Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на завершення приватизації та право на одержання на її ім`я свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0,208 га, кадастровий номер 3221487101:01:009:0022, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на нерухоме майно. Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами під [ADDRESS] . Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,208 га, кадастровий номер 3221487101:01:009:0022, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На момент смерті [PERSON] не завершив процедуру приватизації даної земельної ділянки, акт на право власності не встиг отримати. 05.07.2022 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської обл. Величко О.Л. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку кадастровий номер 3221487101:01:009:0022, оскільки нотаріальна дія не відповідає вимогам ст. 69 Закону України «Про нотаріат». Враховуючи вищевикладені обставини, позивач не може оформити спадкові права на земельну ділянку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, хоча належним чином прийняла спадщину за заповітом. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (т. 1 а.с. 34). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2024 року витребувано у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Величко О.Л. належним чином завірену копію спадкової справи відносно померлого [INFO] [PERSON] . Витребувано\~у Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київської області\~належним чином засвідчену копію технічної документації на земельну ділянку\~кадастровий номер: 3221487101:01:009:00225 (т. 1 а.с. 61-62). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2024 року витребувано повторно у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Величко О.Л. належним чином завірену копію спадкової справи відносно померлого [INFO] [PERSON] (т. 1 а.с. 110-113). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2024 року до справи залучено співвідповідача\~ [PERSON] , за клопотанням представника позивача (т. 2 а.с. 8-9). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.09.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 21-22). Позивач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (т. 2 а.с. 82). Представник Гребінківської селищної ради Білоцерківського району Київської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позову не заперечують (т. 1 а.с. 46). [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась судом належним чином (т. 2 а.с. 18, 51), також конверти повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (т 2 а.с. 28, 47, 67, 77), та у порядку ч. 11\~статті 128\~ЦПК України викликалась,\~шляхом розміщення оголошення на сайті «Судової влади» (т. 2 а.с.39, 74), правом подати відзив на позовну заяву не скористалась. Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Величко О.Л. в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі (т. 2 а.с. 15, 25, 53, 80). Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом вимог ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідачів, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1\~ст. 81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (т. 1 а.с. 131). 30.06.202021 приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Величко О.Л. здійснено реєстрацію спадкової справи №24/2021 спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] (т. 1 а.с. 144). Відповідно до відомостей спадкової справи №24/2021 спадкодавця [PERSON] , що була надана на вимогу ухвали суду від 28.02.2024 року, 16.05.2024 року (т. 1 а.с. 128-250) вбачається, що із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Величко О.Л. звернулась [PERSON] , яка є дружиною померлого, та [PERSON] , яка є тіткою померлого (т. 1 а.с. 130, 150, 157). 05.07.2022 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Величко О.Л. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , назву змінено на підставі постанови Верховної Ради України №807-ІХ від 17.07.2020 року), [ADDRESS] , назву змінено на підставі рішення №26 5-ї сесії VII скликання Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області) (т. 1 а.с. 199). 05.07.2022 приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Величко О.Л. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №48/02-14, відповідно до якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку розміром 0,208 га, кадастровий номер 3221487101:01:009:0022, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки така нотаріальна дія не відповідає вимогам ст. 69 Закону України «Про нотаріат» (т. 1 а.с. 250д). Водночас, на замовлення [PERSON] , ФОП [PERSON] виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] (т. 1 а.с. 74-100). Рішенням Саливонкіської сільської ради Васильківського району Київської області №391-33УІІ від 17.09.2020 року затверджено проект землеустрою щодо виділення земельної ділянки у власність [PERSON] для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,208 га, кадастровий номер 3221487101:01:009:0022, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] (т. 1 а.с. 249). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, 20.08.2020 року здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,208 га кадастровий номер: 3221487101:01:009:0022, що розташована за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 250а-250б). 28.03.2023 року [PERSON] звернулась до Гребінківської селищної ради Білоцерківського району Київської області із заявою про надання дозволу на завершення приватизації та одержання державного акту на право власності на ім`я спадкоємця (т. 1 а.с. 17). 27.04.2023 року Гребінківська селищна рада Білоцерківського району Київської області листом №520/03-19 повідомила позивача, що для вирішення питання щодо майнового права на земельну ділянку, необхідно звернутись до суду (т. 1 а.с. 18-23). Відповідно до\~статті 1216 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини відповідно до\~статті 1218 ЦК України\~входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з пунктом «г» частини першої\~статті 81 Земельного кодексу України\~(далі -\~ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої\~статті 152 ЗК України. ЗК України\~у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1\~розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Разом із тим, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки. Таким чином, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодавці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкодавцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, свідчить про те, що початком процедури безоплатної приватизації земельної ділянки є звернення громадянина, зацікавленого у такій приватизації, до відповідного компетентного органу (органу місцевого самоврядування) із заявою про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Так, зокрема,\~статтею 118 ЗК України\~(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якою передбачено порядок безоплатної приватизації земельної ділянки громадянами, встановлено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Встановлено що на замовлення [PERSON] виготовлено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), рішенням сільської ради затверджено проект землеустрою щодо виділення земельної ділянки у власність [PERSON] , для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] , передано у власність земельну ділянку, здійснено реєстрацію земельної ділянки. Тобто, спадкодавець [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте не завершив її у зв`язку зі смертю, а тому право на завершення приватизації мають його спадкоємці. Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця. Предметом спору у цій справі є визнання права на завершення приватизації земельну ділянку у порядку спадкування, приватизація якої була розпочата, проте не завершена за життя спадкодавця. Оскільки [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, то вважається, що позивач набула права на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали [PERSON] на підставі статей 1216 та 1218\~ЦК України. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у справі №545/1631/19 від 04.11.2020 року. Таким чином, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підтверджені належними доказами, є обгрунтованими, а тому наявні правові підстави для визнання за [PERSON] у порядку спадкування за законом права на завершення приватизації спірної земельної ділянки та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved