Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Адвокат Д`яконова К.І. в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Маріупольська міська рада Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до виписки з протоколу засідання виконкому Жовтневої районної ради депутатів від 18.11.1959 року №25 [PERSON] було відведено земельну ділянку площею 491 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , під індивідуальну забудову житлового будинку; зобов`язано [PERSON] в 3-місячний строк укласти договір з держкомгосп на право індивідуальної забудови; дозволено [PERSON] будівництво будинку за типовим проектом управління головного архітектора міста з обов`язковим влаштуванням тротуару в перебігу 3-х місяців з дня відводу земельної ділянки в натурі, огорожі та озеленення вулиці в межах ділянки. На підставі вказаного протоколу засідання [PERSON] видано дозвіл № [NUMBER] на проведення будівельних робіт. 30.12.1959 року на підставі вказаного рішення виконкому Жданівської районної ради з [PERSON] було укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку, згідно з яким [PERSON] надано земельну ділянку площею 491 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом прийняття індивідуального домоволодіння №25 від 03.12.1963 року комісія Жовтневого району м.Жданів (Маріуполь), здійснені [PERSON] будівельні роботи з будівництва домоволодіння за адресою: [ADDRESS] - здійснені задовільно, у зв`язку з чим пред`явлене до здачі домоволодіння вважати прийнятим. Відповідно до рішення виконкому Жовтневої районної ради депутатів м.Жданова №25 від 03.12.1963 року було затверджено акт прийняття індивідуального домоволодіння по вищевказаній адресі. Право власності [PERSON] на вказане домоволодіння було зареєстровано Жданівським БТІ 27.12.1963 року, про що свідчить реєстраційний напис на останній сторінці договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки. Наведена інформація підтверджується відповіддю ККП «Міська БТІ - маріупольська нерухомість» від 19.10.2023 року №970. Згідно з рішенням виконкому Приморської районної ради народних депутатів від 25.12.1996 року №243/8 до складу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належного [PERSON] додатково включено гараж літ «Е», літню кухню літ. «Д», тамбур, прибудову літ. «А», кімнату літ. «1-5» вважати жилою. Відповідно до договору дарування від 11.11.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Колеснік Л.В., зареєстрований в реєстрі за №3-1605, [PERSON] подарував [PERSON] 27/50 частин житлового будинку, з належними до цієї частини побудова подвір`я, що знаходиться у [ADDRESS] , на землі місцевої ради народних депутатів. В користування обдарованої [PERSON] переходить: частина житлового будинку літ. «А-1», а саме житлова кімната літ. «1-7», площею 11,85 кв.м.; житлова кімната літ. «1-6», площею 7,64 кв.м.; частина сіней літ. «а-1», а саме приміщення літ. «1-2», 1/2 частка приміщення «1-1», гараж літ. «Е», літня кухня літ. «Д-1», 1/2 огородження, 1/2 замощення. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності від 16.03.2006 року вказаний договір дарування на право власності [PERSON] на 27/50 частки вказаного будинку зареєстровано Маріупольським бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером 14158935. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав від 05.10.2023 року право власності також зареєстровано у актуальному реєстрі речових прав за реєстровим номером 2808248714140. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] від 10.03.2006 року, вказане домоволодіння, 27/50 частки якого належить [PERSON] , а 23/50 частки - [PERSON] складається з: житлового будинку літ. «А-І», прибудови літ. «А1-1», гаража літ. «Е-1», літньої кухні літ. «Д-1», вбиральні літ. «В-1», басейну літ «Г», огорожі №1-2. замощення літ. «І». Загальна площа будинку складає 74,1 кв.м., жила -36,6 кв.м. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.06.1963 року батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 30.04.1986 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно із свідоцтвом про народження [NUMBER] від 10.07.1997 року батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 22.07.1972 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 23/50 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON] . За фактом смерті [PERSON] 22.11.2007 року Другою маріупольською державною нотаріальною конторою було заведено нотаріальну справу №642, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі. За вказаною спадковою справою 30.08.2012 року Другою маріупольською державною нотаріальною конторою спадкоємцю [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину №2-884 на 3/9 частки квартири [ADDRESS] . При цьому свідоцтва про право на спадщину на інше майно, яке входить до спадкової маси, яка відкрилась за фактом смерті [PERSON] - 23/50 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , жодному із спадкоємців не видавалось. У жовтні 2023 року [PERSON] звернулась до нотаріального органу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на 23/50 частки вищевказаного житлового будинку. Відповідно до листа-роз`яснення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Акішиної Р.С. від 09.10.2023 року №98/01-16, 22.11.2007 Другою маріупольською державною нотаріальною конторою Донецької області після смерті померлого [INFO] [PERSON] , останнє місце проживання якого [ADDRESS] , було відкрито спадкову справу №642. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення активних воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, до списку якого віднесена Маріупольська територіальна громада. У зв`язку із збройною агресією рф проти України та проведення воєнних (бойових) дій на території м.Маріуполя, доступ до всіх документів нотаріального архіву відсутній. З посиланням на ст.1268, ст.392 ЦК України нотаріусом запропоновано спадкоємцю [PERSON] визнати право власності на успадковане майно в судовому порядку. Враховуючи наведене, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом з метою реалізації своїх спадкових прав та враховуючи відсутність можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 23/50 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , у позасудовому порядку у нотаріальному органі через відмову нотаріального органу у вчиненні таких дій з поважних причин. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 01.10.2024 року відкрито провадження у справі в загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 03.12.2024 року за клопотанням представника Д`яконової К.І. витребувано у Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції: копію спадкової справи, яка була відкрита 22.11.2007 року Другою маріупольською державною нотаріальною конторою за фактом смерті [PERSON] , який помер [INFO] (номер у спадковому реєстрі 43492552, номер у нотаріуса 642), на підставі якої 30.08.2012 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (бланк ВРТ 894002, номер в реєстрі нотаріальних дій 2-844); копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.08.2012 (бланк ВРТ 894002, номер в реєстрі нотаріальних дій 2-844), виданого після смерті [PERSON] який помер [INFO] , спадкоємцю [PERSON] , [INFO] . 10.12.2024 року на виконання вищевказаної ухвали суду від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду надійшов лист, в якому повідомлено, що в міжрегіональному управлінні документи нотаріального діловодства та архіву державних нотаріальних контор не зберігаються. Друга маріупольська державна нотаріальна контора зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 05.03.2022 року відноситься до тимчасово окупованих територій відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004. Наказом міжрегіонального управління до особливого розпорядження оголошено простій Другої маріупольської державної нотаріальної контори. Документи нотаріального діловодства та архіву Другої маріупольської державної нотаріальної контори (у тому числі спадкові справи) не були вивезені з міста Маріуполя на підконтрольну Уряду України територію та до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались. Відомості про стан збереження архіву відсутні. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 03.01.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 03.03.2025 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Маріупольську міську раду Донецької області. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25.04.2025 року, з 30.04.2025 року змінено найменування Ленінського районного суду міста Дніпропетровська на Новокодацький районний суд міста Дніпра. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, від її представника адвоката Д`яконової К.І. до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення судової кореспонденції на адресу фактичного проживання, проте в судове засідання не з`явилась, відзив на позовну заяву до суду не подала, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подала. Представник третьої особи Маріупольської міської ради Донецької області Бастрига С.М. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, з прийняттям рішення на розсуд суду, виходячи з вимог діючого законодавства України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до виписки з протоколу засідання виконкому Жовтневої районної ради депутатів від 18.11.1959 року №25 [PERSON] було відведено земельну ділянку площею 491 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , під індивідуальну забудову житлового будинку; зобов`язано [PERSON] в 3-місячний строк укласти договір з держкомгосп на право індивідуальної забудови; дозволено [PERSON] будівництво будинку за типовим проектом управління головного архітектора міста з обов`язковим влаштуванням тротуару в перебігу 3-х місяців з дня відводу земельної ділянки в натурі, огорожі та озеленення вулиці в межах ділянки (а.с.18), на підставі чого [PERSON] видано дозвіл № [NUMBER] на проведення будівельних робіт (а.с.19). 30.12.1959 року на підставі вказаного рішення виконкому Жданівської районної ради з [PERSON] було укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку, згідно з яким [PERSON] надано земельну ділянку площею 491 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с.20-21 зворот). Згідно з актом прийняття індивідуального домоволодіння №25 від 03.12.1963 року комісія Жовтневого району м.Жданів (Маріуполь), здійснені [PERSON] будівельні роботи з будівництва домоволодіння за адресою: [ADDRESS] - здійснені задовільно, у зв`язку з чим пред`явлене до здачі домоволодіння вважати прийнятим (а.с.22-25). Відповідно до рішення виконкому Жовтневої районної ради депутатів м.Жданова №25 від 03.12.1963 року було затверджено акт прийняття індивідуального домоволодіння по [ADDRESS] (а.с.26). Право власності [PERSON] на вказане домоволодіння було зареєстровано Жданівським БТІ 27.12.1963 року, про що свідчить реєстраційний напис на останній сторінці договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, відповіддю ККП «Міська БТІ - маріупольська нерухомість» від 19.10.2023 року №970 (а.с.35). Згідно з рішенням виконкому Приморської районної ради народних депутатів від 25.12.1996 року №243/8 до складу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належного [PERSON] додатково включено гараж літ «Е», літню кухню літ. «Д», тамбур, прибудову літ. «А», кімнату літ. «1-5» вважати жилою (а.с.20-21, 27). Відповідно до договору дарування від 11.11.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Колеснік Л.В., зареєстрований в реєстрі за №3-1605, [PERSON] подарував [PERSON] 27/50 частин житлового будинку, з належними до цієї частини побудова подвір`я, що знаходиться у [ADDRESS] , на землі місцевої ради народних депутатів. (а.с.36-36 зворот). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності від 16.03.2006 року вказаний договір дарування на право власності [PERSON] на 27/50 частки вказаного будинку зареєстровано Маріупольським бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером 14158935 (а.с.37). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав від 05.10.2023 року право власності також зареєстровано у актуальному реєстрі речових прав за реєстровим номером 2808248714140 (а.с.38). Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] від 10.03.2006 року, вказане домоволодіння, 27/50 частки якого належить [PERSON] , а 23/50 частки - [PERSON] складається з: житлового будинку літ. «А-І», прибудови літ. «А1-1», гаража літ. «Е-1», літньої кухні літ. «Д-1», вбиральні літ. «В-1», басейну літ «Г», огорожі №1-2. замощення літ. «І». Загальна площа будинку складає 74,1 кв.м., жила -36,6 кв.м. (а.с.32-34). Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.06.1963 батьком позивача [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 30.04.1986 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.11). Згідно із свідоцтвом про народження [NUMBER] від 10.07.1997 року батьком відповідача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 22.07.1972 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.17). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.40). [INFO] помер батько сторін - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.39). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 23/50 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON] . За фактом смерті [PERSON] 22.11.2007 року Другою маріупольською державною нотаріальною конторою було заведено нотаріальну справу №642, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с.42). Як зазначає позивач, за вказаною спадковою справою 30.08.2012 року Другою маріупольською державною нотаріальною конторою спадкоємцю [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину №2-884 на 3/9 частки квартири [ADDRESS] . При цьому свідоцтва про право на спадщину на інше майно, яке входить до спадкової маси, яка відкрилась за фактом смерті [PERSON] - 23/50 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , жодному із спадкоємців не видавалось. У жовтні 2023 року [PERSON] звернулась до нотаріального органу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на 23/50 частки вищевказаного житлового будинку. Відповідно до листа-роз`яснення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Акішиної Р.С. від 09.10.2023 року №98/01-16, 22.11.2007 Другою маріупольською державною нотаріальною конторою Донецької області після смерті померлого [INFO] [PERSON] , останнє місце проживання якого [ADDRESS] , було відкрито спадкову справу №642. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення активних воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, до списку якого віднесена Маріупольська територіальна громада. У зв`язку із збройною агресією рф проти України та проведення воєнних (бойових) дій на території м.Маріуполя, доступ до всіх документів нотаріального архіву відсутній. З посиланням на ст.1268, ст.392 ЦК України нотаріусом запропоновано спадкоємцю [PERSON] визнати право власності на успадковане майно в судовому порядку (а.с.44). Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі, якщо це право не визнається іншою особою, втрачено або відсутній правовстановлюючий документ. Згідно із ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1220, 1222, 1223 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. В силу приписів ч. 1 ст. 1268, ч. 1,5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на цей час. Згідно із п. 7 ст. 1-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України (абз. 1 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Так, з 24 лютого 2022 року, тобто з початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну на території Донецької області відбувалися активні бойові дії, а відповідно до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25 квітня 2022 року, з 25 квітня 2022 року Маріупольська міська територіальна громада Маріупольського району Донецької області визнана тимчасово окупованою територією. На час розгляду справи відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим Наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 року за № 380/43786, з подальшими змінами, до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України відноситься вся територія Маріупольського району. Судом з матеріалів справи було встановлено, що [PERSON] є рідною донькою та спадкоємцем за законом [PERSON] , який помер [INFO] . Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] та третя особа Маріупольська міська рада Донецької області не оспорюють право позивача на спадкове майно. Отже, обставин, які б вказували, що на спірне нерухоме майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в ході судового розгляду не встановлено. За приписами ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Під час розгляду справи суд виходить з аналізу прецедентної практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ), яка свідчить про важливість дотримання державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захист прав людини через призму цього принципу, так у рішенні ЄСПЛ «Федоренко проти України» суд нагадав, що відповідно до його прецедентної практики поняття «майно» може поширюватися на «наявне майно» або активи, включаючи претензії, щодо яких заявник може обґрунтовано стверджувати, що він принаймні має «законні сподівання» ефективно скористатися правом власності. Аналізуючи практику розгляду судом справ щодо порушення права володіння майном, можна зробити висновок, що поняття «майно», як і «власність», має досить широке тлумачення й охоплює цілу низку економічних інтересів (активів) як матеріальних, так і нематеріальних. Зокрема, у контексті статті 1 Першого протоколу Конвенції Судом розглядалися справи щодо порушення права власності, де об`єктами було усе «власне» майно особи, що може входити до складу спадщини, і яке можна заповісти («Маркс проти Бельгії» (the Marckx case), рішення від 27.04.1979 р., п. 64), тобто наявне майно («existing possessions»). В даному випадку предметом спору є захист права позивача на наявне майно, що уже увійшло до складу спадщини, яке спадкоємець має законне сподівання отримати у спадок. Таким чином, суд дійшов висновку, що отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] не має можливості, оскільки в Україні введено воєнний стан, який станом на теперішній час не скасовано та беручи до уваги, що на час розгляду справи до тимчасово окупованих територій України відноситься вся територія Маріупольського району, і наказом міжрегіонального управління до особливого розпорядження оголошено простій Другої маріупольської державної нотаріальної контори, а документи нотаріального діловодства та архіву Другої маріупольської державної нотаріальної контори до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались, і не були вивезені з адреси розташування контори, встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо, тому позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до приписів ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати В той же час, враховуючи обставини справи та відсутність порушень прав позивача з боку відповідача, суд дійшов висновку про покладення судових витрат на позивача.

Outcome: approved