Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

Позивачі в позові вказують, що [INFO] \~ померла їхня мати та баба [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , що належав колгоспному двору, головою якого являлася [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, виданого 15.07.1990 року виконкомом Корделівської сільської ради народних депутатів Вінницької області на підставі рішення виконкому Калинівської районної ради народних депутатів Вінницької області № 151 від 27.04.1989 року. Право власності на даний будинок з господарськими будівлями було зареєстроване за колгоспним двором, головою якого являлася [PERSON] у Вінницькому обласному об`єднаному бюро техінвентаризації 15.07.1990 року в реєстровій книзі № 1-176. Позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом 1 черги на майно померлої матері [PERSON] . Будучи єдиною спадкоємицею за законом 1 черги на належне померлій матері [PERSON] майно, позивачка [PERSON] після смерті матері в передбачений законом 6-місячний термін відповідно до ст.ст. 548-549 ЦК УРСР (який діяв на час відкриття спадщини) фактично прийняла спадщину на належне померлій матері майно, вступивши в його управління та володіння. Фактично прийнявши спадщину на належне померлій матері майно, позивачка звернулась із заявою про заведення спадкової справи до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламова О.В, по місцю відкриття спадщини, що підтверджується витягом № 80945562 від 25.04.2025 року про реєстрацію спадкової справи № 73985406 в спадковому реєстрі. Однак оформити свої спадкові права позивачка [PERSON] , як єдина спадкоємиця за законом 1 черги після померлої матері [PERSON] , не має можливості по тій причині, що відповідно до наданого нею свідоцтва про право власності на будинок - житловий будинок належав «колгоспному двору», головою якого була померла [PERSON] і, який відповідно до ст.ст. 2, 318 ЦК України не є особистою власністю померлої, а майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності. Колгоспний двір припинив своє існування в зв`язку з набранням чинності Законом України «Про власність» від 7.02.1991 року. Тому нотаріус не має змоги визначити всіх членів колгоспного двору та належні їм частки в майні колгоспного двору. По цій причині приватним нотаріусом Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламовим О.В 25.04.2025 року за №174\\02-14\\73\\202 було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому позивачі звертаються до суду з даним позовом. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та представник позивача [PERSON] [PERSON] надали до суду власноруч написані заяви, відповідно до яких позов підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, справу розглянути за їх відсутності.\~ Відповідач уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької області Гончар Т.О. в підготовче засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [INFO] \~ померла мати та баба позивачів, [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , що належав колгоспному двору, головою якого являлася [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, виданого 15.07.1990 року виконкомом Корделівської сільської ради народних депутатів Вінницької області на підставі рішення виконкому Калинівської районної ради народних депутатів Вінницької області № 151 від 27.04.1989 року. Право власності на даний будинок з господарськими будівлями було зареєстроване за колгоспним двором, головою якого являлася [PERSON] у Вінницькому обласному об`єднаному бюро техінвентаризації 15.07.1990 року в реєстровій книзі № 1-176. Позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом 1 черги на майно померлої матері [PERSON] . Будучи єдиною спадкоємицею за законом 1 черги на належне померлій матері [PERSON] майно, позивачка [PERSON] після смерті матері в передбачений законом 6-місячний термін відповідно до ст.ст. 548-549 ЦК УРСР (який діяв на час відкриття спадщини) фактично прийняла спадщину на належне померлій матері майно, вступивши в його управління та володіння. Фактично прийнявши спадщину на належне померлій матері майно, позивачка звернулась із заявою про заведення спадкової справи до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламова О.В, по місцю відкриття спадщини, що підтверджується витягом № 80945562 від 25.04.2025 року про реєстрацію спадкової справи № 73985406 в спадковому реєстрі. Однак оформити свої спадкові права позивачка [PERSON] , як єдина спадкоємиця за законом 1 черги після померлої матері [PERSON] , не має можливості по тій причині, що відповідно до наданого нею свідоцтва про право власності на будинок - житловий будинок належав «колгоспному двору», головою якого була померла [PERSON] і, який відповідно до ст.ст. 2, 318 ЦК України не є особистою власністю померлої, а майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності. Колгоспний двір припинив своє існування в зв`язку з набранням чинності Законом України «Про власність» від 7.02.1991 року. Тому нотаріус не має змоги визначити всіх членів колгоспного двору та належні їм частки в майні колгоспного двору. По цій причині приватним нотаріусом Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламовим О.В 25.04.2025 року за №174\\02-14\\73\\202 було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Свідоцтво про право власності на спадковий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] було видане колгоспному двору, головою якого була [PERSON] . 15.07.1990 року, в той період, коли існували колгоспні двори згідно діючого на той момент ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до вимог ст. 7 Конституції СРСР 1936 року колгоспним двором є родинно-трудове об`єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці. Згідно затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215 «Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів»,визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомості щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради. Відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Тобто, усі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. Отже, житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року, на день припинення існування колгоспних дворів належав на праві спільної сумісної власності в рівних частках голові і членам колгоспного двору. Відповідно до виписки з по господарської книги за 1991-1995 роки по Корделівській сільській раді членами колгоспного двору по [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року були: [PERSON] , [INFO] - голова двору, [PERSON] , [INFO] - дочка голови двору, [PERSON] , [INFO] - зять голови двору та [PERSON] , [INFO] - онук голови двору. Відповідно до довідки, виданої Корделівським старостинським округом Калинівської міської ради № 334 від 12.06.2025 року станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору по [ADDRESS] були: Голова двору - [PERSON] , [INFO] ; Дочка голови двору - [PERSON] , [INFO] ; Зять голови двору - [PERSON] , [INFO] ; Онук голови двору - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки, виданої Корделівським старостинським округом Калинівської міської ради № 304 від 20.05.2025 року станом на 15.04.1991 року в будинку по [ADDRESS] були зареєстровані саме ці особи. Таким чином, майно колгоспного двору належить на праві спільної власності в рівних частках, кожному з позивачів та померлій голові колгоспного двору [PERSON] , як членам колгоспного двору по 1/4 частці, виходячи з рівності часток усіх його членів, як таких, що не втратили права на частку в його майні. Враховуючи, що відповідач позов визнає, не заперечує проти визнання за позивачами права власності в порядку спадкування за законом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності іх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати право власності на частки в колгоспному дворі та визнати за позивачкою [PERSON] право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved