Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», позивач) звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1395229 від 25 березня 2024 року в розмірі 60 999,99 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 25 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (далі - ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ») та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1395229 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» надало [PERSON] грошові кошти у сумі 10 000,00 грн, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит на потрібну йому суму, однак відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. На підтвердження виконання ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором надається повідомлення про перерахування коштів за Договором про надання споживчого кредиту № 1395229 від 25 березня 2024 року. 21 червня 2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», уклали Договір факторингу № 22102024. Згідно вищевказаного Договору, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до [PERSON] за договором № 1395229 від 25 березня 2024 року. З огляду на вищевикладене, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1395229 від 25 березня 2024 року в розмірі 60 999,99 грн та судові витрати. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2025 відкрито провадження у справі № 607/5865/25, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. 02 квітня 2025 року, до початку розгляду судом цієї справи, представник позивача звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів. Ухвалою суду від 24 червня 2025 року клопотання представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про витребування доказів - задоволено; витребувано від АКЦІОНЕРОГО ТОВАРИСТВА «Сенс Банк» інформацію: чи належить банківська карта з прихованим номером № [NUMBER] [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] ; чи були успішними транзакції: номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - d8f82077-ef6a-457f-9032-83dc97fc53fd, номер транзакції в системі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» - 99f178acf878fdce6deeec7fd0419b5 на банківську картку [NUMBER] в сумі 10 000,00 грн з призначенням платежу «зарахування на картку, маска картки [NUMBER] »?; якщо так, то чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № [NUMBER] ; чи проводилась верифікація особи власника банківської карти № [NUMBER] . 03 липня 2025 року на адресу суду, на виконання ухвали суду від 04 червня 2025 року, від АКЦІОНЕРОГО ТОВАРИСТВА «Сенс Банк» надійшла запитувана інформація стосовно карткового рахунку [PERSON] , зарахування на картку кредитних коштів, що відображено у виписці з рахунку приватного клієнта. У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 25 березня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1395229 (далі - Договір). Вказаний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х307 25 березня 2024 року о 17 год. 16 хв. Відповідно до п. 1.1 Договору, Товариство надає Споживачу кошти у кредит в національній валюті України - гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту становить 10 000,00 грн. Кредит надається загальним строком на 360 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), первісна редакція якого наведена в Додатку №1 до цього Договору (п.1.2, п. 1.3, п. 1.4 Договору). Відповідно до п. 1.5 Договору, Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2.5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору (п. 1.5.1 Договору). Знижена процентна ставка становить 0.01 % в день та застосовується у випадку, якщо Споживач, як учасник Програми лояльності Товариства, до 24.04.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів. Знижка Споживачу від Товариства на стандартну процентну ставку є індивідуальною; у випадку її застосування сума процентів, що підлягає сплаті до вказаної вище дати, перераховується замість стандартної процентної ставки за зниженою процентною ставкою. Також, Споживач може отримати індивідуальну знижку, якщо до вказаної дати здійснить повне дострокове повернення кредиту, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою буде перераховано за зниженою процентною ставкою до дати повного дострокового повернення кредиту (включно). У випадку часткового дострокового повернення кредиту такий перерахунок здійснюється тільки до дати часткового дострокового повернення кредиту, надалі застосовується стандартна процентна ставка без знижки і перерахунку. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка без знижки, що не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача (п. 1.5.2 Договору). Відповідно до п. 1.8. Договору, загальні витрати на дату укладення Договору складають: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 90 000,00 грн (п. 1.8.1 Договору). - за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 82 530,00 грн (п. 1.8.2. Договору). Відповідно до п. 1.10. Договору, Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: -за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 100 000,00 грн (п. 1.10.1 Договору); -за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 92 530,00 грн (п. 1.10.2 Договору). Згідно п. 2.1 Договору, Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Згідно п. 4.1.3) Договору, Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Споживача, але з обов`язковим повідомленням Споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома Споживача такого факту. Відповідно до п. 6.4 Договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: -у розмірі 1 500,00 грн на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання (п. 6.4.1.Договору); - у розмірі 110,00 грн починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання (п. 6.4.2. Договору). Відповідно до п. 8.2 Договору, Споживач підтверджує, що додаткові контактні дані та електронна адреса, які вказані в реквізитах Споживача в Розділі 10 «РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИС СТОРІН» Договору (або надані Споживачем Товариству окремо) належать саме Споживачу та знаходяться в його користуванні, володінні та розпорядженні. Споживач погоджується та розуміє, що ці дані можуть бути використані Товариством для здійснення взаємодії з ним, в тому числі з метою врегулювання простроченої заборгованості, що може виникнути за цим Договором. Така взаємодія здійснюється Товариством з урахуванням вимог законодавства. Як вбачається з додатку № 1 до Договору про споживчий кредит № 1395229 від 25 березня 2023 року, який є графіком платежів за договором про споживчий кредит, загальна вартість кредиту складе 92 530,00 грн, дата повернення кредиту - 20 березня 2025 року. У разі якщо споживачем не будуть виконані умови Договору для отримання зниженої процентної ставки, розмір процентів за вказаний період буде перераховано за стандартною процентної ставкою та загальна вартість кредиту складе 100 000,00 грн. Згідно довідки ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», [PERSON] ідентифікований ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» Акцепт (договір) підписано позичальником із застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором Х307, який відправлено на номер телефону 380980634825 Крім того, в матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), підписаний відповідачем [PERSON] 25 березня 2024 року об 17 год. 16 хв. за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Х307, який містить відомості про основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту аналогічні тим, які узгоджені сторонами у Договорі № 1395229 від 25 березня 2023 року. Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «ПЕЙТЕК» за вих. № 20250207-42 від 07 лютого 2025 року, 25 березня 2024 року успішно перераховано суму 10 000,00 грн, Session ID - 023724329312, код авторизації - 135576, банк-еквайр - АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Як убачається з розрахунку заборгованості за Договору за № 1395229 від 25 березня 2023 року позичальник [PERSON] здійснював погашення заборгованості за кредитним договором 21 квітня 2024 року у розмірі 0,01 грн. Із вказаного розрахунку також слідує, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 60 999,99 грн, з яких: 9 999,99 грн заборгованості за тілом кредиту, 46 000,00 грн - заборгованість за відсотками, та 5 000,00 грн - штрафні санкції. Згідно виписки з рахунку приватного клієнта № 874034-2025/0622 за період 25 березня 2024 року - 25 березня 2024 року АТ «СЕНС БАНК» щодо рахунку [PERSON] , 25 березня 2024 року на картку відповідача було здійснено зарахування коштів у сумі 10 000,00 грн. 22 жовтня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 22102024, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 1395229 від 25 березня 2024 року, що був укладений між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем. Відповідно до Акта прийому-передачі Реєстру боржників від 22 жовтня 2024 року за Договором факторингу № 22102024 від 22 жовтня 2024 року клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників. З витягу із Реєстру боржників до договору факторингу № 22102024 від 22 жовтня 2024 року вбачається, що ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передало, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло право вимоги за кредитним договором № 1395229 від 25 березня 2024 року на суму 60 999,99 грн. Досудовою вимогою за вих. № 23964091 від 20 березня 2025 року позивач повідомив [PERSON] про відступлення права вимоги та направив вимогу про сплату боргу, яка залишилася без відповіді. Невиконання [PERSON] договірних зобов`язань і стало причиною звернення позивача за захистом своїх прав до суду. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень ст. ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ст. 639 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В силу п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У даній справі встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач на веб-сайті кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» надіслав [PERSON] за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор, який відповідач використав для підписання кредитного договору. Без здійснення вказаних дій [PERSON] кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Волевиявлення позичальника на укладення договору підтверджено вчиненням фактичних дій, направлених на ознайомлення із умовами кредитування, складанням відповідних документів і внесенням до них конфіденційної інформації, відомої тільки відповідачу. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20. Позивачем направлялась Досудову вимогу за вих. № 23964091 від 20 березня 2025 року відповідачу, в якому ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» повідомило [PERSON] про відступлення права вимоги та направив вимогу про сплату боргу, яка залишилася без відповіді. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. За змістом частин 3 та 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). У відповідності до вимог ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд звертає увагу на те, що тіло кредиту та відсотки сторони погодили Договором, як і нараховані позивачем штрафні санкції, які розраховано згідно п. 6.4 Договору, та вони підлягають до стягнення у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Таким чином, оцінюючи в сукупності надані докази, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», як набувача права вимоги до цього боржника, на підставі Договору факторингу № 22102024 від 22 жовтня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», заборгованості за кредитом № 1395229 від 25 березня 2024 року. Про виникнення зобов`язання відповідача перед позивачем свідчить та обставина, що кошти, визначені в електронному договорі, надійшли в розпорядження [PERSON] на належний йому банківський рахунок і позичальник тим самим не заперечував умов договору та не надав доказів на спростування факту отримання ним кредитних коштів. Відповідно до основних засад цивільного судочинства - змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України), обов`язків з доказування (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), саме відповідач має довести безпідставність позовних вимог і наданих позивачем доказів, а не суд, в якого відсутні такі повноваження поза межами перевірки доводів, які міг би надати відповідач. Враховуючи ту обставину, що [PERSON] в повному обсязі не повернув кредитні кошти, не сплачувала погоджені сторонами Договору відсотки, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 1395229 від 25 березня 2024 року в розмірі 60 999,99 грн. Згідно платіжної інструкції № 5408 від 18 березня 2025 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Отож, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 546, 549, 598, 610, 625, 1046-1054 ЦК України, та

Outcome: approved