Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

30.01.2025 представник позивача Дубравська О.І. звернулася до суду в інтересах КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради з даним позовом, та просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії в сумі 38574,24 грн та судовий збір в сумі 3028,00 грн. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] , забезпечується послугами КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради з централізованого опалення і постачання теплової енергії. За вказані послуги у період з 01.10.2009 по 01.09.2025 власником квартири позивачу не сплачені грошові кошти у повному обсязі, в зв`язку з чим підприємство змушене звернутись до суду із позовом про стягнення суми заборгованості в примусовому порядку. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 31.01.2025 за позовом КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради відкрито провадження у справі з проведенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання. Сторони у судове засідання не з`явились. Представник позивача 17.07.2025 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, де позовні вимоги підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання призначене на 10-00 годину 17.07.2025 не з`явилася. Повідомлення відповідача здійснювалося на підставі ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, якебуло розміщене не пізніше ніж за десять днів до дні розгляду справи, оскільки місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи [PERSON] суду невідомо. Суд вважає, що у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи та він може вирішити спір по суті. Згідно ч. 5 ст.\~259\~та ч. 1 ст.\~281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.\~280,\~281 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно № 402071331 від 04.11.2024, квартира [ADDRESS] , з 27.04.2011 року належить на праві приватної власності [PERSON] , частка власності 1/1 (а. с. 11). Вказана квартира з опалювальною площею 23,02 кв.м., фактично забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради, за тарифами, що вказані в довідці (а.с. 4) проте, письмовий договір на надання послуг з теплопостачання між сторонами не надано. З 01.00.2009 року по 01.01.2025 року відповідач не сплачує за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 38574,24 грн. На виконання ухвали суду про витребовування доказів від 05.05.2025 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слівінською О.Б. надано копію договору дарування квартири [ADDRESS] [PERSON] - [PERSON] (договір від 11.04.2011) Таким чином між сторонами існує спір з приводу оплати за послуги з централізованого опалення, що регулюється нормами ЦК України та Законом України "Про житлово-комунальні послуги" Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного. Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (далі Закон) визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Згідно із частиною 1 статті 12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до положень статті 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Порядок оплати житлово-комунальних послуг визначений у статті 9 названого Закону, відповідно до якого споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Приписами ч. 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідно до ст. 322 ЦК України. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно № 402071331 від 04.11.2024, квартира [ADDRESS] , з 27.04.2011 року належить на праві приватної власності [PERSON] , частка власності 1/1 (а. с. 11) вказну квартиру [PERSON] отримала в дар від [PERSON] . Разом з цим матеріали цивільної справи не містять договору укладеного між сторонами. З цього приводу суд вважає необхідним зазначити, що відсутність між сторонами письмового договору щодо послуг з теплопостачання не впливає на правильність вирішення спору, оскільки положеннями статей 7, 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов`язок власника (наймача) квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі такий висновок зробив Верховний суд у постанові від 20.09.2018 у справі № 522/7683/13-ц. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , забезпечується послугами централізованого опалення, які фактично надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, що вказані в довідці (а.с. 4) та на вказану адресу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с. 6). З 01.10.2009 року по 01.01.2025 не в повній мірі сплачувалися послуги з централізованого опалення і постачання теплової енергії, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить\~38574,24 грн. Так, у 2011 році відповідачем сплачено 1000 грн, у 2012 році - 800,00 грн, у 2013 році - 0 грн., у 2024 році - 1518,42 грн, у лютому - березні 2024 року 759,21 грн. Тобто вчинені дії, які відповідно до ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України та висновку Верховного Суду постанова від 07.06.2018 справа № 668/8830/15-ц, свідчать про визнання споживачем послуг з надання опалення та постачання теплової енергії та боргу. Отже, відповідач, як власник квартири, зобов`язаний нести витрати по її утриманню, в тому числі з надання послуг по її обігріву, а відтак надання таких послуг та їх оплата не залежать у будь-якому випадку від того проживав власник у цій квартирі чи ні. Такий правовий висновок висловлено в постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10.12.2018 року (справа №638/11034/15), від 02.04.2020 року (справа №757/29813/17). Таким чином, оскільки відповідач, є власником квартири, яка забезпечується послугами з централізованого опалення та враховуючи, що позивачем доведено наявність заборгованості за надання послуг з централізованого опалення в сумі38574,24 грн., суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення шляхом стягнення з відповідача заборгованості на користь позивача. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК Українипідлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в сумі 3028,00 грн

Outcome: approved