Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

У травня 2025 року до суду звернувся виконавчий комітет Ярунської сільської\~ради з позовом до [PERSON] в якому просить відібрати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , від матері без позбавлення батьківських прав. В позовній заяві позивач посилається на те, що \~відповідачка нехтують своїми батьківськими обов`язками, вихованням дитини не займається. Відповідачка веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, постійно залишає дитину саму. В будинку для дитини відповідачка не створила належних умови проживання. Батько дитини [PERSON] помер. Вихованням дитини та її розвитком наданий час займається дідусь дитини [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на \~обставини, викладені в позовній заяві. Крім того, зазначила, що після того як дитину було відібрано у відповідачки та передано дідусю, у дитини було виявлено хворобу нирок, і що ненадання їй своєчасної медичною допомоги могло спричинити для дитини тяжкі наслідки. Відповідачка своїм правом на подачу відзиву не скористалась. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов спочатку не визнала і пояснила, що вона не бажає щоб у неї відібрали дитину, але в подальшому повідомила, що не заперечує щодо відібрання у неї дитни без позбавлення батьківських прав до одного року. Заслухавши пояснення сторін та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка є матір`ю [PERSON] ,\~ [INFO] ./а.с.5/ Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , батько дитини [PERSON] помер [INFO] . (а.с.6) Згідно висновку органу опіки і піклування Ярунської сільської ради, затвердженого рішенням виконкому від 12.05.2025 р. №66, орган опіки і піклування вважає доцільним відібрати малолітню дитину [PERSON] ,\~ [INFO] ./а.с.14,15/. Згідно характеристики відповідачки [PERSON] , остання характеризується негативну, вживає спиртні напої, вихованням дитини не займається, не працює (а.с.9). З Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 12.05.2025 р., відповідачка проживає з дитиною в будинку в якому повна антисанітарія, речі дитини брудні, іграшки відсутні, будинок без зручностей, дитина голодна, мати перебуває в стані алкогольного сп`яніння. (а.с.8) На підставі наказу Служби у справах дітей Ярунської сільської ради від 12.05.2025 р. № 17, малолітню дитину [PERSON] передано під особисту відповідальність дідусю [PERSON] (а.с.16) Згідно з ч. ч. 7, 8 та 9\~ст. 7 СК України\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»\~батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В ч. 1\~ст. 170 СК України, закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої\~статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-5 частини першої\~статті 164 СК України, а саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Основні підстави для відібрання дитини зазначені у ч.1\~ст. 164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній нормі, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року в справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18). Оцінюючи встановлені у справі обставини, суд констатує, що поведінка відповідачки по відношенню до її доньки є негативною. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та оцінюючи їх у сукупності, суд вважає доведеними факти ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та створення для неї належних умов життя, що є наслідком зловживання відповідачкою спиртними напоями. При ухваленні рішення у вказаній справі суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в якій зазначено, що в усіх діях щодо дітей суд першочергово приділяє увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно вимогами ч. 3\~ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Таким чином, відібрання дитини у матері це санкція за невиконання батьківських обов`язків, яка не є крайнім і незворотним заходом. Отже, відповідачка не позбавлена можливості змінити своє відношення та ставлення до виконання батьківських обов`язків та звернутись в суд із позовом про повернення їй дитини. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи інтереси малолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved