Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №1142983, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5 200,00 грн. строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Того ж дня, позикодавець на виконання п.1 Договору позики №1142983 від 27.04.2021 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5 200,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] Враховуючи умови договору позики №1142983 від 27.04.2021 р., та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають 100,00 грн., заборгованість останнього за договором позики складає 17 517,60 грн., зокрема: - 5 200,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 12 317,60 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за договором позики та заборгованості за процентами не виконав ні перед позикодавцем/первісним кредитором, ані перед позивачем/фактором ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що набуло право вимоги за договором позики №1142983 на підставі договору факторингу. 26.10.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (ідентифікаційний код юридичної особи 35017877) уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1142983 від 27.04.2021 р. 03.04.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43311346) уклали договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1142983 від 27.04.2021р. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 517,60 грн., з яких: 5 200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 317,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. Виходячи із всього вищенаведеного, позивач вважає, що його позовні вимоги, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати 3500\~грн.- на професійну правничу допомогу. Представник позивача до суду не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про слухання справи у відсутність їх представника та підтримання позову, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач до суду не з`явився, про дату, часу та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином рекомендованим повідомленням. До суду заяв не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (розрахунок суми заборгованості за Договором позики №1142983 від 27.04.2021 року; договір позики №1142983 від 27.04.2021 року; платіжна інструкція підписана електронно цифровим підписом платіжної установи №a406428f-418c4789-9a88-45b6b083ec2c від 27.04.2021 року; договір факторингу №2610 від 26.10.2021 р.; Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р.), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволенню позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного вище зазначеного договора відповідач отримав позику та в порушення його умов зобов`язання за вказаним договором не виконав належним чином, в результаті чого виникла заборгованість за договором\~позики \~ №1142983 17 517,60 грн. Згідно ст.ст.\~526-527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторін. Статтями 1054 та 1055\~ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно пункту 1 частини 1 та частини 3\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом (стаття 513 ЦК України). Відповідно до\~статей 514-515 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Відповідно до частини 1\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. Частиною першої\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається\~з позовної\~заяви,\~ відповідач\~суму боргу\~не повернув. Таким чином, діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов`язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики в загальній сумі 17 517,60 грн., в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. З доданої до позовної заяви платіжної інструкції вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн. Розглядаючи вимогу позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 3500 грн., суд зазначає таке. Беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій дійсності понесених адвокатських витрат, факт заочного розгляду справи, усталену судову практику у справах даної категорії, а також типовий характер цієї справи, суд дійшов висновку розмір заявлених витрат на правову допомогу є співмірним. Суд вважає достатнім, обґрунтованим та співмірним розмір витрат на правову допомогу у сумі 3500 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved