Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

До\~Шевченківського районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди. Просить суд стягнути з відповідача завдану майнову шкоду у розмірі 48341,97 грн. та судові витрати. \~ \~ \~ \~Представник позивача надав суду заяву, якою просять розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, будучі належним чином повідомленим про день та час розгляду справи шляхом надсилання повістки рекомендованими поштовими відправленнями у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 131 ЦПК України\~за останнім відомим суду підтвердженим зареєстрованим місцем його постійного проживання (перебування), про що свідчать повернуті конверти з позначкою: «адресат відсутній за вказаною адресою» «за закінченням терміну зберігання», а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Шевченківського районного суду міста Дніпра у відповідності до вимог ч. 11\~ст. 128 ЦПК України.\~Відзив на\~позовну заяву\~до суду\~не подавав.\~Клопотання про\~відкладення розгляду\~справи або\~про участь\~в судовому\~засіданні в\~режимі відеоконференції\~суду не\~подавав. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.12 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідач [PERSON] 26.09.2020 року о 08:45 год., керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander, н/з [NUMBER] , що належить [PERSON] , рухаючись біля будинку117 по пр. Ломоносова в м. Костянтинівка Донецької області, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на автобус ПАЗ 32054, державний номер [NUMBER] , який стояв на автобусній зупинці, та скоїв наїзд на автомобіль «Ford Transit», державний номер [NUMBER] , який стояв на парковочному майданчику. В результаті ДТП автомобіль марки «Ford Transit», державний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у адміністративній справі №233/4376/20 від 12.10.2020 р. відповідача [PERSON] було визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. \~ \~ \~ \~Позивач МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування сумі 46624,71 грн. на підставі заяви про виплату страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням та платіжним наказом. З метою встановлення розмірі заподіяної шкоди, позивач МТСБУ залучило Аварійного комісара, вартість послуг яких склала 1716,96 грн. Виплата МТСБУ була здійснена на підставі рахунку фактури, що підтверджується платіжним дорученням. Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У Постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі №6-691ЦС15 зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці. На підставі цього висновку Верховний Суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові №686/17155/15-ц від 03.10.2018 року визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а решта - безпосередній винуватець. Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Враховуючи наведене, у позивача після виплати страхового відшкодування виникло право заявити вимогу в порядку суброгації до відповідача про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму завданої майнової шкоди в розмірі 48341,67 грн.. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені, - з відповідача слід стягнути на користь позивача зазначену суму судового збору. На підставі вищенаведеного, ст. 979, 989, 993, 1166, 1187, 1188, 1191,1194 ЦК України, ст.ст. 22, 29, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved