Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 22037000291049 від 06.02.2020 в розмірі 84090,24 грн., відшкодувати судові витрати, в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Обґрунтовуючи позовні вимоги \~ТОВ «Цикл Фінанс» зазначав, що 06.02.2020 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22037000291049, відповідно до умов якого останній отримав у розпорядження кредитні кошти із нарахуванням відсотків за користування кредитом строком до 06.02.2021. 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу № 15/12/2021, відповідно до умов якого останнє набуло права нового кредитора до [PERSON] за кредитним договором. Станом на день звернення до суду розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 22037000291049 від 06.02.2020 складає 84090,24 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 68118,06 грн., заборгованість по відсоткам 1,25 грн., заборгованість по комісії 13168,80 грн., збитків від інфляції 2410,22 грн., 3% річних 391,91 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача ТОВ «Цикл Фінанс» не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, 06 лютого 2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22037000291049, за умовами якого останній отримав у розпорядження кредитні кошти на споживчі потреби в розмірі 73160,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом строком на 12 місяців до 06.02.2021; визначений розмір щомісячної комісії Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість в розмірі 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 22037000291049 від 06.02.2020 станом на 26.03.2024 загальна заборгованість складає 81288,11 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 68118,06 грн., заборгованість по відсоткам 1,25 грн., заборгованість по комісії 13168,80 грн. 15 грудня 2021 року між ТО «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу № 15/12/21 за умовами якого банк відступив факторові ТОВ «Цикл Фінанс» права грошовою вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). Пунктом 6.2.2. даного Договору факторингу визначено, що права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності даним договором та підписання Акту приймання-передачі прав вимоги (Додаток № 3), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Перехід права вимоги відбувається шляхом підписання акту приймання-передачі права вимоги у відповідності до Додатку № 3 до даного договору в день підписання Договору та набрання ним чинності. Згідно Витягу з Реєстру боржників, який є Додаток № 1 до Договору факторингу, кредитний договір № 22037000291049 від 06.02.2020 включений до Портфелю заборгованості, боржник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , розмір заборгованості 81288,11 грн. Також позивачем у відповідності до ст. 625 ЦК України нараховані 3% річних в розмірі 391,91 грн., а також інфляційні втрати в сумі 2410,22 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. При цьому, відповідно до положень ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі письмових доказів. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Так, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано суду: копію договору про надання правничої допомоги № 16/05 від 16.05.2023, копію Додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 16/05 від 16.05.2023, копію акту прийому передачі наданих послуг № 86 від 26.03.2024, копію рахунку-фактури № 86 від 26.03.2024 на сумі 7570,00 грн. та квитанцію про оплату послуг за надання правової допомоги в розмірі 7570,00 грн. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. З огляду на викладене, з урахуванням ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2147,20 грн. та суму витрат на правничу допомогу в розмірі 7570,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved