Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за допомогою електронної системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 12360,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає , що 11вересня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №13185-09/2024, договір укладено шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію». Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в розмірі 4000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки визначені договором. Товариство свої зобов`язання виконало в повному обсязі, відповідач в свою чергу, не виконав умов кредитного договору. Станом на дату звернення до суду з позовом заборгованість відповідача становить 12360,00 грн, з яких 4000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 4160,00 грн заборгованість за відсотками, 4200,00 грн заборгованість за неустойкою. 23 грудня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 23122024, згідно умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Стар Файненс Груп», включно і до відповідача за кредитним договором № 13185-09/2024 від 11 вересня 2024 року. Станом на дату відступлення права вимоги 23 грудня 2024 року заборгованість відповідача становила 12360,00 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту 4000,00 грн., заборгованості за відсотками 4160,00 грн, неустойка 4200,00 грн. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 13185-09/2024 від 11 вересня 2022 року у загальному розмірі 12360,00 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 28 квітня 2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження із постановленням заочного рішення у справі. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подавала. Ухвалою суду\~від\~03 липня 2025\~року\~постановлено\~провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши подані докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 11 вересня 2024 року [PERSON] уклала з ТОВ «Стар Файненс Груп» договір №13185-09/2024 про надання фінансового кредиту, який укладено сторонами за допомогою електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора W748. Відповідно до умов договору кредитодавець надав клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000,00 грн, строк кредиту 120 днів. Кредит надається\~в безготівковій\~формі шляхом\~перерахування на\~реквізити платіжної\~банківської карти\~споживача № [NUMBER] . За користування кредитом клієнт сплачує Товариству проценти від суми кредиту в розрахунку 1% на добу. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. Сторонами обумовлено кінцеву дату погашення кредиту 08 січня 2025 року. Також, сторони погодили, що у випадку прострочення сплати платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості. Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту (інформація яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), який підписаний відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором W748 від 11 вересня 2024 року. Відповідно до Додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №13185-09/2024 від 11 вересня 2024 року (що є невідємною частиною зазначеного договору) сторонами узгоджено графік платежів з урахуванням належного виконання клієнтом п. 1.4.2. договору (виходячи з припущення що споживач виконає свої обов`язки на умовах та строках, визначених договором) - загальна вартість кредиту склала 8440,00 грн. Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №342625038153646 від 28 березня 2025 року 11 вересня 2024 року було успішно перераховано кошти клієнта від ТОВ «Стар Файненс Груп» в розмірі 4000,00 грн на картку [NUMBER] . Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року, за клопотанням позивача, було витребувано у АТ КБ «Приватбанк» інформацію чи емітувалася (видавалась) банківська картка № [NUMBER] , на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , а також інформацію про верифікацію особи власника даної картки та про рух коштів по банківському рахунку № [NUMBER] за 11 вересня 2024 року. Як встановлено з витребуваних доказів, на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] та 11 вересня 2024 року на дану картку проведене зарахування в розмірі 4000,00 грн. На підставі договору факторингу від 23 грудня 2024 року №23122024, укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» свої права вимоги до позичальників, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників згідно з реєстром боржників. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, внаслідок передачі права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває права грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. . Актом приймання-передачі реєстру боржників від 23 грудня 2024 року за Договором факторингу №23122024 від 23 грудня 2024 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало, а ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» прийняло реєстр боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №23122024 від 23 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 12360,00 грн, з яких: 4000,00 грн залишок за тілом кредиту; 4160,00 грн - залишок за відсотками, 4200,00 грн залишок по пені/штрафу. 23 грудня 2024 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» [PERSON] листом повідомило про відступлення прав вимоги на користь ТОВ «Кредит-Капатіл» та повідомило про нові реквізити для погашення заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала своє зобов`язання, оскільки не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК Кредит-Капітал», ні на рахунки попереднього кредитора. Що також, підтверджується наданим до позовної заяви розрахунком заборгованості [PERSON] за договором №13185-19/2024 від 11 вересня 2024 року станом на 23 грудня 2024 року (розрахунок заборгованості з 11 вересня 2024 року по 23 грудня 2024 року). З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 23 грудня 2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 13185-19/2024 в розмірі 12360,00 грн. Так, відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.12 ЦПК України). У відповідності до вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У свою чергу, положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Із матеріалів справи встановлено, що кредитний договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», тому, враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що договір, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, а відтак вважається таким, що укладений у письмовій формі у відповідності до ст.ст. 205, 207 ЦК України. Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 лютого 2018 року у справі №569/8962/16-ц. Судом встановлено, що в порушення умов Договору № 13185-09/2024 від 11 вересня 2024 року а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором в установлений строк не виконала ні первісному кредитору ні позивачу, який набув права вимоги до відповідача, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4000,00 грн, заборгованість за процентами 4160,00 грн та за неустойкою 4200,00 грн перед позивачем ТОВ «ФК» Кредит-Капітал». Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 13185-09/2024 від 11 вересня 2024 року станом на 23 грудня 2024 року заборгованість за вказаним кредитним договором не погашена, загальна сума заборгованості складає 12360 грн. Таким чином, аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, те, що позивач на підставі укладеного договору має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення суми кредитних коштів та відсотків, відповідачем не спростовано наявність укладеного кредитного договору, як і не надано доказів погашення кредиту в строки, визначені договором, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Кредит-Капітал» підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь ТОВ «Кредит Капітал» заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 13185-09/2024 від 11 вересня 2024 року у розмірі 8160,00 грн, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 4160,00 грн - сума заборгованості за відсотками,. Що стосується позовних вимог в частині стягнення неустойки у розмірі 4200,00 грн, то суд зазначає наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX в Україні введений воєнний стан, тому в частині стягнення 4200,00 грн неустойки необхідно відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1599,27 грн пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 66,02 %).

Outcome: partial