Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. [PERSON] звернулася до суду із позовом до Таврійської міської ради, третя особа: Департамент управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради про визнання права власності. Позов обґрунтований тим, що рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 23.03.2000 за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS] . 05.04.2000 на підставі вказаного рішення суду Каховським державним «Бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію права приватної власності за мною та внесено запис у реєстрову книгу за № 1074. 20 березня 2024 року вона звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради з заявою про реєстрацію прав власності на квартиру [ADDRESS] . 18 квітня 2024 року від державного реєстратора отримана відповідь про те, що Реєстратор, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, встановив наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій, а саме: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, із зазначенням виникнення права приватної власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване право власності на паперовому носії інформації до 01.01.2013 або підставі неможливості надання таких відомостей, не отримано. В зв`язку з повномаштабним вторгненням територія Херсонська область Каховський район, тимчасово окупований. Вищезазначені підстави унеможливлюють провести державну реєстрацію права власності за заявником. У зв`язку із викладеним, державним реєстратором було відмовлено у проведенні реєстраційних дій. Разом з тим, на даний час з 05.04.2000, після набуття права власності на квартиру [ADDRESS] я була та залишаюся власником вказаної квартири. Наведені об`єктивні поважні причини, які виникли незалежно від її волі, виключають можливість реєстрації права приватної власності на квартиру [ADDRESS] в Державному реєстрі прав у відповідності до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Звернення до суду із позовом про визнання права власності є єдиним способом для захисту майнового права. З огляду на викладене, позивач просила визнати за нею [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач Таврійська міська\~рада у судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила, відзиву та клопотань не надала. Третя особа Департамент управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради у судове засідання не з`явилася, матеріали справи містять клопотання представника про розгляд справи без його участі, щодо заявлених вимог покладався на розсуд суду. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 20.03.2025 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 14.05.2025 постановлено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Ухвалою суду від 17.07.2025 постановлено здійснювати розгляд справи у заочному порядку. Фактичні обставини, які встановив суд. За випискою із рішення суду Новокаховського міського суду Херсонської області від 23.03.2000, позов задоволено; визнано договір купівлі-продажу кв. [ADDRESS] , укладеного між виконавчим комітетом Таврійської міської Ради народних депутатів Херсонської області та [PERSON] ; зобов`язати Каховське державне бюро технічної інвентаризації зареєструвати кв. [ADDRESS] на праві приватної власності за [PERSON] (а. с. 16). За рішенням державного реєстратора Гриценко Марії Олександрівни №72673312 від 18.04.2024, Реєстратор, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, встановив наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій, а саме: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, із зазначенням виникнення права приватної власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване право власності на паперовому носії інформації до 01.01.2013 або підставі неможливості надання таких відомостей, не отримано. В зв`язку з повномаштабним вторгненням територія Херсонська область Каховський район, тимчасово окупований. Вищезазначені підстави унеможливлюють провести державну реєстрацію права власності за заявником (а. с. 17). За довідкою №7101-5003135102 від 26.02.2024, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 15). Норми права, які застосував суд. Статтею 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття права власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, власник не зобов`язаний у кожному випадку доводити іншим особам правомірність набуття права власності на належне йому майно. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а вважається лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Досліджуючи обставини існування в особи права власності, суд має передусім встановлювати підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності. Відповідну правову позицію викладено: у постановах ВП ВС: від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, від 05.06.2019 у справі № 392/1829/17, у постанові об`єднаної палати КГС ВС: від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18, у постановах КГС ВС: від 29.08.2019 у справі № 910/10984/18, від 11.06.2020 у справі № 910/10006/19. Так, документом, який посвідчує право власності на квартиру до 01 січня 2013 року є свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією. Згідно із ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»,\~передбачено,\~що права\~на нерухоме\~майно,\~які підлягають\~державній реєстрації,\~виникають з\~моменту такої\~реєстрації.\~Крім того,\~відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~3\~Закону України\~№1952-IV,\~будь-які\~дії особи,\~спрямовані на\~набуття,\~зміну або\~припинення речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень,\~що підлягають\~державній реєстрації,\~відповідно до\~цього Закону,\~можуть вчинятися,\~якщо речові\~права на\~таке майно\~зареєстровані згідно\~із вимогами\~цього Закону,\~крім випадків,\~коли речові\~права на\~нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з ч. 3 цієї статті, та у випадках, визначених ст.\~28 цього Закону. До запровадження в Україні електронної системи - Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, державна реєстрація права власності, що здійснювалася на паперових носіях (реєстраційних книгах, архівних/реєстраційних справах) проводилася БТІ. Отже, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, зокрема, якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідну правову позицію викладено в постановах КГС ВС: від 05.09.2019 у справі № 921/320/18, від 22.05.2019 у справі № 918/410/18, від 20.05.2020 у справі № 911/1603/19. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зроблено висновки про те, що «з урахуванням специфіки обороту нерухомого майна володіння ним досягається без його фізичного утримання або зайняття, а державна реєстрація права власності на нерухоме майно підтверджує фактичне володіння ним. Тобто суб`єкт, за яким зареєстроване право власності, визнається фактичним володільцем нерухомого майна. При цьому державна реєстрація права власності на нерухоме майно створює спростовувану презумпцію наявності в суб`єкта і права володіння цим майном (як складової права власності). Отже, особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем. Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. Спосіб захисту, передбачений статтею 392 ЦК України є різновидом загального способу захисту - визнання права, а тому його може бути використано в зобов`язальних відносинах за відсутності іншого, крім судового, шляху відновлення порушеного права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц «Щодо ефективного способу захисту прав покупця (інвестора) у разі порушення продавцем умов договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно з передачі усіх необхідних документів для оформлення права власності на це майно»). Висновки суду. Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Право власності позивача [PERSON] підтверджено випискою із рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 23.03.2000, за яким визнано договір купівлі-продажу кв. [ADDRESS] , укладеного між виконавчим комітетом Таврійської міської Ради народних депутатів Херсонської області та [PERSON] ; зобов`язано Каховське державне бюро технічної інвентаризації зареєструвати кв. [ADDRESS] на праві приватної власності за [PERSON] . Право власності позивача виникло до 1 січня 2013 року, отже на момент виникнення такого права діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Для реєстрації об`єкту нерухомого майна, державна реєстрація яких була проведена до 1 січня 2013 року, необхідно отримувати інформаційну довідку БТІ. Відсутність довідки Комунального підприємства «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради про реєстрацію права власності [PERSON] квартири [ADDRESS] унеможливлює проведення реєстраційних дій реєстратором. З огляду на викладене, а також беручи до уваги, що позивач має труднощі в реалізації своїх прав, в позасудовому провадженні врегулювати спір неможливо, тому позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved