Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

29.05.2025 року до Новобузького районного суду Миколаївської області звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» Поляков О.В. з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором № 00-9647650 від 11.03.2024 року у розмірі 17063,20 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6300,00 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 10763,20 гривень, та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що 11.03.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено Кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору - 58688. Під час укладення Кредитного договору сторонами було узгоджено всі істотні умови, зокрема розмір кредиту в сумі 6300,00 гривень, валюту надання, строк дії договору та порядок кредитування. Дане погодження умов, а також підписання Кредитного договору відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора як засобу електронного підпису, свідчить про його належне та добровільне волевиявлення на укладення електронного правочину. Відповідно до умов Кредитного договору, Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту в сумі 300,00 грн., порядок сплати якої визначено умовами Кредитного договору. Отже, Позичальнику перераховується сума в розмірі 6000 грн. На виконання умов Кредитного договору, 11.03.2024 Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку № [NUMBER] , що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Кредитодавця. Первісний Кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі. 21.10.2024 між Первісним кредитором та Позивачем укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС (далі Договір Факторингу), відповідно до умов якого Позивачеві відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором Факторингу до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 17063,20 гривень. Оскільки відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, виникла заборгованість у розмірі 17063,20 гривні, яка складається з наступного: 6300,00 гривень - заборгованість по кредиту; 10763,20 гривні - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29.05.2025 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І. З метою визначення підсудності суддею Вжещ С.І. 02.06.2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» було зроблено запит про місце реєстрації [PERSON] . Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1439700 від 02.06.2025 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 03.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено вказану справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін до розгляду на 25.06.2025 року 11:00 годину. Ухвалою суду від 25.06.2025 року на підставі пункту 2 частини 2 статті 223 ЦПК України розгляд справи відкладено до 09.07.2025 року о 10:30 годині. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом останній направив до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи, у разі неявки відповідача. Відповідачка [PERSON] в судові засідання 25.06.2025 року та 09.07.2025 року не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов до суду не подавала. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди представника позивача, вирішено розгляд справи проводити в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11.03.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-9647650 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим персональним ідентифікатором №58688. Згідно п.\~1.1\~-\~1.4\~Договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) складає: 6000.00 гривень. Тип Кредиту кредитна лінія. Цільове призначення Кредиту (мета отримання Кредиту): на споживчі потреби. Строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Суму Кредиту Кредитодавцю в останній день Строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) «06» березня 2025 року, згідно умов пункту 3.4 цього Договору. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Періодичну дату оплати процентів, а саме: на «26» березня 202 4р., та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії кредитної лінії (Строку кредитування). Згідно п. 1.5 Договору за надання Кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 5,00% від суми Кредиту, що складає: 300.00 гривень. Згідно п.1.7.1 Договору Орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладення Договору становить 903.35%. Згідно п. 1.8 Договору Орієнтовна загальна вартість Кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання Договору становить 59652.00 гривень. Орієнтовна загальна вартість Кредиту з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладання Договору становить 58329.00 гривень. Відповідно до п. 2.2-2.4 Договору Цей Договір укладається Сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Рішення щодо укладення Договору приймається Кредитодавцем на підставі інформації, наданої Позичальником із зазначенням повних, точних та достовірних особистих даних та які необхідні для укладення даного Договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних. Розмір ліміту кредитної лінії та інші умови надання Кредиту визначаються Кредитодавцем за результатами оцінки кредитоспроможності Позичальника на підставі інформації, наданої Позичальником та отриманої з надійних джерел, зокрема, але не виключно бюро кредитних історій. Після отримання Позичальником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання Кредиту, Позичальнику для ознайомлення надається паспорт споживчого кредиту. Позичальник ознайомлюється із запропонованими в паспорті споживчого кредиту умовами кредитування та у разі згоди із ними, підписує його шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після підписання паспорту споживчого кредиту, Кредитодавець формує та надає Позичальнику для ознайомлення оферту щодо укладання Договору. Оферта є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» та, відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» включає умови, що пропонуються до укладення Позичальнику, в тому числі щодо процентів за користування кредитом та строків сплати процентів. Після отримання Позичальником оферти (безпосередньо до накладення електронного підпису) Позичальнику надсилається Одноразовий ідентифікатор. Відповідно до п. 2.8 Договору Кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі Кредиту: 11 березня 2024 р. Сума Кредиту перераховується Кредитодавцем в сумі 6000 грн. на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . В п.\~7.20\~Договору зазначено графік платежів та загальну вартість кредиту для споживача 58329,00 гривень. Підписання/укладення цього договору відбувалось в електронному вигляді з використанням одноразового ідентифікатора: №58688, що відповідає ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно довідки про ідентифікацію підтверджено, що клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір 00-9647650 від 11.03.2024 р. ідентифікований ТОВ "Макс Кредит" 11.03.2024 13:16:04 год., одноразовий ідентифікатор - 58688, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор +380687813752. Первісним кредитором було здійснено зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , дата транзакції 11.03.2024 року на суму 6000,00 грн. Видача коштів за кредитним договором здійснювалась через платіжний сервіс «Platon», що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» та додатком до інформаційної довідки від 30.10.2024 року, також підтверджено випискою за договором № б/н за період з 11.03.2024 року по 16.03.2024 року, виданою АТ КБ «ПриватБанк» від 26.06.2025 року. 21.10.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» було укладено договір факторингу №21102024-МК/Ейс. Відповідно до витягу з реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між Боржниками та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до Договору факторингу №21102024-МК/Ейс від 21.10.2024 року, ТОВ «МАКС КРЕДИТ» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9647650 від 11.03.2024 року на загальну суму 17063,20 гривень. Згідно виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 00-9647650 від 11.03.2024 року та детального розрахунку заборгованості від 21.10.2024 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» за кредитним договором № 00-9647650 від 11.03.2024 станом на 15.05.2025 (включно) складає 17063,20 гривень, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить: 6300,00 гривень; прострочена заборгованість за процентами становить: 10763,20 гривень. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором стало підставою для звернення нового кредитора - ТОВ «ФК «ЕЙС» з даним позовом до суду. У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Згідно зі ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором позивач виконав своєчасно і повністю, надававши кредиті кошти в повному обсязі. Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9647650 від 11.03.2024 року у розмірі 17063,20 гривень, підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Вимоги до форми та змісту договору про надання правової допомоги, закріплено статтею 27 зазначеного Закону. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами з наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості кожної окремо наданої послуги, з урахуванням її складності та обсягу, а не лише визначення загальної вартості наданої правової допомоги. Згідно положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 7000,00 грн., які підтверджуються: договором про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 року; додатковою угодою №34 до Договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 року; актом прийому-передачі наданих послуг від 15.05.2025 року. З огляду на умови договору про надання правової допомоги, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 7000,00 гривень є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Відповідачка клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в зв`язку з їх неспівмірністю, які підлягають розподілу між сторонами, не заявляла. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вказані витрати також повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. З огляду на вищевикладене, суд стягує з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved