Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті громадянки України - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Сніжне Донецької області, Україна, на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заяви вказала, що що [INFO] , під час окупації м. Сніжне Донецької області збройними формуваннями російської федерації померла [PERSON] , яка є свекрухою заявниці. Заявниця не має можливості отримати Свідоцтво про смерть свекрухи у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт її смерті настав на тимчасово окупованій території України - у м. Сніжне Донецької області, і документи на підтвердження її смерті видані окупаційною владою, які не мають юридичної сили в Україні. Заявниця звертається до суду з відповідною заявою, оскільки інших близьких родичів в померлої немає. ЇЇ чоловік (син померлої) [PERSON] загинув [INFO] у місті Соледар Донецької області. Причиною смерті стала вибухова травма, отримана ним під час участі у заходах, пов`язаних із захистом Батьківщини. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявниці для отримання офіційного свідоцтва про смерть, і в подальшому - для оформлення спадкових прав, в зв`язку з чим вона просить задовольнити заяву в повному обсязі. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04.07.2025 року відкрито провадження за заявою та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Заявниця [PERSON] просила розглядати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи Г.Рибак подала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника Зміївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідно до ч.3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши доводи заяви та подані докази на її обґрунтування, суд встановив наступне: Заявник [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України серія [NUMBER] , виданого 30.06.2006 року Зміївським РВ УМВС України в Харківській області. (а.с. 5-7) Заявник [PERSON] , [INFO] , перебувала в зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] , [INFO] , з 03.04.1998 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , виданим Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області03.04.1998 року (а.с.9) [INFO] чоловік заявниці [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , актовий запи № 3228 від 09.11.2022, Довідкою Військової частини [NUMBER] , Витягом з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії (а.с. 11-13). Згідно Свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] , виданого 17.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, батьками чоловіка заявника [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). З Архівної-виписки з протоколу №8 засідання виконавчого комітету Лиманської сільської ради народних депутатів Готвальдівського району Харківської області від 16.05.19980 року, вбачається що призначено [PERSON] та [PERSON] опікунами над онуком [PERSON] , оскільки батьки не займаються його вихованням. (а.с. 14) Свекруха заявниці [PERSON] ,\~ [INFO] , померла\~ [INFO] в\~місті Сніжне Донецької області, яке на даний час є тимчасово окупованою територією України. На підтвердження вказаного факту заявницею надано так зване 1)\~"Свидетельство\~о смерти\~серии [NUMBER] ,\~место государственной\~регистрации:\~отдел ЗАГС\~Снежнянского городского\~управления юстиции\~Министерства юстиции\~Донецкой Народной\~Республики"\~від 15.11.2022\~року,\~в якому\~зазначено,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] , померла [INFO] , актовий запис про смерть №377, м. Сніжне, Російська Федерація, Донецька Народна Республіка. Дослідивши повно і всебічно матеріали цивільної справи, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне: Відповідно до п. 8 ч.1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1, 2 статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Згідно статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території", тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п.3 ч.1 статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території", тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до "Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 376\~від 28.02.2025 року (зі змінами), територія Сніжнянської міської територіальної громади, яка розташована в Горлівському районі Донецької області, є тимчасово окупованою з 15 липня 2014 року. Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Разом з тим, згідно правової позиції, викладеної Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 15.04.2016 року, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток\~можуть братись\~до уваги\~судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. Одночасно суд зважає на практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), за висновками якої, зокрема, у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Згідно з ч.1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами статей 77-78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. За змістом пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для встановлення факту смерті особи необхідні обставини, що свідчать про цю подію, а також про те, що заявник позбавлений можливості зареєструвати факт смерті в інший спосіб. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина у певний час за певних обставин. Дослідженими у\~справі доказами\~підтверджується факт\~смерті [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка померла\~ [INFO] на\~тимчасово окупованій\~території в\~м. Сніжне Горлівського району Донецької області, Україна, та неможливість реєстрації такого факту в органах реєстрації актів цивільного стану України, тому подана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Встановлення відповідного факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть встановленої законом України форми, та реалізації наслідків, передбачених законодавством у зв`язку зі смертю особи, в зв`язку з чим, суд, як виняток, приймає до уваги відомості про смерть (дату, місце), які зазначені у документах, виданих на окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Частинами 1, 3 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно з ч.4 статті 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved