Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат Макаренко О.М. в інтересах позивачки за допомогою системи «Електронний суд» 17.10.2025 звернувся до суду із зазначеним позовом, просить визначити позивачці додатковий строк у три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . За змістом позовної заяви [INFO] настала смерть спадкодавця - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки, площею 10,7138 га, кадастровий номер 2323981000:01:001:0022, на території Преображенської територіальної громади Пологівського району Запорізької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на земельну ділянку зареєстроване за спадкодавцем відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП №047866, виданого 09.03.2004 Оріхівською районною державною адміністрацією Запорізької області. Крім того, 19 січня 2016 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області Демидьонок О.М., яким на випадок своєї смерті заповів належну йому земельну ділянку [PERSON] . Відповідно до чинного цивільного законодавства, як вказано у позовній заяві, в строк до 11.10.2023 [PERSON] мала звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте, [PERSON] перебував до часу настання смерті у КУ «Таврійське психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради в с. Таврійське Запорізького району Запорізької області, натомість позивачка проживає в селі Обще Пологівського району Запорізької області, яке відносено до зони активних бойових дій. Так, в умовах постійних обстрілів вона вирішила провідати [PERSON] , у вересні 2024 року приїхала в с. Таврійське, де працівники інтернату повідомили, що [PERSON] тимчасово переміщений 09.08.2023 року до КУ «Любицький психоневрологічний інтернат», про що надали довідку N109 від 09.09.2024, крім того, позивачці передані особисті речі та папери, серед яких знаходився й заповіт. Зв?язавшись з закладом, [PERSON] довідалась, що [PERSON] помер [INFO] . Отже, позивачка звернулася до нотаріуса лише у вересні 2024 року, отримала відмову приватного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину через неподання заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Враховуючи наведене, обгрунтовуючи позовну вимогу наявністю поважних причин, за відсутності змоги особисто повернутись до м.Запоріжжя протягом встановленого законом строку, із посиланням на норми ст. 15, 16, 1221, 1269, 1270-1272 ЦК України, представник позивача, діючи в інтересах [PERSON] , просить задовольнити позов у визначений спосіб. Згідно з ч.7 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється. Так, відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 10.05.2022 №29/09-22 змінено територіальну підсудність судових справ Оріхівського районного суду Запорізької області у зв`язку із неможливістю здійснення правосуддя під час воєнного стану до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді від 22.10.2024 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено дату, час і місце проведення підготовчого засідання. Ухвалою суду від 29.11.2024 клопотання сторони позивача про витребування доказів задоволено. В порядку витребування доказів зобов`язано приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Дмитрієву Наталію Павлівну надати до суду належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи №189/2024, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який помер [INFO] . Оголошено перерву в підготовчому засіданні внаслідок необхідності витребування нових (додаткових) доказів. 21.02.2025 від представника позивача представника позивачки [PERSON] адвоката Макаренка О.М. надійшло клопотання, за змістом якого він просить залучити співвідповідача по справі, а саме, Преображенську сільську раду Пологівського району Запорізької області. Ухвалою суду від 15.04.2025 залучено до участі у справі співвідповідача -Преображенську сільську раду Пологівського району Запорізької області, код ЄДРПОУ 04353927, адреса місцезнаходження: Запорізька область, Пологівський район, с. Преображенка, вул. Преображенська, буд. 3. В порядку витребування доказів зобов`язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати копії актових записів, а саме: 1) про народження [PERSON] , [INFO] , місце народження: Республіка Таджикістан, РНОКПП [NUMBER] ; 2) про державну реєстрацію шлюбу, відповідно до даних якого в графі "чоловік" зазначено [PERSON] , [INFO] , місце народження: Республіка Таджикістан, РНОКПП [NUMBER] ; 3) про державну реєстрацію розірвання шлюбу, згідно з відомостями якого в графі "чоловік" наявні відомості про [PERSON] , [INFO] , місце народження: Республіка Таджикістан, РНОКПП [NUMBER] ; 4) про народження, згідно з яким / якими батьком дитини записаний [PERSON] , [INFO] , місце народження: Республіка Таджикістан, РНОКПП [NUMBER] . Постановлено відкласти підготовче засідання у справі внаслідок необхідності витребування нових (додаткових) доказів та для направлення ухвали співвідповідачу. Ухвалою суду від 20.05.2024 постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі. Призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 23.12.2024 до справи скеровано відзив Преображенської сільської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області, відповідно до якого у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено по теперішній час. Указом Президента України від 07.04.2023 року №197/2023 «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Запорізькій області» на території Преображенської сільської територіальної громади створено Преображенську сільську військову адміністрацію Пологівського району Запорізької області, яка діє на підставі Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII (далі Закон №389). Повноваження військової адміністрації передбачені статтею 15 Закону Закону №389, зокрема, п.5 ч.7 вказаної норми передбачено, що начальник військової адміністрації представляє відповідну військову адміністрацію та територіальну громаду у відносинах із державними органами, органами місцевого самоврядування, громадськими об`єднаннями, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності, громадянами. Статтею 10 Закону №389 встановлено, що у разі утворення військової адміністрації населеного пункту (населених пунктів) Верховна Рада України за поданням Президента України може прийняти рішення про те, що у період дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування начальник військової адміністрації, крім повноважень, віднесених до його компетенції цим Законом, здійснює повноваження\~сільської,\~селищної,\~міської ради,\~її виконавчого\~комітету,\~сільського,\~селищного,\~міського голови. Постановою Верховної Ради України від 02.05.2023 № 3059-ІХ «Про здійснення начальниками військових адміністрацій населених пунктів у Бердянському, Василівському, Мелітопольському та Пологівському районах Запорізької області повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» начальнику Преображенської СВА делеговано право здійснювати повноваження Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Розпорядженням Президента України № 57/2023-рп від 07.04.2023 «Про призначення В. Сідуна начальником Преображенської сільської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області» начальником Преображенської СВА призначено Сідуна Володимира Анатолійовича. Отже, в умовах дії воєнного стану, саме начальник Преображенської СВА (а не безпосередньо військова адміністрація) представляє інтереси Преображенської сільської територіальної громади та здійснює повноваження Преображенської сільської ради, яка не припинила свою діяльність та продовжує функціонувати. Крім того, відповідно до доводів, висловлених у відзиві, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження №61-28938св18), від 15 січня 2020 року у справі №200/9984/16-ц (провадження №61-11977св19), від 20 грудня 2021 року у справі №502/1603/18 (провадження №61-10329св21), від 24 травня 2023 року у справі №291/559/21 (провадження №61-4425св23), від 13 грудня 2023 року у справі №753/8710/21, провадження №61-6090св23) та інших. Враховуючи вищевикладене, Преображенська СВА вважає, що позов подано до неналежного відповідача, який має бути замінений на належного - Преображенську сільську раду Пологівського району Запорізької області. 24.12.2024 адвокатом Макаренком О.М. скеровано відповідь на відзив, за змістом якої відзив подано із порушенням визначеного судом строку, крім того, відповідач-1 є належним, на чому наголошує сторона позивача, оскільки на даний час розпоряджається майном Преображенської об?єднаної територіальної громади Пологівського району Запорізької області за межами населенного пункту саме Преображенська сільська рада Пологівського району Запорізької області. Разом з цим, 21.02.2025 подано клопотання про залучення співвідповідача, розглянуте судом. 21.01.2025 адвокат Макаренко О.М. скерував заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, додаткових заяв чи клопотань процесуального характеру не має, на задоволенні позовних вимог наполягає з підстав, викладених в заяві. 03.03.2025 від представника відповідача 1 надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Представник Преображенської сільської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області під час розгляду справи присутній не був, причини неявки суд не повідомив, належним чином та завчасно повідомлявся про дату, час та місце підготовчого засідання, 14.05.2025 скерував заяву за підписом [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти обставин, викладених в позовній заяві, не має. Зустрічної позовної заяви та інших заяв по суті справи сторонами подано не було. Інших процесуальних дій у справі, судом вчинено не було за відсутності клопотань учасників справи. Підстав для оголошення перерви та / або відкладення судового засідання відповідно до положень ст.223, 240 ЦПК України судом не встановлено. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із тим, що розгляд справи проводиться за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (за даними паспорта [NUMBER] ). Згідно з наказом «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 28.02.2025 № 376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, с.Обще Преображенської сільської територіальної\~громади віднесено з 20.06.2024 до території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси, до цього з 28.02.2022 по 31.12.2022, а також з 01.02.2023 по 19.06.2024 до території активних бойових дій. Згідно з даними засвідченої копії свідоцтва про смерть, виданого повторно, [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Советобад Республіки Таджикистан, помер [INFO] у м.Вінниця Вінницького району Вінницької області (актовий запис №1709 від 16.05.2023, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 03.09.2024 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса). Згідно з наявними даними відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса), що надійшли на виконання ухвали суду 26.05.2024, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірваний, в іншому шлюбі [PERSON] не перебував, крім того, наданий актовий запис про народження не має відношення до спадкодавця, що встановлено відповідно до досліджених судом даних запису акта про народження (місце проживання особи, вказаної в графі «батько», дані про матір, їх місце працевлаштування). Згідно з засвідченою копією заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області Демидьонок О.М. 29.01.2016, [PERSON] призначив [PERSON] , [INFO] , спадкоємцем земельної ділянки, площею 10,7138 га, кадастровий номер 2323981000:01:001:0022, на території Вільнянської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, зараз с.Вільнянка віднесено до Преображенської територіальної громади Пологівського району Запорізької області, цільовим призначенням земельної ділянки є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі, № витягу 42700465 від 19.01.2016. Даних про визнання заповіту недійсним у суду немає. Власність [PERSON] на вказану земельну ділянку підтверджена засвідченою копією державного акта на право власності на земельну ділянку ЗП №047866, виданого 09.03.2004 головою Оріхівської районної державної адміністрації, а також витягом (інформаційною довідкою) №399664872 від 17.10.2024 за даними Державного реєстру речових прав, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна №258828423239. Земельна ділянка передана в оренду ТОВ «Вільнянка» до 31.12.2025, з правом пролонгації відповідно до договору оренди земельної ділянки, р.№04-61, виданого 15.04.2004, із додатковими угодами, рішення про державну реєстрацію №10151358 від 22.01.2014. За даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №78291011 від 10.09.2024, після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Дмитрієвою Н.П. заведено спадкову справу №190/2024, номер у спадковому реєстрі 72954848. Судом досліджено копію зазначеної спадкової справи, що надійшла до справи на виконання ухвали про витребування доказів, у матеріалах якої наявна заява [PERSON] , подана 10.09.2024, р.№332, про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Інші спадкоємці за законом та заповітом у визначений ст.1270 ЦК України строк із відповідними заявами про прийняття спадщини не звертались. Відповідно до постанови приватного нотаріуса від 19.09.2024, із посиланням на ст.1270 ЦК України, оскільки [PERSON] не подала заяву в строк, вважається такою, що спадщину не прийняла, що зумовило відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вказаним вище. У постанові також зазначено, що [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав на момент смерті у КУ «Таврійський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням» ЗОР, що розташований у с.Таврійське Запорізького району Запорізької області. В матеріалах спадкової справи також міститься інформаційна довідка №78290961 від 10.09.2024, за даними якої свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавались. Згідно з довідкою КУ «Таврійський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням» ЗОР (копія міститься у спадковій справі), [PERSON] знаходився в установі по 09.08.2022, первісна дата зазначена із помилкою у році (дата початку перебування не може бути пізнішою, ніж завершення строку перебування), крім того, у вказану дату він був переміщений (евакуйований) до КУ «Любицький психоневрологічний інтернат» ЗОР. Стороною позивача не надано доказів на підтвердження наявності спорідненості із спадкодавцем, а також факту спільного проживання. Натомість, суд враховує, що [PERSON] має намір реалізувати своє право на отримання спадщини саме в порядку спадкування за заповітом. Наявності інших спадкоємців за законом, що можуть бути залучені до участі у даній справі, судом не встановлено, про їх існування стороною позивача не повідомлено. Задовольняючи позов частково, суд виходить з таких норм чинного законодавства. Ч.1,3 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Способи захисту порушеного права та / або інтересу містяться у нормі ст.16 ЦК України. За змістом ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (стаття 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч.1 ст.1273 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Подання усної заяви (звернення) спадкоємця не передбачено. Відповідно до ст.1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, правила ч.3 ст.1272\~ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За приписами ч.1 ст.1223, ч.1 ст.1225 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~№ 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропущення строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України). Так, відповідно до висновків, здійснених у Постанові Верховного Суду від 25.01.2023 у справі №676/47/21, пр.№61-8014св22: основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Актами цивільного законодавства України є також постанови Кабінету Міністрів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону (частина четверта статті 4 ЦК України). Законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини; пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Такий висновок здійснений Верховним Судом у вказаній постанові. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Оцінка суду у даній категорії справи повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Крім того, відповідно до правових висновків, здійснених Верховним Судом у постанові від 20.03.2024 у справі №545/1231/23, пр.№\~61-16142св23 дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. За загальним правилом (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування») відповідачами у справі за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, оскільки саме на ці органи згідно зі статтею 1277 ЦК України покладено обов`язок подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, а спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням (частини перша, третя статті 1277 ЦК України). За наведених умов неприйняття спадщини жодним із спадкоємців, належним відповідачем у справі має бути відповідна територіальна громада в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Згідно з Конституцією та законами України, обмеження прав територіальних громад на місцеве самоврядування можливе лише в умовах воєнного або надзвичайного стану.\~Це положення закріплене в статті 145 Конституції та статті 21 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".\~ Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України «Про правовий режим воєнного стану» Зокрема, відповідно до ч.2 ст.8 цього Закону у місцевостях, де ведуться бойові дії, запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану покладається безпосередньо на військове командування та військові адміністрації (у разі їх утворення), частиною другою статті 10 Закону передбачено, що у разі утворення військової адміністрації населеного пункту (населених пунктів) Верховна Рада України за поданням Президента України може прийняти рішення про те, що у період дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування: 1) начальник військової адміністрації: крім повноважень, віднесених до його компетенції цим Законом, здійснює повноваження сільської, селищної, міської ради, її виконавчого комітету, сільського, селищного, міського голови; може затвердити тимчасову структуру виконавчих органів сільської, селищної, міської ради (для працівників, посади яких не включені до тимчасових штатних розписів, оголошується простій або здійснюється їх переведення на рівнозначну чи нижчу посаду); 2) апарат сільської, селищної, міської ради та її виконавчого комітету, інші виконавчі органи (з урахуванням абзацу третього пункту 1 цієї частини), комунальні підприємства, установи та організації відповідної територіальної громади підпорядковуються начальнику відповідної військової адміністрації. Перелік повноважень військових адміністрацій населених пунктів на відповідній території наведено у ч.2 ст.15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», частина яких у мирний час віднесена до повноважень органів місцевого самоврядування, однак обов`язок подавати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою і отримувати у власність майно до цих повноважень не віднесено. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пр.14-61цс18 зроблено висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Так, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи обставини, на які посилається сторона позивача, зокрема, загальновідомі обставини щодо віднесення місця проживання чорної С.І. (с.Обще Пологівського району Запорізької області) до територій активних бойових дій, суд вважає причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини тими непереборними обставинами, які перешкоджали протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того, на відсутність своєчасних відомостей у [PERSON] про настання смерті спадкодавця вказує й наявна копія свідоцтва, виданого повторно 03.09.2024. Норма п.20 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України в даному випадку не є застосованою, враховуючи дату реєстрації смерті спадкодавця. Суд також зауважує, що строк, коли позивачка дізналась про смерть спадкодавця, на переконання суду, не є визначальним, адже встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , повністю припадає на повномасштабну військову агресію РФ проти України, черговий етап якої розпочався 24 лютого 2022 року.\~З огляду на встановлені поважні причини пропуску позивачкою строку на прийняття спадщини, суд вважає заявлену позовну вимогу обґрунтованою. Крім того, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку суд враховує й свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відомостей про недійсність заповіту на час розгляду справи у суду немає. Таким чином, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про доведеність поважності причин, які дійсно могли вплинути на своєчасність подання спадкоємцем заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом. За змістом ст.89, 213 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). За нормою ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Застосованості даного положення у даній справі, враховуючи досліджені докази, судом не встановлено. Так само, враховуючи відсутність спадкоємців, які постійно проживали разом із спадкодавцем, або своєчасно звернулись із заявою про прийняття спадщини, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, не розповсюджуються на правовідносини й положення ч.3 ст.1268 ЦК України. За приписами ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Наявними матеріалами справи не підтверджено, що у спадкодавця наявні рідні з визначеного вище кола. Враховуючи відсутність спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , належним відповідачем у даній справі є саме Преображенська сільська рада Пологівського району Запорізької області, оскільки на місце розташування спадкового майна - земельної ділянки, вказаної у заповіті, розповсюджується юрисдикція вказаного органу місцевого самоврядування. Так, саме Преображенська сільська рада Пологівського району Запорізької області відповідно до вимог ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні » є органом місцевого самоврядування, що представляє Преображенську сільську громаду Пологівського району Запорізької області, та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. З огляду на викладене, заслуговують на увагу доводи, висловлені у відзиві відповідача-1 про те, що військові адміністрації населених пунктів, як тимчасові державні органи управління, не є належними відповідачами в такій категорії справ, оскільки до їх компетенції законом не віднесено порушення питання щодо визнання спадщини відумерлою та отримання у власність цієї спадщини. Припинення Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області як юридичної особи не відбулося, а відбулося дострокове припинення повноважень ради, її виконавчих органів та сільського голови відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 78, ч.2 ст.79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» із передачею цих повноважень начальнику Преображенської сільської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області, а не Преображенській сільській військовій адміністрації Пологівського району Запорізької області. Відповідно, у задоволенні позову [PERSON] в частині вимог до Преображенської сільської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судом встановлено підстави для відмови як до неналежного відповідача. За приписами ст.251-253 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Враховуючи наведене, обґрунтованість позову (в частині вимог до Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області), оскільки позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права, суд ухвалює рішення про його часткове задоволення, визначивши [PERSON] додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини (з урахуванням дії воєнного стану) після смерті [PERSON] , що настала [INFO] у м.Вінниця Вінницького району Вінницької області, який необхідно обраховувати з дати набрання рішенням законної сили. Визначений строк, на переконання суду, буде достатнім для захисту прав позивачки. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Про їх стягнення сторонами у даній справі не заявлено, відповідних доказів не надано. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи критерії, визначені ч.3 ст.141 ЦПК України, що обов`язково мають бути взяті до уваги судом при вирішенні питання про розподіл судових витрат, оскільки порушення прав позивачки не є наслідком дій або бездіяльності відповідача-1, судові витрати, понесені [PERSON] , у вигляді судового збору, сплаченого за подання до суду позовної заяви, необхідно залишити за нею.

Outcome: partial