Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

19 червня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до вернулося до Новокодацького районного суду міста Дніпра з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 24 червня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 16 липня 2025 року вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилався на те, що 30 грудня 2021 року між [PERSON] і ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір № 6735813333, відповідно до умов якого відповідачеві було надано кредит у розмірі 18 317 грн. 33 коп. строком на 36 місяців зі сплатою відсотків у розмірі 61,59 % річних. Відповідач зобов`язання не виконала, кошти не повернула, відсотки не сплатила, тому станом на 30 квітня 2025 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 886 грн. 80 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18 215 грн. 58 коп., заборгованості по відсоткам у розмір 01 грн. 94 коп. та заборгованості за комісією у розмірі 7 669 грн. 28 коп. 07 жовтня 2016 року між ПАТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого первісний кредитор передає свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора, та погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредиторові свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів. 04 квітня 2024 року між АТ «Таскомбанк» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № НІ/11/17-Ф, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 6735813333 від 30 грудня 2021 року. Просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 6735813333 від 30 грудня 2021 року у розмірі 25 886 грн. 80 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 30 грудня 2021 року між [PERSON] і ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір № 6735813333, відповідно до умов якого відповідачеві було надано кредит у розмірі 18 317 грн. 33 коп. строком на 36 місяців зі сплатою відсотків у розмірі 61,59 % річних (а.с. 7-8). 07 жовтня 2016 року між ПАТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого первісний кредитор передає свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора, та погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредиторові свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів (а.с. 13-14). 04 квітня 2024 року між АТ «Таскомбанк» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № НІ/11/17-Ф, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 6735813333 від 30 грудня 2021 року (а.с. 15-16, 17). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст.ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач перед позивачем свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконала, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики. У зв`язку\~з тим,\~що отримання\~у кредит\~грошових коштів\~відповідачем підтверджено\~належними доказами\~по справі,\~і у\~такого учасника\~справи в\~силу укладеного\~договору виникло\~зобов`язання повернути\~такі кошти\~частинами,\~у розмірах\~та у строки, зазначені у кредитному договорі, відповідач свої зобов`язання не виконує, то позов підлягає задоволенню та з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 6735813333 від 30 грудня 2021 року розмірі 25 886 грн. 80 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18 215 грн. 58 коп., заборгованості по відсоткам у розмір 01 грн. 94 коп. та заборгованості за комісією у розмірі 7 669 грн. 28 коп. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» складає 28 914 грн. 80 коп. (25 886 грн. 80 коп. + 3 028 грн. = 28 914 грн. 80 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved