Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 91555,92 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 грудня 2023 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» в електронній формі було укладено кредитний договір № 26315-07/2024, відповідно до умов якого відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на реквізити платіжної карти надано кредит у розмірі 20000 гривень, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. 29 листопада 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 191124/2, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передав ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «Аванс Кредит» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 191124/2 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 26315-07/2024 у розмірі 66000 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 20000 грн, заборгованість за відсотками 36000 грн, заборгованість за штрафними санкціями 10000 грн. Окрім того, 25 липня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики № 79163323, згідно із яким відповідачу було надано кредит у сумі 15500,00 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами. Вказує, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача. В порушення умов договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 25555,92 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 10543,16 гривень; заборгованість за відсотками 7419,08 гривень, заборгованість по процентам за понадстрокове користування позикою 7593,68 гривень. Враховуючи вищенаведене просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 11 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без виклику сторін. Представник позивача зазначив у позовній заяві клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, відзиву на позовну заяву не надіслав. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та відповідні спірні правовідносини. Так, 23 липня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту №26315-07/2024, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (W963). За умовами договору товариство надало відповідачу кредит у розмірі 20000 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах передбачених договором (п. 1.1 Договорів) (а.с.7-12). Кредит надано на строк 120 днів. Дата надання кредиту 23 липня 2024 року. Дата погашення кредиту 19 листопада 2024 року (п. 1.2 Договору). Тип процентної ставки\~фіксована та становить 1,5% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 Договору (п. 1.4, 1.4.1 Договору). Кредит надається позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на реквізити платіжної карти №4149-49хх-хххх-6164 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п.1.6 Договору). Графіком платежів за договором про надання фінансового кредиту доведено до відома відповідачу інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (а.с.10 на звороті). Згідно із інформаційною довідкою iPay.ua відповідач отримав 23 липня 2023 року кредит в сумі 20000 грн на платіжну картку №4149-49хх-хххх-6164 (а.с.14). 19 листопада 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №191124/2, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права грошової вимоги до боржників у реєстрі боржників (а.с.17-20). Відповідно до\~витягу з реєстру боржників до договору факторингу №191124/2 та розрахунків заборгованості за договором,\~ між ТОВ «Аванс Кредит» до ТОВ ФК «ЄАПБ»\~перейшло право вимоги до відповідача\~за кредитним договором\~№26315-07/2024 на загальну суму 66000 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 20000 грн, заборгованість за відсотками 36000 грн, заборгованість за штрафними санкціями 10000 грн (а.с.15, 20). 25 липня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79163323, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «71307», за яким позикодавець зобов`язується передати позичальнику грошові кошти на погоджених умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути суму грошових коштів та сплатити проценти в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1 Договору) (а.с.24-29). Відповідно до умов Договору Товариство надало відповідачу позику у розмірі 15500,00 гривень; строк позики (строк договору) - 30 днів; процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,5 % в день; дата надання позики\~25 липня 2024 року; дата повернення позики (останній день)\~23 серпня 2024 року; процентна ставка за надстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70 % в день; орієнтовна реальна річна процентна ставка 10640,17 %; орієнтовна загальна вартість позики\~22475,00 гривень (п. 2.1\~2.3 Договору). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 79163323 доведено до відома відповідача інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (а.с.27). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 та додаткові угоди до договору, відповідно до умов якого «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь позивача права грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором 79163323, що підтверджується реєстром боржників до договору факторингу (а.с.30-37). Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики №79163323, заборгованість відповідача складає 25555,92\~гривень,\~з яких:\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу \~10543,16\~гривень;\~заборгованість за\~відсотками \~7419,08\~гривень,\~заборгованість по\~процентам за\~понадстрокове користування\~позикою 7593,68\~гривень (а.с.38). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови договору не виконуються, кошти, відсотки та комісія за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно зі ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно зі ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитні договори укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання коштів. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так, згідно з ч.12 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кошти, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевказані договори відступлення прав вимоги суд вважає, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є належним позивачем щодо стягнення з відповідача заборгованості за договорами позики. Згідно зі статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 статтею 12 ЦПК України. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. На час розгляду справи в суді відповідач простроченої кредитної заборгованості не сплатив. В свою чергу відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували хоча б часткове належне виконання ним зобов`язань, взятих перед позикодавцями, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Беручи до уваги те, що відповідач належним чином не виконує умови кредитних договорів, у зв`язку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим. Поряд із зазначеним, позовні вимоги про стягнення заборгованості за\~штрафними санкціямив розмірі 10000,00 грн по договору №26315-07/2024, суд вважає безпідставними та їх не задовольняє, з таких підстав. Згідно із Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також Законом № 2120-ІХ від 15 березня 2022 року внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до п. 6-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Із зазначеного видно, що законодавець звільнив позичальників від неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року та такі нарахування підлягають списанню. За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову у розмірі 81555,92 грн (позов задоволено на 89,1 %). Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2697,95 грн пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 89,1 %).

Outcome: partial