Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Представник позивача Лановий Є.М., який діє в інтересах ТОВ «Фінансова Компанія «Пінг-Понг» звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, 01.04.2021 року ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит №101026823 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Таким чином, уклавши договір [PERSON] було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10100 грн. 29.07.2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги №05Т, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за кредитним договором №101026823 від 01.04.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно останній набув право вимоги до [PERSON] 24.01.2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ ФК «ПІНГ-ПОНГ» укладено договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку №1 до договору факторингу, набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 101026823 від 01.04.2021 року. Згідно Додатку №1 до договору факторингу, сума боргу перед ТОВ «ФК «ПІНГ ПОНГ» становить 36741,99 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 8661 грн., заборгованість за відсотками 28080,99 грн., заборгованість за комісією 0 грн., заборгованість за пенею 0 грн. У зв`язку з істотним порушенням [PERSON] умов кредитного договору №101026823 від 01.04.2021 року, ТОВ «ФК «ПІНГ ПОНГ», який набув права грошової вимоги, на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору №101026823 від 01.04.2021 року. Не зважаючи на це, позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором №101026823 від 01.04.2021 року. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ПІНГ ПОНГ» заборгованість за кредитним договором №101026823 від 01.04.2021 року у розмірі 36741,99 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Ухвалою суду від 28.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, по справі відкрито спрощене позовне провадження, призначений судовий розгляд з повідомлення сторін (а.с.43). Представник відповідача [PERSON] адвокат Грищенко Д.М. надав до суду заяву про припинення повноважень представника [PERSON] (а.с.76-77). 21.04.2025 було надано до суду відзив на позов в якому зазначив, що подана ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» позовна заява є частково обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню. [PERSON] не заперечується факт укладання договору про споживчий кредит № 101026823 від 01.04.2021 та отримання грошових коштів у сумі 10100 грн. Крім того, [PERSON] не заперечується той факт, що кошти отримані за кредитним договором були повернуті частково у сумі 1439 грн., тобто розмір заборгованості залишився у сумі 8661 грн. Проте, він не згоден із ціною позову та розміром заборгованості, яку йому безпідставно нарахував Позивач. Так, позовна заява та додані до неї матеріали не містять жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування нарахованої позивачем заборгованості. Натомість надані Позивачем письмові докази спростовують розмір заборгованості розрахований позивачем. Так, в анкеті-заяві на кредит № 101026823 від 28.03.2021 визначений строк кредиту - з 01.04.2021 по 15.04.2021 та сума повернення 11514 грн. Згідно з Договором про споживчий кредит № 101026823 від 01.04.2021 (пункт 1.3) передбачено, що строк кредиту становить 14 днів, а датою його повернення зі сплатою комісій та відсотків є 15.04.2021 (пункт 1.4). Аналогічні дані щодо суми кредиту та строків його повернення містять графік платежів та паспорт споживчого кредиту. Тобто, право ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» нараховувати відсотки за користування сумою позики припинилося зі спливом строку дії договору 15.04.2021, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування сумою позики. Щодо заявленого ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» розміру судових витрат [PERSON] заперечує, оскільки, по-перше, такий розмір не відповідає принципу співмірності закріпленому у ч. 4 ст. 137 ЦПК України, а, по-друге, матеріали справи не містять доказів надання правничої допомоги. Дійсно, у позовній заяві зазначено, що позивач звернувся за правничою допомогою до адвоката Білецького Б.М., натомість позовна заява подана директором ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» Лановим Є.М. При цьому долучені докази витрат на правничу допомогу, містять посилання на такі види робіт, які не є видами адвокатської діяльності (правничої допомоги) відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме правовий аналіз обставин спірних правовідносин, формування додатків до позовної заяви. В акті про підтвердження факту надання правничої допомоги як Клієнт зазначена інша юридична особа: ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а не ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ», а твердження про складання адвокатом позовної заяви спростовується як зазначено раніше фактом подання такої заяви директором Товариства. Позивачем не надано доказів, що підтверджують викладені у позовній заяві обставини, які до того ж спростовуються доводами зазначеними у відзиві. А тому, позовні вимоги ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» просили задовольнити частково - стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 10075 грн., судовий збір пропорційно сумі задоволених вимог - 664 грн 22 коп., у задоволенні інших вимог відмовити за необґрунтованістю (а.с.46-47). 28.04.2025 позивач Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~«Пінг-Понг» надали до суду відповідь на відзив, в якому зазначили, що відповідно до прохальної частини відзиву на позовну заяву, відповідач не заперечує проти задоволення позову в частині стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 101026823 від 01.04.2021 по тілу кредиту - 13409,00 грн., таким чином останнім не оспорюється (визнається) та не потребує додаткового доказування з боку Позивача: факт укладення (підписання) договору про споживчий кредит № 101026823 від 01.04.2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН»; факт отримання фінансових послуг від Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» у вигляді надання кредитних коштів за договором про споживчий кредит № 101026823 від 01 .04.2021 у розмірі 10100,00 грн.; невиконання відповідачем зобов`язання щодо повернення кредиту. Щодо доводів представника відповідача про невідповідність нормам чинного законодавства долученому до позову розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 101026823 від 01.04.2021 зазначили, що умовами Кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку договору, а також погодили умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Оскільки Відповідач в період дії договору на пільгових умовах, кредит не повернув, а продовжував користуватися кредитним коштами, то ТОВ «МІЛОАН» відповідно до умов п. 2.2.3, з якими погодився відповідач, нарахував проценти за користування кредитом за ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.6 Кредитного договору) за 60 днів, тобто за період з 08.05.2021 по 05.07.2021, і таке нарахування відповідає вимогам вищенаведених норм ЦК України та умовам Договору та спростовує доводи відповідача про нарахування відсотків за межами умов кредитного договору. Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «МІЛОАН», сума боргу відповідача перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» є обґрунтованою та документально підтвердженою, що становить 36741,99 грн. Просили задовольнити у повному обсязі позові вимоги ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у справі № 592/4394/25. Розгляд цивільної справи №592/4394/25 здійснювати за відсутності представника ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» (а.с.54-57). 30.04.2025 [PERSON] надав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому просив призначити у справі судово економічну експертизу, на вирішення питання якої постановити такі питання: чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ТОВ «Мілоан» (зі сплати процентів за кредит та погашення основної суми боргу перед фінансовою установою умовам укладеного договору про споживчий кредит №101026823 та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредит за цим кредитним договором (а.с.61-62). Так,\~у відповідності з ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд може призначати експертизу у випадку коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. В той же час, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення (ст.106 ЦПК України). Враховуючи, що підстави для обов`язкового призначення експертизи відсутні, а також обставини, що мають значення для цієї справи можливо встановити без спеціальних знань, суд приходить до висновку, що в задоволені клопотання слід відмовити. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.04.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 101026823, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 10100 грн. у валюті: Українські гривні (п.1.2 договору). Кредит надається строком на 14 днів з 01.04.2021 (п.1.3 договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 15.04.2021 (п.1.4 договору) (а.с.22-24). Відповідно до п.2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Позичальник має право неодноразово продовжувати строк користування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб сайті товариства і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці. Встановлено строк продовження кредитування на 3 дні зі сплатою комісії 3 % від суми поточного залишку кредиту, на 7 днів зі сплатою комісії 5,00 % від суми поточного залишку кредиту, на 15 днів зі сплатою комісії 10 % від суми поточного залишку кредиту (п.п. 2.3.1.1 Договору). Кредитний договір укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до Закону України\~«Про електронну\~комерцію» та підписаний шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону вказаний відповідачем при укладанні кредитного договору, що підтверджено анкетою-заявою на кредит №101026823 від 28.03.2021 року (а.с.12). Як вбачається з додатку №1 до договору про споживчий кредит №101026823 від 01.04.2021 року, сторони погодили графік платежів за кредитним договором, а саме дату платежу 15.04.2021 року, суму кредиту 10100 грн., проценти за користування кредитом 1414 грн., загальну вартість разом 11514 грн. (а.с.24). Згідно з копією платіжного доручення №26405493 від 01.04.2021 року, ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача [PERSON] на кредитний рахунок № 535508ХХХХХХ305 кредитні кошти в сумі 10100 грн. згідно договору №101026823 (а.с.28). Із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що відповідачем здійснено відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення Кредитного договору №101026823 від 01.04.2021 року. Крім того, позивачем [PERSON] не заперечується факт укладання договору про споживчий кредит № 101026823 від 01.04.2021 та отримання грошових коштів у сумі 10100 грн. Також ним не заперечується той факт, що кошти отримані за кредитним договором були повернуті частково у сумі 1439 грн., тобто розмір заборгованості залишився у сумі 8661 грн. Відповідно до копії відомості ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №101026823, за період з 01.04.2021 року по 05.07.2021 року нараховувались щоденно проценти згідно з пунктами 1.5.2 та 1.6 кредитного договору та у нього наявна заборгованість у розмірі 36741 грн. 99 коп., яка складається з наступного: 8661 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 28080 грн. 99 коп. - заборгованість за процентами (а.с.14). Згідно копії договору відступлення прав вимоги №05Т від 29.07.2021 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» (надалі кредитор) та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (надалі новий кредитор), на умовах, встановлених цим договором, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с.18-21). З копії витягу з додатку до договору відступлення прав вимоги №05Т вбачається, що ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» відступило право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №101026823 від 01.04.2021 року на суму 36741 грн. 99 коп., яка складається з наступного: 8661 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 28080 грн. 99 коп. - заборгованість за процентами (а.с.9). Згідно договору факторингу №1/15 від 24.01.2022 року, укладеного між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (надалі - клієнт) та ТОВ «ФК «ПІНГ - ПОНГ» (надалі - фактор), в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с.25-26). Згідно п.1.3 договору факторингу №1/15 від 24.01.2022 року права грошової вимоги вважаються відступленими фактору в день підписання відповідного реєстру. Додаткового оформлення відступлення прав вимоги не вимагається. Після переходу прав вимоги до фактора останній стає кредитором по відношенню до боржника та набуває відповідні права вимоги. Таке відступлення не потребує вчинення будь-яких додаткових дій з боку фактора або клієнта або підписання будь-яких документів. З копії витягу з додатку до договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 року вбачається, що ТОВ «ФК «ПІНГ - ПОНГ» отримало право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №101026823 від 01.04.2021 року в сумі 36741 грн. 99 коп., яка складається з наступного: 8661 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 28080 грн. 99 коп. - заборгованість за процентами (а.с.10). Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на досудову вимогу, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ПІНГ - ПОНГ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Статтею 627\~ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електрону комерцію»). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із ч.1 ст.512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Таким чином, судом встановлено укладення між сторонами кредитного договору №101026823 від 01.04.2021 у формі електронного документу та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, а також у подальшому укладення між первісним кредитором та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПІНГ - ПОНГ» договорів факторингу. Крім того, при отриманні кредиту позичальник заповнює відповідну анкету, яка містить інформацію про позичальника. Проте відповідачем не спростовано відповідні відомості й не доведено, що вони не відповідають дійсності. Однак суд зазначає, що без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від позивача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. Судом встановлено, що відповідач отримав суму кредиту на банківський рахунок, відкритий на його ім`я, яку відповідачем повернуто не були, що також свідчить про укладення кредитного договору та виконання позивачем свого зобов`язання щодо надання коштів в кредит. Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано. Що стосується відсотків, які позивач просить стягнути з відповідача у загальній сумі 28080 грн. 99 коп. суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048\~цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, строк кредитування за договором про споживчий кредит № 101026823 від 01.04.2021 року був погоджений сторонами та становив 14 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту, матеріали справи не містять. Отже, розмір відсотків відповідно до умов договору про споживчий кредит становить 1414 грн. за період з 01.04.2021 по 15.04.2021, виходячи з розрахунку: 10100 грн. (тіло кредиту) х 1% (відсоткова ставка) х 14 днів (строк позики). Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Відтак, наданий позивачем розрахунок заборгованості не може вважатися належним доказом на підтвердження наявності заборгованості по відсоткам за договором споживчого кредиту в сумі 28080,99 грн. Нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст.\~625\~цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст.\~625\~ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що [PERSON] повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі договору про споживчий кредит № 101026823 від 01.04.2021, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками в сумі 1414 грн., крім того, вказаний розмір заборгованості погоджений сторонами кредитного договору. Прострочена заборгованість по відсоткам у сумі 26666,99 грн. (28080,99 грн. 1414 грн.) не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено пролонгацію або ж автопролонгацію вищевказаного договору, що давало б можливість продовження нарахування відсотків за користування кредитом на суми, зазначені у розрахунку. Крім того, враховуючи те, що відповідачем було частково повернуто кошти в сумі 1439 грн. за кредитним договором, що і не заперечувалося позивачем та з урахуванням того, що позивачем дана сума була зарахована за рахунок сплати тіла кредиту (10100 грн.), останнім було заявлено в позовній заяві вимогу про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 8661 грн. (10100 грн. 1439), а тому суд вважає, що позивач довів, що відповідно до умов договору про споживчий кредит від 01.04.2021 є обгрунтованими вимоги про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за тілом кредиту 8661 грн. Виходячи з викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково і з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ - ПОНГ» підлягає стягненню заборгованість за договором позики в розмірі 10075 грн., яких заборгованість за тілом кредиту 8661 грн., заборгованість за відсотками 1414 грн. Так, звертаючись до суду з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 2422,40 грн. (а.с.34), а тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. підлягають розподілу за правилами ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог 27,42% (10075 : 36741,99 х 100), що відповідно становить 664,22 грн (27,42%) (2422,40 х 27,42 / 100 = 664,22) судового збору. Що стосується витрат на правничу допомогу, то суд зазначає наступне. Так, до матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача ТОВ «ФК «ПІНГ - ПОНГ» здійснював адвокат Білецький Б.М. на підставі: договору про надання правової допомоги № 43657029 від 01.11.2024 року (а.с.16-17); копію Акту№101026823 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 03.03.2025 року, відповідно до якого адвокат Білецький Б.М. надав, а клієнт ТОВ «ДІДЖИ - ФІНАНС» прийняв правову допомогу на суму 6000 грн. (а.с.11); копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М. необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ ФК «ПІНГ ПОНГ» щодо стягнення кредитної заборгованості на суму 6000 грн. (а.с.15). У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial