Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" звернулося до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтований наступним. 12.07.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач (разом Сторони) уклали Кредитний договір № 645019693(далі Договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику (Додаток № 3), які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску Відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані Відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить Позичальнику. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV2CN98. Зокрема, 12.07.2021 о 14:04:28 год. Відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Відповідно до п.1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 20500,00 (двадцять тисяч п`ятсот грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.. Відразу після вчинених дій Відповідача, 12.07.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 20500,00 грн. на його банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Тобто, предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги. В той же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу, Реєстр прав вимоги означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до Договору. Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності Сторін. Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №159 від 09.11.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 53 036,87 грн (Додаток №16). Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 - 31.12.2024. Відповідно, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Тобто, право вимоги за кредитним № 645019693 від 12.07.2021 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 09.11.2021, відповідно до підписання Сторонами реєстру прав вимоги № 159. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права. Реєстр прав вимог №159 від 09.11.2021 р. підписаний вже після укладення кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідачем 12.07.2021. 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року (Додаток №17). Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.4.1.). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 20.12.2023 до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 80382,13 грн. 04.09.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 0409/24 відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників. Відповідно до п.1.2. перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 0409/24 від 04.09.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 80382,13 грн. Відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо повернення суми боргу та сплати процентів за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла кредитна заборгованість, яка на момент подання позовної заяви становить 80382,13 грн., в тому числі: 20498,80 грн. - заборгованість по кредиту; 59 883,33 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути на його користь з відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати на сплату судового збору та правничу допомогу. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2024 р. відкрито провадження по справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, також встановлений строк для надання сторонами заяв по суті справи. Відповідачка скористалась\~своїм процесуальним\~правом \~та надала\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~просила відмовити\~в задоволенні\~позовних вимог\~посилаючись на\~наступне. Правовідносини за\~Договором кредитної\~лінії №№645019693\~між ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та Відповідачкою\~виникли 12.07.2021\~року,\~тобто значно\~пізніше ніж\~було укладено\~Договір факторингу\~№28/1118-01\~від 28.11.2018\~р.\~ між\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~ТОВ «Таліон\~Плюс» (фактор),\~у якому\~предмет договору\~не індивідуалізовано\~належним чином.\~Отже,\~на час\~укладення Договору\~факторингу №28/1118-01\~від 28.11.2018\~року у\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» було\~відсутнє право\~вимоги до\~ [PERSON] за\~зазначеним вище\~кредитним договором. Наданий Позивачем Витяг з реєстру прав вимог до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, не містить підписів сторін, які підтверджують перехід права вимоги від Клієнта - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до Фактора - ТОВ «Таліон Плюс» стосовно Відповідачки. Позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором про відступлення права вимоги № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, як і за іншими договорами факторингу. ТОВ «Юніт\~Капітал» не\~підтверджено порушення\~його прав\~з боку\~ [PERSON] та\~наявність у\~нього права\~звернення до\~суду з\~позовом про стягнення заборгованості\~за Договором\~кредитної лінії\~№645019693\~від 12.07.2021\~р.,\~який укладений\~після відступлення\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» права\~вимоги за\~кредитними договорами\~на користь\~ТОВ «Таліон\~Плюс»,\~а тому\~підстави для\~задоволення позовних\~вимог про\~стягнення заборгованості\~з відповідача\~на користь\~ТОВ «Юніт\~Капітал» відсутні,\~оскільки ТОВ\~«Таліон Плюс»\~та ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Онлайн Фінанс»\~не мали\~права на\~подальше відступлення\~права вимоги,\~якою вони\~не володіли. Позивачем у позовній заяві, на період 30-ти днів від дати отримання кредиту (12.07.2021 р.), проценти за користування кредитом нараховуються у розмірі 0,89 процентів від суми кредиту за кожен день користування ним, що становить 182,45 грн. в день. У випадку користування кредитом після закінчення дисконтного періоду (30 днів) без своєчасної оплати процентів, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів - 1,70 процентів в день від суми кредиту, що становить 348,5 грн. Однак, при розрахунку не враховано той факт, що 10.08.2021 р. Відповідачкою було сплачено 5292,00 грн. за кредитним договором №645019693, а з 13.08.2021 р. проценти починають нараховуватись у розмірі 262,39 грн. Також не враховано факт оплати Відповідачкою 09.09.2021 р. - 7792,00 грн. З 10.09.21 р. проценти нараховуються у розмірі 211,14 грн. , а з 14.10.2021 р. і до 06.01.2022 р. проценти нараховуються у розмірі 471,47 грн. на день. Тобто, у позовній заяві Позивач просить стягнути заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 59883,33 грн., при цьому хоча і посилається на ч.2 ст. 625 ЦПК України, однак розрахунку відсотків за ст. 625 ЦК України не здійснює. При цьому, ч.2. ст. 625 ЦКУ, визначає розмір відсотків - три відсотки річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, тоді як нараховані Позивачем відсотки утричі перевищують тіло кредиту, а інший розмір відсотків не передбачений кредитним договором. Представник позивача\~надала відповідь\~на відзив\~в якому\~наполягав на\~задоволенні позовних\~вимог,\~посилаючись на\~наступне.\~Предметом Договору\~факторингу №28/1118-01\~від 28.11.2018,\~є відступлення\~прав вимоги,\~зазначені у\~відповідних Реєстрах\~прав вимоги. Пунктом 1.2.\~Договору визначено,\~що Перелік\~Кредитних договорів\~наводиться у\~відповідних Додатках\~до Договору,\~а саме\~Реєстрах прав\~вимоги.\~В той\~же час,\~відповідно до\~п.\~1.5.\~Договору факторингу,\~Реєстр прав\~вимоги -\~означає перелік\~Прав вимоги\~до Боржників,\~що відступається\~за Договором.\~Форма вказаного\~Реєстру наведена\~в Додатку\~№1\~до Договору.\~Тобто,\~Реєстр не\~є разовим\~документом,\~оскільки Договір\~факторингу передбачає\~(не\~забороняє)\~можливість їх\~укладення множинну\~кількість разів,\~у випадку\~бажання та\~необхідності Сторін.\~Згідно п.\~4.1.\~договору факторингу,\~право вимоги\~переходить від\~Клієнта до\~Фактора в\~день підписання\~Сторонами Реєстру\~прав вимог,\~по формі\~встановленій у\~відповідному додатку.\~Відповідно до\~Витягу з\~реєстру прав\~вимоги №\~159\~від 09.11.2021\~до Договору\~факторингу №\~28/1118-01\~від 28.11.2018\~(урахуванням\~додаткових угод\~до нього),\~ТОВ «Таліон\~Плюс» отримало\~право вимоги\~до Відповідача\~на загальну\~суму 53\~036,87\~грн.\~по справі,\~що розглядається,\~відповідно до\~договорів факторингу\~№28/1118-\~01\~28.11.2018\~та №30/1023-01\~від 30.10.2023\~перехід права\~вимоги за\~кредитними договорами\~відбувається в\~момент підписання\~Реєстрів прав\~вимог;\~Договором №\~0409/24\~від 04.09.2024встановлено,\~що перехід\~права вимоги\~відбувається в\~момент підписання\~Акта прийому-передачі\~Реєстру Боржників.\~Отже,\~в даних\~договорах перехід\~права вимоги\~пов`язується\~не з\~фактом сплати\~коштів,\~а з\~підписанням Реєстру\~прав вимог\~або Акту\~прийому-\~передачі.\~Це означає,\~що момент\~набуття прав\~визначається не\~оплатою,\~а підписанням\~конкретних документів,\~які фіксують\~передачу прав.\~Аналогічні положення\~зазначені позивачем\~щодо всього факторингового ланцюгу переходу право вимоги відносно відповідачки. Реєстр підписаний\~та має\~печатки ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та ТОВ\~«Таліон Плюс»,\~а також\~зазначена вся\~важлива інформація,\~а саме:\~номер реєстру,\~номер договору,\~дата договору,\~суми заборгованостей,\~реквізити сторін. Договори факторингу№28/1118-01\~від 28.11.2018,№30/1023-01\~від 30.10.2023\~та №0409/24\~від 04.09.2024\~нечинними не\~визнавались.\~З огляду\~на вищезазначене,\~у випадку\~відсутності фінансування,\~Договори факторингу\~було б\~розірвано в\~односторонньому порядку\~кожним із\~Клієнтів,\~що унеможливлює\~укладання додаткових\~угод до\~вказаних договорів,\~що чинні\~до сьогодні,\~а отже\~робить висновки\~Відповідача необґрунтованими\~та такими\~що суперечать\~дійсності. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п.1.7.2. Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.(п. 4.3.). Позивач вважає, що сума процентів нарахована з урахуванням вимог договору та діючого законодавства. Представник Відповідача, не долучив до матеріалів справи документів які підтверджують надання правничої допомоги Відповідачу, а саме: свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі виконаних послуг, тому заявлені вимоги про стягнення з позивача витрат на правовому допомогу необґрунтовані. Відповідачкою надані заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила, що вона не повідомлялась про відступлення первісним кредитором прав вимог за вказаним кредитним договором, позивачем не надано доказів здійснення оплати факторами клієнту за вказаними договорами факторингу. Відповідач наполягає на відмові в задоволенні позовних вимог. Також заявила, що нею будуть надані документи на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення. В судовому засіданні представниця позивача, яка брала участь у розгляді справи в режимі відеконферензв`язку, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав зазначених в їх заявах по суті спору. Відповідачка та її представниця в судовому засіданні не визнали позовні вимоги та просили відмовити в їх задоволенні, з підстав зазначених в їх заявах по суті спору. Вислухав пояснення представниці позивача, відповідачки та її представницю, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їй правовідносини. 12.07.2021 р. відповідачка за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, та подала електронну Заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання, також бажану суму кредиту 20500,00 грн. та строк повернення цієї суми 30 (а.с. 9 на звороті). Відповідачкою, після погодження позикодавцем ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» направленої нею заяви на отримання коштів, 12.07.2021 р. о 14:04:28 год. підписаний електронний примірник договору кредитної лінії № 645019693 електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV2CN98( а.с. 12, 60-62) Даний електронний\~кредитний договір,\~відповідачкою та\~ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладений з урахуванням положень Алгоритму дій споживача в ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», який затверджено наказом директора від 17/09-03 від 17.09.2019 р. (а.с.13-20) та Правил ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надання грошових коштів у позику (а.с. 63-69). Відповідно до п. 1.1. договору кредитної лінії № 645019693, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 20500 грн 00 коп. (двадцять тисяч п`ятсот грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі «Правила»). Відповідно до п. 1.3.-1.6 договору кредитної лінії № 645019693, кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 20500 грн. 00 коп. одразу після укладення Договору. 1.4. Позичальник в будь-який час, протягом Дисконтного періоду дії Договору, може збільшити суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. Повернення Кредиту в повному обсязі позбавляє права Позичальника отримати нові Транші, а Договір вважається припиненим шляхом його повного виконання. 1.5. Загальна сума Кредиту за цим Договором складається з сум Кредиту (Траншів) отриманих протягом всього строку дії Договору. 1.6. Позичальник має право користуватися Кредитом від дати фактичного отримання суми Кредиту за кожним Траншем та до закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання. Відповідно до\~п.\~1.7.-1.12\~договору кредитної\~лінії №\~645019693,\~кредитна лінія\~надається строком\~на 30\~(тридцять)\~днів від\~дати отримання\~Кредиту Позичальником\~(далі\~ «Дисконтний\~період»).\~У випадку\~надання першого\~Траншу не\~в день\~укладення Договору,\~строк дії\~Кредитної лінії\~автоматично продовжується\~на ту\~кількість днів,\~на яку\~відрізняється дата\~укладення Договору\~по відношенню\~до дати\~надання першого\~траншу за\~Договором.\~(П.1.8.)\~Сторони погодили,\~що встановлений\~в п.\~1.7.\~Договору строк\~Дисконтного періоду\~та,\~відповідно,\~строк надання\~Кредитної лінії\~може бути\~продовжено Позичальником,\~шляхом здійснення\~протягом Дисконтного\~та Пільгового\~періоду оплати\~всіх фактично\~нарахованих процентів,\~за умови\~якщо Позичальником\~в Особистому\~кабінеті чи\~в терміналах\~самообслуговування партнерів\~Кредитодавця активовано\~функцію продовження\~строку Дисконтного\~періоду.\~Кількість продовжень\~Дисконтного періоду,\~на умовах\~описаних в\~цьому пункті,\~не обмежена.\~На умовах\~цього пункту\~Договору,\~строк продовження\~Дисконтного періоду\~кожен раз\~розраховується за\~наступною формулою:\~Z\~=\~30\~-\~(Х\~ Y),\~де:\~Z\~ кількість\~днів,\~на які\~продовжується Дисконтний\~період;\~Х \~поточна дата\~(день\~місяця)\~закінчення Дисконтного\~періоду,\~з врахуванням\~всіх попередніх\~продовжень Дисконтного\~періоду;\~Y\~ дата\~ініціації (день\~місяця)\~продовження Дисконтного\~періоду (зарахування\~платежу на\~рахунок Кредитодавця).\~При цьому\~Сторони узгоджують\~що у\~випадку,\~якщо Y\~> X,\~то кількість\~днів,\~на які\~продовжується Дисконтний\~період дорівнює\~30\~днів.\~(П.\~1.9)\~За користування\~Кредитом Позичальник\~зобов`язаний\~сплачувати Кредитодавцю\~проценти за\~користування Кредитом,\~які нараховуються\~в наступному\~порядку:\~1.9.1.\~виключно на\~період строку\~визначеного в\~п.\~1.7\~Договору нарахування\~процентів за\~користування Кредитом\~здійснюється щоденно\~за Дисконтною\~процентною ставкою\~в розмірі\~324,85\~(триста\~двадцять чотири\~цілих вісімдесят\~п`ять\~сотих)\~процентів річних,\~що становить\~0,89\~процентів від\~суми Кредиту\~за кожний\~день користування\~ним;\~1.9.2.\~за умови\~продовження строку\~Дисконтного періоду,\~на умовах\~п.\~1.8.\~Договору,\~з наступного\~дня після\~закінчення вказаного\~в п.\~1.7.\~Договору строку,\~нарахування процентів\~за користування\~Кредитом здійснюється\~за Індивідуальною\~процентною ставкою\~в розмірі\~468,69\~(чотириста\~шістдесят вісім\~цілих шістдесят\~дев`ять\~сотих)\~процентів річних,\~що становить\~1,28\~процентів в\~день від\~суми Кредиту\~за кожний\~день користування\~ним.\~Кредитодавець,\~за своїм\~вибором,\~може надавати\~Позичальнику знижки\~на розмір\~Індивідуальної процентної\~ставки,\~про що\~останній інформується\~в Особистому\~кабінеті.\~1.9.3.\~У випадку\~користування Кредитом\~з боку\~Позичальника після\~закінчення Дисконтного\~періоду без\~своєчасної оплати\~процентів в\~порядку,\~передбаченому п.1.8\~Договору,\~умови щодо\~нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 (шістсот двадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору. Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору. (п. 1.10.) Позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня Дисконтного періоду (в Термін платежу), з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. цього Договору, оплатити всі фактично нараховані на Термін платежу проценти за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. (п. 1.11). Основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду, а у разі якщо Позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії Договору на умовах п. 1.12. Договору, основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами п.1.12.1. Договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії Договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання). Також Позичальник має право достроково повернути основну суму Кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час. (п. 1.12.) Відповідно до п.1.12 договору кредитної лінії № 645019693, сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: 1.12.1. зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; 1.12.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 (вісімсот тридцять дев`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до\~п.\~4.3\~договору кредитної\~лінії №\~645019693, сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п.1.7.2. Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільне кодексу України. ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" виконало своє грошове зобов`язання та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 20500,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення та довідкою №08/2024, виданою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 13.08.2024 р. (а.с. 10-11). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, обумовлений строк його дії - 28 листопада 2019 року (а.с.21-26). Згідно п. 2.1 укладеного договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Згідно п. п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відтак, договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року строк дії договору закінчується 28 листопада 2019 року. 28 листопада 2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога`таТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому всі інші умови договору залишились без змін (а.с.26 на звороті). 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої договір факторингу викладено у новій редакції. Строк дії договору визначено до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року та № 28/1118-01 (а.с. 27-31). Пунктом 1.2 договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. В той же час, відповідно до п.1.5 договору факторингу, Реєстр прав вимоги означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до договору. Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності сторін. Відповідно до п. 4.1. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 в новій редакції, наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Відповідно до п. 2.3. п. 4.1. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 р., розмір оплати послуг Фактора за надання фінансування Клієнту за цим Договором за кожен Реєстр прав вимоги становить 100,00 (сто) гривень 00 копійок (надалі - «Ціна продажу»), що сплачуються Клієнтом протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати складання кожного Реєстру прав вимог на банківський рахунок Фактора, зазначений у відповідному пункті цього Договору. 31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишились без змін, відповідно до договору факторингу в редакції 31 грудня 2020 року (а.с. 32 на звороті). 31 грудня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду №31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишились без змін, відповідно до договору факторингу в редакції 31 грудня 2020 року (а.с.32). 31 грудня 2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду №32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. При цьому інші умови договору залишились без змін, відповідно до договору факторингу в редакції 31 грудня 2020 року (а.с.33). З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018 по 31.12.2024 р. Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №159 від 09.11.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 53 036,87 грн. З даного витягу з Реєстру вбачається, що він підписаний двома сторонами договору факторингу № 28/1118-01 і на ньому проставлені печатки фактора та клієнта. Відповідно до п. 5.3.3 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року визначено, що ТОВ «Таліон Плюс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій розсуд, зокрема, відступати право вимоги на користь третіх осіб. Відповідачка посилається на правовий висновок, викладений у Постанові Верховного Суду України по справі № 752/8842/14-ц, а саме, що відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Враховуючи положення Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, наявне право\~вимоги переходить\~від Фактора\~до Клієнта\~з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. На момент підписання між сторонами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» як фактором та ТОВ «Таліон Плюс» як клієнтом Реєстру №159 від 09.11.2021 р. про перехід прав вимог від клієнта до фактора щодо позичальниці [PERSON] за укладеним кредитним договором від 12.07.2021 р., дане право вимоги існувало та було дійсним. Зі змісту Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 вбачається, що право у Фактора грошову вимогу, зазначену в Реєстрі прав вимог, виникає після підписання сторонами такого Реєстру, а не після здійснення фактором оплати. Згідно з ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі\~статтею 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до\~статті 6\~ЦК України,\~сторони є\~вільними в\~укладенні договору,\~виборі контрагента\~та визначенні\~умов договору\~з урахуванням\~вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~звичаїв ділового\~обороту,\~вимог розумності\~та справедливості. Сторонами Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, з урахуванням вищевказаних норм законодавства, зокрема ст. 6 ЦК України, визначені умови цього договору, які не суперечать нормам законодавства. \~ \~ \~ \~Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Даний договір факторингу в судовому порядку не визнавався недійсним чи не правомірним. З огляду\~на вищенаведене,\~суд дійшов\~висновку,\~що 09.11.2021 р. ТОВ «Таліон Плюс» з моменту підписання Реєстру прав вимог від 09.11.2021 р. набув право вимоги до відповідачки за даним кредитним договором. 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року (а.с. 35-38). Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.4.1.). Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023 до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 (а.с. 46-47) від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідачки за цим кредитним договором на загальну суму 80382,13 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту 20498,80 грн., відсотки за користування кредитом 59883,33 грн. 04.09.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач у справі уклали Договір факторингу № 0409/24 відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до відповідачки за кредитним договором № 645019693 від 12.07.2021 року (а.с. 48-51). Відповідно до витягу з Реєстру боржників (додаток №1 до договору факторингу №0409/24 від 04 вересня 2024 року) складеного 04 вересня 2024 року, до ТОВ «Юніт Капітал» від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за цим кредитним договором, а саме, щодо заборгованості по тілу кредиту 20 498,80 грн. та боргу по несплаченим відсотка за користування кредитом 59 883,33 грн. (а.с.39-40). Таким чином, згідно з витягу реєстру боржників від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 80382,13 грн. Суд, дійшов висновку, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Згідно з\~розрахунком заборгованості,\~складеного первісним\~кредитором ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~(а.с.\~53-54),\~з урахуванням\~здійснених відповідачкою\~платежів зарахованих\~на сплату\~процентів по\~кредиту:\~10.08.2021\~р.\~у сумі\~5292,00\~грн.,\~09.09.2021\~р.\~ 7792,00\~грн.,\~5\~грн.\~ 12.10.2021\~р.\~та 5\~грн.\~05.11.2021\~р.,\~за період\~з 12.07.2021\~р.\~по 09.11.2021\~р.\~утворилась заборгованість,\~яка складається\~з:боргу за тілом кредиту у розмірі 20 498,00 грн., 35 538,08 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс» (а.с. 41 зі звороту, 42), станом на 09.11.2021 р. відповідачка має заборгованість за вказаним кредитним договором: по тілу кредиту у розмірі 20 498,80 грн.; по відсоткам нарахованих станом на 09.11.2021 р. у розмірі 32538,07 грн.; по відсоткам, нарахованим ТОВ «Таліон Плюс» за період з 09.11.2021 р. по 20.12.2023 р. у розмірі 27345,26 грн. Відповідно до\~виписки з\~особового рахунку\~за цим\~кредитним договором\~(а.с.\~42\~зі звороту),\~відповідачка має\~заборгованість у\~загальному розмірі\~80382,13\~грн.,\~в тому\~числі: 20498,80 грн.; по несплаченим відсоткам 59883,33 грн. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог. Згідно з ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Судом встановлено, що відповідачкою не погашено до теперішнього часу тіло кредиту у розмірі 20 498,00 грн. ні первісному кредитору, ні його правонаступникам у кредитному договорі, в зв`язку з чим наявні підстави для задоволення вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача вищевказаної суми боргу за тілом кредиту. Вирішуючи вимоги щодо стягнення відсотків за користування кредитних коштів, суд враховує наступне. Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідачкою протягом обумовленого сторонами кредитного договору дисконтного періоду, і до теперішнього часу тіло кредиту не повернено, в зв`язку з чим строк цього договору з урахуванням положень п.1.7, п. 1.12., 4.3 договору кредитної лінії № 645019693, продовжувався на 90 днів з дня закінчення дисконтного періоду, а саме, з 12.08.2021 р. до 11.11.2021 р. Положеннями п. 4.3 кредитного договору, визначено, що проценти нараховані після закінчення 90 днів з дня закінчення дисконтного періоду є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, при цьому посилання в цьому пункті, що розмір таких процентів визначений п. 1.7.2 Договору не відповідає дійсності, оскільки такий підпункт відсутній в цьому договорі. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, зазначено, що «статтею 1050 ЦК України\~передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором\~проценти за користування кредитом, а також\~обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування\~чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.\~Саме такі висновки містяться у постановах\~Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18)». В рішенні №3-188/2020/455/20 від 22.06.2022 р. Конституційний Суд України зазначає, що приписи частини другої статті 625, першого речення частини першої статті 1050 Кодексу та частини першої статті 1048 Кодексу регулюють різні за змістом правовідносини, які не є взаємовиключними, адже за загальним правилом (частина перша статті 622 Кодексу), якщо інше не встановлено в договорі або законі, застосування заходів цивільної відповідальності не звільняє боржника від виконання зобов`язань за договором у натурі. При вирішенні вимоги щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами, суд також враховує, що в пункті 1.13. договору сторони обумовили, що проценти, передбачені п.\~1.9\~та 1.12.2\~Договору нараховуються на фактичну суму залишку за кожен день користування та до фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником. Даний пункт договору є дійсним, сторонами договору в судовому порядку не оспорювався. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, правомірними нарахування кредиторами у даному кредитному договорі процентів в період з 12.07.2021 р. по 06.01.2022 р. З огляду на те, що відповідачкою не сплачені нараховані відсотки за даним кредитним договором у загальному розмірі 59883,33 грн. в обумовлені стороною строки, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення даної суми боргу з відповідачки. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення на його користь з відповідача понесені судові витрати на сплату судового збору та оплату правничих послуг. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за подання цього позову сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., що підтверджується відповідним платіжним документом. З огляду на повне задоволенні позовних вимог, витрати позивача на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача. Вирішуючи вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., суд враховує наступне. Ст. 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів цивільного судочинства) є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді; ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову; а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.137 ЦПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст.141 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами:\~подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;\~зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат. Ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Можливість подання сторонами доказів у підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції. Зокрема, докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суді першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Викладене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 278/1396/19. Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів. З матеріалів справи вбачається, що інтереси\~ТОВ\~«Юніт Капітал» у даній справі представляв адвокат Тараненко А.І., на підтвердження повноважень якого до позовної заяви було подано: сканкопії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №4956 (а.с. 43); довіреність на представництво ним інтересів позивача (а.с. 44), договору про надання правничої допомоги №09/09/24-02 від 09.09.2024 року,\~з додатком\~в якому\~встановлена вартість\~за одну\~годину зайнятості\~адвоката по\~кожному з\~видів послуг,\~та з додатковою угодою\~№1\~до нього\~(а.с.\~55-58);\~акту прийому-передачу\~надання послуг\~від 09.09.2024\~р. (а.с.43). У позові було поставлено питання про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 6 000 грн. Вказано, що адвокатом\~здійснено вивчення матеріалів справи (1 година, вартість 500 грн); надано усну консультацію по справі (1 година, вартість 500 грн), складено позовну заяву (2 години, вартість 5 000 грн.), що підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг від 09.09.2024 р. Відповідачка у додаткових поясненнях, по суті, заявила про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, посилаючись на те, що позовна заява є типовою для адвоката Таранено А.І., який систематично представляє інтереси ТОВ «Юніт капітал», враховуючи значну кількість пред`явлених позивачем аналогічних позовів, тому вважає завищеними витрати позивача у розмірі 5000,00 грн. на правничу допомогу зі складання позову. Суд, погоджується з позицією відповідачки щодо завищеного розміру витрат позивача на правничу допомогу щодо складання позову, тому вважає в цій частині зменшити суму витрат до 2000,00 грн. З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved