01.05.2019 року. Відповідно до інформації, що міститься в зазначеному розрахунку, за період з 01.10.2019 року по 30.09.2023 року за особовим рахунком № [NUMBER] утворилась заборгованість за надані позивачем послуги у розмірі 51\~308,58 грн. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи на вищенаведене та на те, що в матеріалах справи відсутні докази відмови відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від споживання послуг з теплопостачання, чи звернення до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання позивачем зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг, суд дійшов висновку, що позивач надав відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] послуги у повному обсязі та належної якості за період з 01.10.2019 року по 19.10.2020 року. Проте, в порушення умов договору та Правил № 630 відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг за період з 01.10.2019 року по 19.10.2020 року не виконали в повному обсязі, у зв`язку з чим у них утворилась заборгованість перед позивачем за вказаний період. З урахуванням часткової оплати відповідачами позивачем проведений остаточний розрахунок заборгованості відповідача, яка складає 12 087,80 за період споживання з 01.10.2019 по 19.10.2020, що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Також в матеріалах справи відсутні докази відмови відповідачів [PERSON] , [PERSON] від споживання послуг з теплопостачання, чи звернення до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання позивачем зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг, суд дійшов висновку, що позивач надав відповідачам [PERSON] , [PERSON] послуги у повному обсязі та належної якості за період з 20.10.2020 року по 30.09.2023 року. Однак, в порушення умов договору та Правил № 630 відповідачі [PERSON] , [PERSON] свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг за період з 20.10.2020 року по 30.09.2023 року не виконали в повному обсязі, у зв`язку з чим у них утворилась заборгованість перед позивачем за вказаний період. З урахуванням часткової оплати відповідачами позивачем проведений остаточний розрахунок заборгованості відповідача, яка складає 39 220,78 грн за період споживання з 20.10.2020 року по 30.09.2023 року, що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідачів оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладених у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14, від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15-а та Постанові Верховного суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц. Зважаючи на викладене та з урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мають зобов`язання щодо оплати отриманих ними комунальних послуг з теплопостачання за період з 01.10.2019 року по 19.10.2020 року, яке на час розгляду справи відповідачами не виконано у зв`язку з чим за вказаний період утворилась заборгованість у розмірі 12 087,80 грн, яка підлягає стягненню з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також, суд дійшов висновку, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] мають зобов`язання щодо оплати отриманих ними комунальних послуг з теплопостачання за період з 20.10.2020 року по 30.09.2023 року, яке на час розгляду справи відповідачами не виконано у зв`язку з чим за вказаний період утворилась заборгованість у розмірі 39 220,78 грн, яка підлягає стягненню з [PERSON] , [PERSON] . Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача Ізюмського комунального\~підприємства теплових\~мереж заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2019 року по 30.09.2023 року за адресою: [ADDRESS] , суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] був споживачем наданих позивачем послуг за вказаною адресою та у вказаний період. Крім того, згідно з копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Ізюмським МРВ УМВС України в Харківській області 15.12.2003 року, та витягом з реєстру Ізюмської територіальної громади від 06.10.2024 року він не значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , а також не є власником квартири за вказаною адресою, відповідно до копії договору купівлі-продажу від 09.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Мацокіною Н. О. та зареєстрованого в реєстрі за № 2666. Таким чином, судом встановлено, що підстави для задоволення позовних вимог позивача до [PERSON] відсутні, у зв`язку з чим в цій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Таким чином,\~дослідивши всебічно,\~повно,\~безпосередньо та\~об`єктивно\~наявні у\~справі докази,\~оцінивши їх\~належність,\~допустимість,\~достовірність,\~достатність і\~взаємний зв`язок\~у їх\~сукупності,\~з`ясувавши\~усі обставини\~справи,\~на які\~сторони посилалися\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~з урахуванням\~того,\~що відповідно\~до ст.\~2\~ЦПК України\~завданням\~цивільного судочинства\~є справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичної\~особи,\~судвважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом солідарного стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2019 року по 19.10.2020 року у розмірі 12 087,80 грн, а також шляхом солідарного стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 20.10.2020 року по 30.09.2023 року у розмірі 39 220,78 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial