Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

28 квітня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки Серії [NUMBER] [PERSON] (рос. [PERSON] ); військового квитка Серії [NUMBER] [PERSON] (рос. [PERSON] ); диплома [NUMBER] від 22.06.1985 року [PERSON] (рос. [PERSON] ); архівної довідки Харківського національного медичного університету № 94/25 від 07.03.2025 року. В обґрунтування заяви зазначив, 16.01.2025 року заявнику виповнилось 63 роки, він має громадянство російської федерації, з 24.05.2000 року має право на проживання на території України. Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11 загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у тому числі які є резидентами Дія Сіті, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) (крім домашніх працівників, які не беруть добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за гіг-контрактами, іншими договорами цивільно правового характеру. Також, у частині 2 статті 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років. На підставі вище викладеного 07.02.2025 року заявник звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком. 13.02.2025 року управлінням пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 203040023241 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. 05.03.2025 року заявнику було призначено пенсію з урахуванням страхового стажу: 3 роки 7 місяців 28 років - до 01.01.2004 року 21 рік 1 місяці 0 днів - після 01.01.2024 року. Проте не було враховано страховий стаж за період з 01.09.1976 року по 15.08.1983 року та з 15.08.1983 року по 12.07.1999 року. 19.03.2025 року заявник звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою щодо допризначення пенсії, до якої було долучено: трудову книжку Серії [NUMBER] [PERSON] (рос. [PERSON] ) [INFO] ; військовий квиток Серії [NUMBER] [PERSON] (рос. [PERSON] ) [INFO] ; диплом [NUMBER] від 22.06.1985 року [PERSON] (рос. [PERSON] ); архівну довідку Харківського національного медичного університету № 94/25 від 07.03.2025 року. Відділом перерахунку пенсій № 3 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ у Вінницькій області було прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії № 203040023241 від 26.03.2025 року. Рішення про відмову було вмотивовано тим, що у трудовій книжці Серії [NUMBER] [PERSON] (рос. [PERSON] ) [INFO] ; військовому квитку Серії [NUMBER] [PERSON] (рос. [PERSON] ) [INFO] ; дипломі [NUMBER] від 22.06.1985 року [PERSON] (рос. [PERSON] ); архівній довідці Харківського національного медичного університету № 94/25 від 07.03.2025 року, зазначено ПІБ - [PERSON] , що суперечить даним посвідки на постійне місце проживання [NUMBER] від 13.10.2014 року в якому зазначено [PERSON] . Заявником до заяв про призначення пенсій, також долучались копії тимчасової посвідки на проживання Серії [NUMBER] від 24.05.2000 року та посвідки на постійне проживання Серії [NUMBER] від 07.06.2004 року у яких було зазначено ПІБ [PERSON] , проте вони не були враховані. Відповідно до ПКМУ від 28.03.2012 року № 251 «Про затвердження Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 р. № 1983» (в редакції від 17.01.2014 року) 13.10.2014 року заявник подав заяву про обмін посвідки на постійне проживання у зв`язку з досягненням особою 45-річного віку. Також цією ж постановою встановлено, що елементи даних у зоні візуальної перевірки розміщено в такій послідовності: 1) назва держави українською і англійською мовами "УКРАЇНА", "UKRAINE" та зображення малого Державного Герба України, яке тричі повторюється; 2) ліворуч двома рядками - назва посвідки українською і англійською мовами "Посвідка на постійне проживання", "Permanent residence permit" (додаток 3) або "Посвідка на тимчасове проживання", "Temporary residence permit" (додаток 9); 3) під назвою держави послідовно зверху донизу - назви полів українською і англійською мовами для внесення відомостей про пред`явника посвідки та її реквізитів: у посвідці на постійне проживання: "Тип/Type", "Код держави/Country code", "№ посвідки/Permit No"; "Прізвище/ Surname "; "Ім`я/ Given Name "; "Громадянство/Nationality"; " Дата народження/Date of birth ", "Реєстраційний №/ Registration No "; " Стать/Sex ", " Місце народження/Place of birth "; "Дата видачі/Date of issue", "Орган, що видав/Authority"; " Підстави для видачі/Ground for issue ", " Підпис пред`явника/ Holders signature ". Таким чином вписання по батькові не передбачено до "Посвідки на постійне проживання". Факт, про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення для охорони його прав, свобод та інтересів, оскільки надає правові підстави для отримання пенсії за віком у розмірі, відповідно до трудового стажу, частина якого не зарахована через обставини, що не залежали від заявника. 01 травня 2025 року ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова заяву [PERSON] залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків заяви. 05 травня 2025 на адресу суду за допомогою системи «Електронний суд» представник заявника [PERSON] - адвокат Дзюба К.В. подала заяву про усунення недоліків. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 07.05.2025 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Заявник та його представник у судове засідання не з`явились. 03 липня 2025 року представник заявника - адвокат Дзюба К.В. через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи за відсутності заявника та його представника. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 30 травня 2025 року через систему «Електронний суд» представник заінтересованої особи - Марчук М.О. подав заяву про розгляд справи без участі представника Головного управління пенсійного фонду України в Вінницькій області, на підставі наявних у справі матеріалів та на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , [INFO] народився заявник у справі - [PERSON] . Згідно з дипломом серії [NUMBER] , заявник [PERSON] , з 1979 по 1985 роки навчався в у Харківському медичному інституті. Відповідно до копії військового квитка серія [NUMBER] , заявник [PERSON] [INFO] , проходив військову службу у період з 15.08.1983 по 12.06.1999. Згідно з копією Довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, заявник [PERSON] , одержав ідентифікаційний номер - [NUMBER] . 20 травня 2000 року заявником [PERSON] , [INFO] , було отримано тимчасову посвідку на проживання серія [NUMBER] . 07 червня 2004 року заявник [PERSON] , [INFO] , отримав посвідку на постійне проживання серія [NUMBER] , в якій строк дії зазначено - безстроково. Відповідно до довідки головного лікаря КУОЗ «Міська лікарня № 3» № 115 від 27.02.2008 року, [PERSON] , працював в лікарні № 3 м. Харкова лікарем-ортопедом-травматологом цілодобового травматологічного пункта поліклініки з 18 липня 2000 року, що повністю відповідає записам у трудовій книжці серії [NUMBER] . Згідно з довідкою виданої ЖК «Джерело-5» № 133 від 13.07.2009 року, заявник [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , з 02.06.2000 року і по теперішній час. Відповідно до архівної довідки від 07.03.2025 № 94/25, виданої проректором з науково-педагогічної роботи, [PERSON] , [INFO] , з 01 вересня 1979 року був зарахований на 1 курс педіатричного факультету Харківського медичного інституту, денна форма навчання (підстава: наказ ХМІ від 22 серпня 1979 р. 3 88). 15 серпня 1983 року, [PERSON] , студента 4 курсу, було відраховано з числа студентів педіатричного факультету у зв?язку з переводом на військово-медичний факультет Куйбишевського медичного інституту (підстава: наказ ХМІ від 12 липня 1983 р. № 134, наказ ХМІ від 31 серпня 1983 р. № 23). 3 1994 по 2007 Харківський державний медичний університет був правонаступником Харківського медичного інституту (підстава: постанова Кабінету Міністрів України від 20 квітня 1994 р. № 244). З 2007 року Харківський національний медичний університет с правонаступником Харківського державного медичного університету (підстава: Указ Президента України від 22 листопада 2007 р. № 1135/2007, наказ Міністерства охорони здоров?я України від 05 грудня 2007 року № 784). 07 лютого 2025 року заявник [PERSON] звернувся до територіального органу Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг від 13.02.2025 № 203040023241, заявнику [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Рішенням начальника відділу перерахунків пенсії № 3 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Вінницькій області № 203040023241 від 26.03.2025 року, заявнику [PERSON] відмовлено у до призначенні пенсії у зв`язку із наданням додаткових документів відповідно до закону, у зв`язку з відсутністю підстав для перерахунку. А саме, до поданої заяви № 1194 від 19.03.2025 року щодо до призначення пенсії долучено трудову книжку [NUMBER] від 21.06.1999 р., військовий квиток [NUMBER] від 06.12.2010 р., диплом [NUMBER] від 22.06.1985 р. та архівну довідку № 94/25 від 07.03.2025 р., у яких зазначено ПІБ заявника - [PERSON] (по рос. [PERSON] ), що суперечить даним посвідки на постійне проживання [NUMBER] від 13.10.2014 р. - [PERSON] . Трудова книжка заявника [PERSON] , була видана 21 червня 1999 року та в ній його прізвище, ім`я та по батькові написані російською мовою « [PERSON] » та зазначено дату народження [INFO] , в даній книжці також містяться записи про трудову діяльність заявника. Таким чином, як вбачається з вищевикладеного на даний час заявник має намір отримати перерахунок пенсії за віком, однак зробити цього не може, оскільки в правовстановлюючих документах, які підтверджує його страховий стаж, а саме: в трудовій книжці та дипломі, зазначено ПІБ заявника - [PERSON] , тоді як у посвідки на постійне проживання [NUMBER] від 13.10.2014 зазначено - [PERSON] , що викликає сумнів в органів Пенсійного фонду України щодо належності трудової книжки та диплома саме заявнику [PERSON] . Вказане стало підставою для звернення до суду із заявою про встановлення факту належності документів. Те, що вказані трудова книжка та диплом належить заявнику, підтверджується повним співпадінням прізвища, імені та по батькові, вказаного в його свідоцтві про народження, з прізвищем, іменем та по батькові особи, якій видано трудову книжку; повним співпадінням року його народження, які зазначені в свідоцтві про народження та в трудовій книжці, даними щодо трудової діяльності заявника. Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» , при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.07.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів уній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 8 вказаного Порядку передбачено, що час навчання у вищих навчальних, професійних, навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки та диплома, як документів, що підтверджують страховий стаж, який є підставою для перерахунку пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про і народження. Згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Допущені у документі невідповідності є перешкодою реалізації заявником права на призначення пенсії. Встановлення даного факту дає право заявнику на отримання пенсії за віком, відповідно до трудового стажу, частина якого не зарахована через обставини, що не залежали від волі заявника. Суд виходить з вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України, за якою доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1, 2статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що суду надано достатньо доказів, які у своїй сукупності підтверджують, що саме заявнику [PERSON] належить трудова книжка серії Серії [NUMBER] та диплом серія [NUMBER] від 22.06.1985 року, які заповнені російською мовою. Щодо вимог заявника в частині встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , військового квитка Серії [NUMBER] [PERSON] (рос. [PERSON] ); архівної довідки Харківського національного медичного університету № 94/25 від 07.03.2025 року, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 ЦПК України, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Що стосується архівної довідки, то суд зазначає наступне. Встановленням факту належності архівної довідки Харківського національного медичного університету № 94/25 від 07.03.2025 року заявник намагається підтвердити свій страховий стаж, тоді як у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку №637). У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Чинне законодавство не містить такого визначення як «трудовий стаж», з введенням в дію Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV(далі - Закон № 1058-IV), поняття «трудовий стаж» замінено на термін «страховий стаж» - період (строк) протягом особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, за який щомісяця сплачуються страхові внески. Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Отже, встановлення факту наявності страхового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку. За змістом вимоги про визнання приналежності заявнику спірної довідки, він фактично доводить наявність конкретного проміжку страхового стажу для включення його при призначенні пенсії. Відсутність в довідці його прізвища про звільнення пояснює певними обставинами, які на його думку, не враховано судом. Разом з тим, така довідка не є правовстановлюючим документом, а питання про включення чи невключення до стажу певного періоду не підлягає розгляду в порядку окремого провадження. Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2019 року у справі №198/623/18(провадження № 14-369цс19), та відповідає практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови: від 10 березня 2020 року у справі № 556/132/18 (провадження № 61-44101св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 559/2652/16-ц (провадження № 61-28244св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 401/2020/17-ц (провадження № 61-3570св19), від 24 жовтня 2019 року у справі № 523/30/17 (провадження № 61-12771св18) та від 10 червня 2020 року у справі № 347/576/18 (провадження № 61-45995св18). Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині вимог заяви про встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , військового квитка Серії [NUMBER] [PERSON] (рос. [PERSON] ); архівної довідки Харківського національного медичного університету № 94/25 від 07.03.2025 року необхідно закрити. На підставі викладеного,

Outcome: partial