Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Кодимського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна боржника. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є спадкоємцем першої черги за законом спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, за його життя, на все майно, що належить останньому на праві приватної власності, в рамках виконавчого провадження №3203302, яке перебувало на виконанні в Кодимському ВДВС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за виконавчим листом №2-496 від 30.08.1999 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 5678 гривень було накладено арешт. Разом з тим, матеріали даного виконавчого провадження було знищено, а арешт залишився не знятим. Тому позивач просить зняти арешт з нерухомого майна, що перебуває у власності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який помер [INFO] , який було накладено на підставі постанови по виконавчому провадженню №3203302, реєстраційний номер обтяження: 8225579 від 25.11.2008 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, однак надав до суду лист, в якому просив розгляд цивільної справи здійснювати без його участі та зазначив, що дійсно згідно інформації з ВП-спецрозділ виконавче провадження №32033023 відкрито Кодимським райсудом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 5678 (п`ять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. В результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке за Законом України "Про виконавче провадження" може бути звернено стягнення. 04.08.2008 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Згідно даних Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна встановлено реєстрацію обмеження майна: невизначене майно, все майно. Реєстраційний номер обтяження:8225579, дата реєстрації 25.11.2008 року. Реєстаротор: Кодимська районна державна нотаріальна контора. Підстава обтяження: постанова, 2-496,14.12.1999, Кодимське управління юстиції в Одеській області. Додаткові дані: архівний номер:2757644ODESSA11, архівна дата: 22.11.2001, дата в иникнення:14.12.1999, № реєстра: 2-496, внутр. №8С0116372CF2422C7639. Разом з тим, встановити відомості чи існувала заборгованість після повернення виконавчого документа тягувачу для звільнення спадквого майна з під арешту, що є підставою для зняття арешту з вищевказаного нерухомого майна не є можливим, оскільки виконавчі провадження в паперовому вигляді знищені, включно до 2019 року. \~ \~ \~ Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №38342761 від 25.11.2008 року державним нотаріусом Налдіною М.М. на підставі постанови Кодимського районного управління юстиції Одеської області № 2-496 від 14.12.1999 року, був зареєстрований арешт на все нерухоме майно, в тому числі на житловий будинок в [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 8225579. Власником даного об`єкту нерухомого майна є [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.06.2023 року. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 26 липня 1981 року Івашківською сільською радою Кодимського району Одеської області, позивач [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та після одруження обрала прізвище чоловіка " [PERSON] ". Відтак, остання має право на спадкування спадщини, яка відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON] як спадкоємець І-ї черги за законом. Як вбачається з копії листа №21.18-5343 від 01.07.2025 року за підписом в.о.начальника відділу Кодимського ВДВС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Юлії Гогоман згідно інформації з ВП-спецрозділ виконавче провадження №3203302 відкрито на підставі виконасчого листа №2-496, виданого 30.08.1999 року Кодимським райсудом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів в розмірі 5678 (п`ять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. В результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке за Законом України "Про виконавче провадження" може бути звернено стягнення 04.08.2008 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Згідно даних Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна встановлено реєстрацію обмеження майна: невизначене майно, все майно. Реєстраційний номер обтяження:8225579, дата реєстрації 25.11.2008 року. Реєстратор: Кодимська районна державна нотаріальна контора. Підстава обтяження: постанова, 2-496,14.12.1999, Кодимське управління юстиції в Одеській області. Додаткові дані: архівний номер:2757644ODESSA11, архівна дата: 22.11.2001, дата в иникнення:14.12.1999, № реєстра: 2-496, внутр. №8С0116372CF2422C7639. Разом з тим, встановити відомості чи існувала заборгованість після повернення виконавчого документа тягувачу для звільнення спадквого майна з під арешту, що є підставою для зняття арешту з вищевказаного нерухомого майна не є можливим, оскільки виконавчі провадження в паперовому вигляді знищені, включно до 2019 року. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Положеннями ст. 391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1 та 2 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок і підстави зняття арешту, в тому числі викладено вичерпний перелік підстав, який надає державному виконавцеві самостійно знімати арешт; також передбачено можливість особи у всіх інших випадках звертатися до суду за зняттям арешту. Судом встановлено, що позивачка позбавлена можливості на власний розсуд розпоряджатись цим майном, як спадкоємець, у зв`язку із накладеним у 2008 році обтяженням, при цьому, ні позивачка ні померлий власник майна не є боржниками за жодним виконавчим провадженням, яке б перебувало на виконанні у відділі виконавчої служби. Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішення, встановлених цим Законом, не упереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання. Згідно вказаного Закону України державний виконавець зобов`язаний використовувати наданні йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. \~У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, він знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Тобто, законодавець пов`язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке накладено арешт. За правилами ст.\~57\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. На час розгляду справи виконавчих проваджень по відношенню до [PERSON] , який помер [INFO] , у відділі ДВС не перебувають, що вказує на незаконність перебування майна під арештом, однак унеможливлює звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Доказів протилежного суду сторонами не надано. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивача, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його прав шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved