Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованість з постачання гарячої води, центрального опалення та абонентського обслуговування на загальну суму 12331,00 грн, а також стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01 липня 2014 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , в тому числі в квартирі [ADDRESS] , власниками якої є відповідачі з 20.03.2013. 10.01.2018 між сторонами укладено договір № 54А/104 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідач свого обов`язку по сплаті коштів за отримані житлово-комунальні послуги не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з грудня 2021 року по липень 2024 року у розмірі 7875,84 грн; постачання гарячої води період з листопада 2023 року по липень 2024 року у розмірі 2977,23 грн; абонентське обслуговування з березня 2023 року по липень 2024 року у розмірі 1384,20 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду цивільної справи №752/25184/24 визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Митрофанову А.О. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу у 15-денний строк з дня вручення копії цієї ухвали суду подати суду відзив на позов. Відповідачі належним чином повідомлявся про розгляд справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень щодо суті спору, а також заява про проведення розгляду справи з повідомленням учасників справи, або ж повідомлення про адресу іншого місця проживання, від відповідачів [PERSON] та [PERSON] на адресу суду не надходило. 30 грудня 2024 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить суд відмовити у задоволенні позовних вимоги та вказує, що з 2008 року за адресою [ADDRESS] встановлені засоби обліку тепла та води, які проходять обов`язкову періодичну повірку; за опалювальний сезон 2023-2024 року ТОВ «Теплопостачсервіс» нарахувало споживачу послуги з постачання гарячої води по нормам загальнобудинкового лічильника - 2629,88 грн, так як вважало індивідуальний лічильник таким, що не пройшов обов`язкову періодичну повірку. Станом на 01.10.2023 лічильник ГВ №8365513 пройшов повірку 08.02.2022 і був взятий на облік, нарахування здійснювалися згідно показів ін.кв лічильника; з 01.11.2023 ТОВ «Теплопостачсервіс» почало здійснюватися нарахування за будинковим лічильником. Звернувшись до бухгалтерії організації, дізналася, що інд.кв лічильник не стоїть на обліку. Враховуючи, що 24.02.2022 на всій території України було введено воєнний стан, у зв`язку з військовок. агресією російської федерації проти України, що засвідчує форс-мажорні обставини (настання дії непереборної сили), також зазначені в Договорі №54A/104 від 10.01.2018 п. 34 робота всіх установ та організацій була призупинена, такі обставини наявні, 24.07.2024 відповідачкою до ТОВ «Теплопостачсервіс» була подана Заявка взяти на облік інд. лічильник ГВ №8365513 та зробити перерахунок згідно показів інд. лічильника. Лічильник на облік взяли, перерахунок на 01.12.2024 не зробили. Попередження від ТОВ «Теплопостачсервіс» про звернення до суду усно чи письмово доведено до споживача не було. Відповідачка стверджує, що після перерахунку, оплата буде здійснена повністю. 31 січня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій підтримує позовні вимоги та зазначає, що нарахування вартості постачання гарячої води відповідно до показань загальнобудинкового лічильника за особовим рахунком по кв. [ADDRESS] здійснюється у зв`язку із неподанням відповідачами показників індивідуального лічильника. Відповідно до п. 10 Договору № 54А/104 про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 10.01.2018, укладеним між відповідачем-1 та позивачем, який надано у додатках до позовної заяви, показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця та надаються виконавцю в період з 20-25 число звітного місяця. Відповідно до рахунків на оплату вартості послуги із постачання гарячої води з листопада 2023 р. по березень 2024 р. (додаються) в графі «інформація про лічильники» протягом шести місяців Відповідачі жодного разу не подали показники індивідуального лічильника гарячої води. 04 березня 2025 року від [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяв, в якому відповідачка-1 зауважує, що покази лічильника не надавалися у вказаний період з листопада 2023 року по березень 2024 року, так як надавач послуг ТОВ «Теплопостачсервіс» в системі «Мій дім. Особистий кабінет», в якій подаються показники лічильників, закрив таку функцію для споживача, так як є власником цього сайту, таким чином унеможливив надання показників. Відповідачка наголошує, що 24.07.2024 нею до ТОВ «Теплопостачсервіс» була подана Заявка взяти на облік Інд. Лічильник ГВ №8365513 та зробити перерахунок згідно показів Інд . Лічильника. Лічильник на обліку, перерахунку на 01.02.2025 немає. Нарахувань за послуги з постачання ТЕ на загальнобудинкові потреби (місця загального користування МЗК) не відповідають дійсності, так як третій рік поспіль батареї в місцях загального користування за даною адресою холодні, послуга відсутня, а нарахування здійснюються у повному обсязі. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Теплопостачсервіс» підлягають частковому задоволенню з огляду на таке. ТОВ «Теплопостачсервіс» як юридична особа здійснює діяльність з постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідачам в рівних частинах (по 1/3) на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності. 10.01.2018 між ТОВ «Теплопостачсервіс» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води № 54А/104, за умовами якого виконавець ТОВ «Теплопостачсервіс» зобов`язувався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, згідно із діючими нормативами, а споживач зобов`язувався своєчасно та у повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором. У пункті 4 договорі сторонами погоджено індивідуальні засоби обліку гарячої води, а саме: лічильник гарячої води (ГВП) - ЛК-15, (тип засобу обліку води і теплової енергії) 8365513 (заводський номер); перше показання - 00000. Вказаний лічильник повірено 08.02.2022, що підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] , яке дійсне до 02.02.2006. Відповідно до п. 7 договору плата за надані послуги справляється згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. Пунктом 11 цього договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Система оплати послуг щомісячна. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг, платежі вносяться не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Відомості про те, що відповідач не споживає надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та відмовлявся від них, відсутні. Згідно з розрахунками ТОВ «Теплопостачсервіс», за адресою: [ADDRESS] , обліковується заборгованість: за послуги з постачання теплової енергії за період з грудня 2021 року по липень 2024 року у розмірі 7875,84 грн; постачання гарячої води період з листопада 2023 року по липень 2024 року у розмірі 2977,23 грн; абонентське обслуговування з березня 2023 року по липень 2024 року у розмірі 1384,20 грн. Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст. 360 ЦК України). Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Умовами договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 54А/104 від 10.01.2018 визначено обов`язок споживача, зокрема, оплачувати послуги в установлений договором строк (п. 16). Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. За п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з централізованого опалення врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630. Відповідно до пункту 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно із пункту 30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Відповідно до статті 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Згідно з частиною шостою статей 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Пунктом 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198 передбачено, що споживач зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Позивач довів правильність розрахунку, врахував проведені корегування з урахуванням донарахування обсягу теплової енергії відповідно до зазначених положень та показань загальнобудинкового лічильника, які розподіляються між всіма споживачами будинку на загальнобудинкові потреби. Доказів звернення відповідачів до позивача щодо ненадання послуг теплової енергії або їх неналежного надання матеріали справи не містять. Також відповідачі правильність наданих позивачем розрахунків щодо теплової енергії не спростували, що в силу вимог статті 12 ЦПК України є її процесуальним обов`язком. Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з постачання теплової енергії за період з грудня 2021 року по липень 2024 року у розмірі 7875,84 грн. Відповідно до пункту 11 частини першої статі 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Визначення та встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальним договором або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем належить до компетенції Кабінету Міністрів України (стаття 4 Закону). Граничний розмір абонентської плати встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговування внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг». Суд звертає увагу на те, що абонентська плата встановлюється для абонента, який уклав індивідуальний договір про надання послуги з теплопостачання у багатоквартирному будинку. У разі укладення колективного договору така плата не нараховується (стаття 14 Закону). Згідно із розрахунком заборгованості із плати за абонентське обслуговування відповідачу нараховано вартість абонентського обслуговування в розмірі 46,70 грн до 1 вересня 2023 року і 56,82 грн із 01 вересня 2023 року, тобто її розмір не перевищує встановленого законодавством граничного розміру. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами свого обов`язку щодо внесення плати за абонентське обслуговування з травня 2022 року по березень 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 1384,20 грн, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за постачання гарячої води то слід зауважити наступне. Відповідно до п. 15 Правил засоби обліку води та теплової енергії, встановлені у квартирі та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Відносини, що виникають у процесі провадження метрологічної діяльності, регулюються Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», відповідно положень якого законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки (ЗВТ). що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. При цьому повинні дотримуватись міжповірочні інтервали законодавчо регульованих ЗВТ, що перебувають в експлуатації, затверджені наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747. Відповідно до затверджених міжповірочних інтервалів для лічильників води та теплолічильників установлено міжповірочний інтервал 4 роки. У квартирі відповідачів встановлено індивідуальний лічильник гарячої води зав. № 8365513, який взято на облік позивачем з дня укладення договору - 10.01.2018. Повірку лічильника проведено відповідачем 08.02.2022, а із заявою до позивача відповідачка-1 звернулась 24.07.2024. Відповідно до пунктів 11, 18 Правил №630 у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування. Позивач вказує, що нарахування вартості постачання гарячої води відповідно до показань загальнобудинкового лічильника за особовим рахунком по кв. [ADDRESS] здійснюється у зв`язку із неподанням відповідачами показників індивідуального лічильника. Нарахування позивачем показників гарячої води період з травня 2022 року по березень 2024 року що відповідає пункту 11 Правил №630. Проте з матеріалів справи вбачається, що показники індивідувального лічильника відповідачів не змінювались, тобто відповідачі не користувались наданим позивачем послугами, а позивачем в порушення п. 18 Правил №630 не здійснено коригування плати за надану послугу, що призвело до утворення заборгованості. У зв`язку з викладеним суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 2977,23 грн. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з розрахунком заборгованості наданим позивачем щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних, який здійснено з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів № 206 від 05 березня 2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» щодо заборгованості за послуги постачання теплової енергії. Отже вимога позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 87,31 грн та 3% річних у розмірі 6,42 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню. З урахуванням наведеного та вимог закону, суд надходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води та абонентської плати. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому з кожного відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у сумі 836,32 грн (9353,77 грн*3028,00 грн/12331,00 грн = 2296,92/ 3 = 765,64 грн).

Outcome: partial