Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області 19 грудня 2024 року звернулася представник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», адвокатТкаченко Юлія Олегівна із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що15 лютого 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений Договір позики № 1457886 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5 150 грн, строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису LFViN8JNpy, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу у порядку визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Того ж дня, позикодавець на виконання договору виконав свої зобов`язання, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5 150 грн шляхом їх перерахунку із використанням банківської картки відповідача № [NUMBER] . Надалі первісний кредитор відступив право вимоги за зазначеним договором позики ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на підставі Договору факторингу від 26 жовтня 2021 року № 2610. Зі свого боку, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» 03 квітня 2023 року уклали Договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого, позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі, за Договором позики від 15 лютого 2021 року № 1457886. Оскільки відповідач, належним чином не виконала зобов`язанняні перед позикодавцем/первісним кредитором, ані перед позивачем, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 15 730,76 грн, яка складається з: заборгованості за основним розміром боргу - 5 150 грн; заборгованості за відсотками - 10 580,76 грн. Також позивач просить стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати понесені на професійну правничу допомогу - 3 500 грн. Макарівський районний суд Київської області ухвалою від 03 січня 2025 року відкрив провадження у цивільній справі, вирішив розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження від 03 січня 2025 року відповідач отримала 04 лютого 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 0610226199139. Однак, не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи. Суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив таке. Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 15 лютого 2021 року укладений Договір позики № 1457896 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5 150 грн, строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису LFViN8JNpy, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу - [INFO] ) у порядку визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Того ж дня, позикодавець на виконання Договору позики від 15 лютого 2021 року № 1457886, виконав свої зобов`язання, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5 150 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФК Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий, що підтверджується електронною платіжною інструкцією № 24a1a585-242e-43a9-9a65-10cc0cd531cb від 15 лютого 2021 року, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі. Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» 26 жовтня 2021 року укладений Договір факторингу № 2610, за умовами якого, а також відповідно до витягу з Реєстру прав вимог від 26 жовтня 2021 року останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі, за Договором позики від 15 лютого 2021 року № 1457886. Надалі ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» 03 квітня 2023 року уклали Договір факторингу № 030423-ФК за умовами якого, а також відповідно до витягу з Реєстру прав вимог від 03 квітня 2023 року позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі, за Договором позики від 15 лютого 2021 року № 1457886. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач заборгувала 15 730,76 грн, з яких: 5 150 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 10 580,76 грн - сума заборгованості за відсотками. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 Цивільного процесуального кодексу України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин третьої, четвертої, шостої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина перша статті 512 Цивільного кодексу України). Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За статтею 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 Цивільного кодексу України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтею 1077 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Отже, оскільки на підставі зазначених договорів факторингу право грошової вимоги до відповідача за договором позики відступлено на користь позивача, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» необхідно задовольнити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується таким. За приписами частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 3 500 грн. Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин другої, третьої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Ураховуючи викладене та відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року № 01-11/24, Акта приймання-передачі наданої правничої допомоги від 02 грудня 2024 року № 1-ІІ, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у розмірі 3 500 грн.

Outcome: approved