Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

19.06.2025 позивач звернувся до суд із зазначеною позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, який зареєстрований 23.11.2023 року Апостолівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 142. В обґрунтування позову позивач зазначив про те, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , але їх подружнє життя не склалося, вони живуть своїми інтересами, часто мають місце сварки. Вважав, що подальше сумісне життя, примирення, є неможливими, тому просив розірвати шлюб. Ухвалою судді від 29.06.2025 позовна заява прийнята судом до розгляду та призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та йог представник, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, заяв з процесуальних питань не надано, що не перешкоджає розгляду справи за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явилася, 14.07.2025 через канцелярію суду подала заяву в якій просила суд розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Після розірвання шлюбу просила суд залишити їй прізвище « [PERSON] ». В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам наданим позивачем на обґрунтування своїх вимог, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.11.2023 року Апостолівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №142 ( а.с.6). В період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що станом на час його звернення до суду із вказаним позовом шлюбно-сімейні відносини між ним та відповідачем припинено, сторони спільного господарства не ведуть, кожен з них живе своїми інтересами. Відповідач у судове засідання не з`явилася, в заяві від 14.07.2025 про розгляд справи за її відсутності обставини викладені в позові не заперечила. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки заяви по суті справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, почуття любові зникло, вони проживають окремо, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, в своїх заявах суду, жоден з них не висловив бажання збереження шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Беручи до уваги викладене, те що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнала і це не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку, що шлюб зареєстрований між сторонами підлягає розірванню. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », в заяві від 14.07.2025 просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого ним судового збору, в розмірі 605,60 гривень, а інша частина в розмірі 605,60 гривень, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved