Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує що 15.07.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладений Договір про надання фінансового кредиту № 21083-07/2023, за умовами якого відповідач отримала кредит. 21.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 21032024, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 21083-07/2023 від 15.07.2023. Тобто позивач набув права грошової вимоги за укладеним кредитним договором. Відповідач свої зобов`язання не виконала та заборгованість [PERSON] за договором № 21083-07/2023 від 15.07.2023 становить 10149,49 грн., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту - 10059,60 грн., заборгованість за відсотками - 89,89 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати у справі. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та просить його задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. У судове засідання відповідач та її представник адвокат Восковський Ю.О. не з`явились. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому позов не визнає, заперечує отримання відповідачем від ТОВ «Аванс Кредит» кредитних коштів, на підтвердження своєї позиції вказує, що у [PERSON] ніколи не було банківської картки з реквізитами, зазначеними позивачем, на яку вона нібито отримала кредит, звертає увагу на відсутність у справі будь-яких документів про виплату кредиту відповідачу та врозбіжність у сумі основного боргу, зазначеного у договорі про надання фінансового кредиту (7000 гривень) та заявленого позивачем до стягнення (10059,60 гривень). З огляду на неявку в судове засідання учасників справи, її розгляд судом відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, здійснено без їх участі. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося (частина друга статті 247 ЦПК України). У судовому засіданні 27.06.2025 судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення і у зв`язку зі складністю справи його ухвалення та проголошення відкладено, проголошення судового рішення призначено на 16 год. 50 хв. 02.07.2025. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. З умов укладеного 15.07.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] договору про надання фінансового кредиту № 21083-07/2023, вбачається, що товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7000,00 грн. строком на 360 днів, процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, встановленого п.1.2 цього Договору (п. 1.1, п. 1.2, п. 1.4.1 договору). 21.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21032024, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло права вимоги до боржників, указаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 21.03.2024 до договору факторингу № 21032024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором договір № 21083-07/2023 від 15.07.2023. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина першастатті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Відповідно до положень ч.2\~ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України:назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені\~Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Разом з тим,позивачем ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів згідно кредитного договору на рахунок відповідача. Відсутні також і докази фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника). Відповідно до положень ч.ч.3, 4\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи н евчиненням нею процесуальних дій. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Додані до позовної заяви копії договору про надання фінансового кредиту, додатку до нього, паспорту споживчого кредиту, договору факторингу, акту прийому-передачі Реєстру Боржників, витягу з вказаного Реєстру, розрахунку заборгованості за договором не свідчать про отримання відповідачем кредитних коштів. Крім того, посилання на розрахунок заборгованості за договором про надання фінансового кредиту як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованим, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи позивача та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, відомості про рух коштів та нарахування процентів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 травня 2020 року у справі №219/1704/17, провадження №61-1211св19. У контексті викладеного, суд окремо звертає увагу на ту обставину, що позивач не надав пояснення з приводу розбіжності даних щодо суми основного боргу за кредитом, яка згідно з п.1.1 Договору про надання фінансового кредиту № 21083-07/2023 від 15.07.2023, додатку №1 до нього та Паспорту споживчого кредиту склав 7000,00 гривень, однак до стягнення з відповідача заявлена вже у сумі 10059,60 гривень та відповідних доказів на підтвердження таких пояснень. Не спростовано позивачем і доводи представника відповідача про відсутність у [PERSON] рахунку № 5375 - 41хх - хххх - 5270, на який згідно з розділом 8 Договору про надання фінансового кредиту № 21083-07/2023 від 15.07.2023 підлягали зарахуванню кредитні кошти. Відповідно до положень ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку із не доведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов вищезазначених кредитних договорів, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника), наявності розбіжності в розмірі основної суми боргу, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, відсотками відсутні, а тому позов задоволенню не підлягає. Оскільки вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволенню не підлягають, то судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed