Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

У січні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, в якому позивач просить суд: стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України на користь [PERSON] на суми недоотриманої пенсії згідно свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за №8-109 від 01 червня 2023 року в розмірі - 17 267 грн. 10 коп., суму недоотриманої пенсії, яка не ввійшла до складу спадщини за період з 01.03.2018 по 05.01.2020 в розмірі 83 676,00 грн. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] [INFO] , перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію. З 01 вересня 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві було припинено виплату [PERSON] пенсії у зв`язку з тим, що [PERSON] не отримував пенсію на поштовому відділенні протягом шести місяців поспіль. [INFO] [PERSON] [INFO] помер. Повідомляємо, що [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] . Позивачем вказано, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на недоотриману пенсію. 06 січня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві було надано довідку №2600-0501-8/3551 нотаріусу Другої київської державної нотаріальної контори про розмір нарахованої, але не виплаченої пенсії який становить 30 196 грн. 30 коп. 01 червня 2023 року Державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори - Кушнір О.Д. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за №8-109. 01 червня 2023 року Державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори - Кушнір О.Д. було видано [PERSON] витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72679695. В Свідоцтві про право на спадщину за законом від 01 червня 2023 року вказано: «...Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: грошових коштів у розмірі 30 196 гривень 30 копійок, що належали померлому як нарахована, але не виплачена пенсія, згідно довідки №2600-0501-8/3551 виданої 06 січня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.». Позовна заява обґрунтована тим, що 19 червня 2023 року [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України з заявою про виплату недоотриманої пенсії згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 червня 2023 року. 28 липня 2023 року на банківський рахунок № [NUMBER] , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] від Пенсійного фонду України надійшла виплата в розмірі 12 929 грн. 20 коп. Виходячи з вищенаведеного [PERSON] прийшов до висновку про недоплату Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві нарахованої, але не виплаченої пенсії згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 червня 2023 року. Окрім того, позивачем вказано, що в грудні 2023 року на поштову адресу [PERSON] від Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві надійшов лист №2600-0501-8/226044 від 17.11.2023 року в якому вказано. що на запит Київської державної нотаріальної контори від 10.02.2021 №529/02-14, який був зареєстрований в Головному управлінні 02.01.2023 за №93/8, була надана відповідь з урахуванням норм статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в якому був зазначений розмір недоотриманої пенсії 30 196 грн. 30 коп. за період з 05.01.2020 по 30.09.2020, яка була розрахована та дату формування довідки, а також повідомлено, що сума коштів буде зменшена в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до вашого звернення за недотриманою пенсією, зареєстроване в Головному управлінні 19.06.2023 за номером 7186, нарахована сума 12 929 грн. 29 коп. за період з 19.06.2020року по 30.09.2020 року, яка виплачена на вказаний Вами рахунок в липні 2023 року. Розмір виплаченої недоотриманої пенсії визначений за період, початок якого рахувався від дня звернення з відповідними документами 19.06.2023. Підстав для проведення повторного розрахунку суми недоотриманих коштів за померлого [PERSON] за більш ранній період відсутні. Також до листа №2600-0501-8/226044 від 17.11.2023 року було додано протокол розрахунку боргу за особовим рахунком № [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] , та список №1 на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки. Позовна заява мотивована тим, що позивач, з наведеними висновками Головного управління Пенсійного фонду України в мсті Києві щодо не виплати нарахованої, але не виплаченої пенсії [PERSON] в розмірі 30 196,30 грн. згідно свідоцтва про право на спадщину за законом яке зареєстровано в реєстрі за №8-109 від 01 червня 2023 року не погоджується, вважає такі дії відповідача незаконними, тому о залишок суми недоотриманої пенсії спадкодавця [PERSON] , спадкоємцем [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за №8-109 від 01.06.2026 становить 17 267,10 грн. Разом з тим, у позовній заяві зазначено, що з 01 вересня 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві було припинено виплату [PERSON] пенсії у зв`язку з тим, що [PERSON] не отримував пенсію на поштовому відділенні протягом шести місяців поспіль. З наведених обставин випливає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві було здійснено нарахування та виплату пенсії [PERSON] в період з 01 березня 2018 року по 01 вересня 2018 року, але [PERSON] не отримав її. Згідно протоколу розрахунку боргу за особовим рахунком № [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] , долученого до листа №2600-0501-8/226044 від 17.11.2023 року розмір пенсії [PERSON] становив 3 803 грн. 49 коп. Вказано, що припинення виплати пенсії за життя спадкодавцю не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Позовна заява обґрунтована тим, що оскільки відповідач здійснив нарахування недоотриманої пенсії за померлого [PERSON] лише за період з 05.01.2020 по 30.09.2020, що становив 30 196,30 грн., а згодом здійснив новий розрахунок недоотриманої пенсії за померлого [PERSON] за період з 19.06.2020 по 30.09.2020, що становить 12 929,29 грн., відповідно нотаріус не міг видати свідоцтво про право на спадщину за законом за більш ранній період, відповідно сума недоотриманої пенсії за період з 01.03.20218 по 05.01.2020 у загальному розмірі 83 676, 78 грн. не ввійшла до складу спадщини, на яку видано свідоцтво. Враховуючи наведене вище позивач вважає за необхідне звернутись до відповідача позовною заяво про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, яку і просить задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.01.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. 18.01.2024 до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів. 13.02.2024 до суду на виконання ухвали від 10.01.2024 від відповідача надійшов лист про надсилання довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії з 01.03.2018 по 03.09.2020 на гр. [PERSON] [INFO] (дата смерті [INFO] ), розпорядженням від 19.02.2018 та лист Правобережного об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. києві від 18.01.2018 №5 про припинення виплати пенсії через установу банку та проведення виплати пенсії на поштове відділення. Виплата пенсії [PERSON] відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 01.09.2018 було припинена у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд. 06.02.2024 до суду надійшов відзив у якому відповідач зазначив, що [PERSON] на момент смерті ( [INFO] ) перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, пенсію. не отримував. Згідно електронного особового рахунку померлого [PERSON] в зв`язку з неотриманням пенсії протягом 6 місяців виплата пенсії припинена з 01.09.20218 відповідно до п.1 ч. 4 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За життя, [PERSON] до відповідача за поновленням виплати пенсії не звертався, згідно заяви гр. [PERSON] від 19.06.2023 виплата пенсії померлого [PERSON] поновлена для виплати допомоги на поховання У відзиві зазначено, що на запит Другої Київської державної нотаріальної контори від 10.02.2021 №529/02-14, який був зареєстрований в Головному управління 02.01.2023 за №93/8, була надана відповідь з урахуванням норм ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в якому був зазначений розмір недотриманої пенсії 30 196,30 грн. за період з 05.01.2020 по 30.09.2020, яка була розрахована на дату формування довідки, а також повідомлено, що сума коштів буде зменшена в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до звернення [PERSON] за недоотриманою пенсією нарахована сума 12 929,20 грн. за період з 19.06.202 по 30.09.2020, яка виплачена на вказаний рахунок в липні 2023 року. Відповідачем зазначено, що виплаченої недотриманої пенсії визначений за період, початок якого рахувався від дня звернення з відповідними документами 19.06.2023. Тому, на переконання відповідача, дії ГУ ПФУ в м. Києві є правомірними, яке діяло в межах своєї компетенції та відповідно до вимоги чинного законодавства. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05.03.2024 закрито підготовче провадження у зазначеній справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. 01.04.2024 до суду від Другої Київської державної нотаріальної контори надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №84/2021 від 10.02.2021 після померлого [INFO] [PERSON] . 24.04.2024 до суду надійшов повторний відзив відповідач ГУ ПФУ в м. Києві. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач явку свого представника в судове засіданні не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника ГУ ПФУ в м. Києві. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Вислухавши представника позивач, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] [INFO] (дата смерті [INFO] ), що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 19 жовтня 1965 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] , помер [INFO] у віці 80 років, про що 03 вересня 2020 складено відповідний актовий запис № 66. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01 червня 2023, яке зареєстровано в реєстрі за № 8-109 (спадкова справа №84/2021), виданим Державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Кушнір О.Д. спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна гр. [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його син - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: грошових коштів у розмірі 30 196,30 грн., що належали померлому як нарахована, але не виплачена пенсія, згідно довідки №2600-0501-8/3551 виданої 06 січня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві (Т. 1 а.с. 200). Сторонами не заперечувалось, що 19.06.2023 року позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про виплату недоотриманої пенсії згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 червня 2023 року. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, що 28 липня 2023 року на банківський рахунок № [NUMBER] , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] від Пенсійного фонду України надійшла виплата в розмірі 12 929 грн. 20 коп. Як вбачається з матеріалів справи, що згідно листа від Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві №2600-0501-8/226044 від 17.11.2023 року вбачається, що на запит Київської державної нотаріальної контори від 10.02.2021 №529/02-14, який був зареєстрований в Головному управлінні 02.01.2023 за №93/8, була надана відповідь з урахуванням норм статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в якому був зазначений розмір недоотриманої пенсії 30 196 грн. 30 коп. за період з 05.01.2020 по 30.09.2020, яка була розрахована та дату формування довідки, а також повідомлено, що сума коштів буде зменшена в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до вашого звернення за недотриманою пенсією, зареєстроване в Головному управлінні 19.06.2023 за номером 7186, нарахована сума 12 929 грн. 29 коп. за період з 19.06.2020року по 30.09.2020 року, яка виплачена на вказаний Вами рахунок в липні 2023 року. Розмір виплаченої недоотриманої пенсії визначений за період, початок якого рахувався від дня звернення з відповідними документами 19.06.2023. Підстав для проведення повторного розрахунку суми недоотриманих коштів за померлого [PERSON] за більш ранній період відсутні. Також до листа №2600-0501-8/226044 від 17.11.2023 року було додано протокол розрахунку боргу за особовим рахунком № [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] , та список №1 на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що -цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; -право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; -право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Аналогічні правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2022 року по справі № 428/10113/20. Встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Отже, позивач успадкував належні спадкодавцям суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавці мали право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавців пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 01 червня 2023, яке зареєстровано в реєстрі за № 8-109 (спадкова справа №84/2021), виданим Державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Кушнір О.Д. спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна гр. [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його син - [PERSON] , [INFO] , у якому зазначено, що спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: грошових коштів у розмірі 30 196,30 грн., що належали померлому як нарахована, але не виплачена пенсія, згідно довідки №2600-0501-8/3551 виданої 06 січня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві не оспорено, не скасовано та є чинними, а тому відмова Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві у виплаті пенсії спадкодавців спадкоємцю є безпідставною. Зі змісту позовної заяви [PERSON] вбачається, що позов подано з метою захисту спадкових прав, оскільки предметом заявлених позовних вимог є виплата неотриманих матір`ю позивача за життя пенсій, які не стосуються порядку їх нарахування. Стосовно доводів відповідача щодо застосування ним до виплати суми недоотриманої пенсії за свідоцтвом про право на спадщину приписів постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165, якою затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), невиплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, суд зазначає, що Порядок №1165 впроваджує додаткові умови виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам за минулий період, які не передбачені ані Конституцією України, ані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є базовими нормативно-правовими актами, приписи яких підлягають застосуванню при вирішенні спірних правовідносин. Враховуючи викладене положення Порядку КМУ № 1165 не регулюють спадкові правовідносини, які є вданому спорі, оскільки недоотримана пенсія набула статусу спадкового майна, право власності на яке у позивача підтверджене свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.06.2023, зареєстрованого в реєстрі за №8-109. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. Разом з тим, судом враховано, що 28 липня 2023 року на банківський рахунок № [NUMBER] , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] від Пенсійного фонду України надійшла виплата в розмірі 12 929 грн. 20 коп. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишок недоотриманої пенсії, яка була нарахована, але не виплачена [PERSON] , який помер [INFO] , в розмірі 17267,10 грн., що входить до складу спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 червня 2023 року, виданого та зареєстрованого в реєстрі за №8-109 підлягають задоволенню, оскільки останній успадкував належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавці мали право на їх виплату на момент своєї смерті. Щодо вимог позовної заяви про стягнення з відповідач на користь позивача суму недоотриманої пенсії, яка не ввійшла до складу спадщини за період з 01.03.2018 по 05.01.2020 в розмірі 83 676,00 грн., слід зазначити наступне. В обґрунтування вказаних позовних вимог, позивачем вказано, що з 01 вересня 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві було припинено виплату [PERSON] пенсії у зв`язку з тим, що [PERSON] не отримував пенсію на поштовому відділенні протягом шести місяців поспіль. З наведених обставин випливає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві було здійснено нарахування та виплату пенсії [PERSON] в період з 01 березня 2018 року по 01 вересня 2018 року, але [PERSON] не отримав її. Згідно протоколу розрахунку боргу за особовим рахунком № [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] , долученого до листа №2600-0501-8/226044 від 17.11.2023 року розмір пенсії [PERSON] становив 3 803 грн. 49 коп. Вказано, що припинення виплати пенсії за життя спадкодавцю не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Оскільки відповідач здійснив нарахування недоотриманої пенсії за померлого [PERSON] лише за період з 05.01.2020 по 30.09.2020, що становив 30 196,30 грн., а згодом здійснив новий розрахунок недоотриманої пенсії за померлого [PERSON] за період з 19.06.2020 по 30.09.2020, що становить 12 929,29 грн., відповідно нотаріус не міг видати свідоцтво про право на спадщину за законом за більш ранній період, відповідно сума недоотриманої пенсії за період з 01.03.2018 по 05.01.2020 у загальному розмірі 83 676, 78 грн. не ввійшла до складу спадщини, на яку видано свідоцтво. Як уже зазначалось судом, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01 червня 2023, яке зареєстровано в реєстрі за № 8-109 (спадкова справа №84/2021), виданим Державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Кушнір О.Д. спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна гр. [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його син - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: грошових коштів у розмірі 30 196,30 грн., що належали померлому як нарахована, але не виплачена пенсія, згідно довідки №2600-0501-8/3551 виданої 06 січня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві (Т. 1 а.с. 200). Із змісту листа ГУ ПФУ в м. Києві №2600-0204-7/24834 від 05.02.2024, який надійшов до суду 13.02.2024 гр. [PERSON] 25.05.1940 (дата смерті [INFO] ), розпорядженням від 19.02.2018 та лист Правобережного об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. києві від 18.01.2018 №5 про припинення виплати пенсії через установу банку та проведення виплати пенсії на поштове відділення. Виплата пенсії [PERSON] відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 01.09.2018 було припинена у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд. На виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 10.01.2024 ГУ ПФУ України в м. Києві листом 2600-0204-7/24834 від 05.02.2024 надано довідку про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії з 01.03.2018 по 03.09.2020. Згідно протоколу розрахунку боргу за особовим рахунком № [NUMBER] , [PERSON] , долученого до листа №2600-050-8/226044 від 17.11.2023 розмір пенсії [PERSON] становив 3 803,49 грн. (Т. 1 а.с. 37-38, 39). Зазначений розмір пенсії підтверджується також довідкою про розмір призначений і фактично отриманої пенсії [PERSON] , який знаходиться на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в м. Києва (особовий рахунок № [NUMBER] ) (Т. 1 а.с. 80). Так, позивачем проведено розрахунок недотриманої пенсії, яка не увійшла до складу спадщини за період з 01.03.2018 по 04.01.2020, що в загальну розмірі становить 83 676,78 грн. Даний розрахунок здійснений відповідно до інформації, наданої відповідачем у листі від 2600-050-8/226044 від 17.11.2023 та долученого до вказаного листа протоколу розрахунку боргу за особовим рахунком № [NUMBER] та перевірений судом. Як встановлено судом, відповідач не визнає наявність у нього заборгованості перед померлою [PERSON] з огляду на вимоги ст. 46 Закону. При цьому, спірну заборгованість не виключив до наданих нотаріусу відомостей для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Отже, спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права на власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця та отримання спадкового майна. У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Статтею 52 Закону визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Нормами ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» також врегульовано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону, які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України». Тому припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень ст. 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. До такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 23.02.2022 у справі №428/10113/20. При цьому, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) надано правовий висновок, у якому зазначено, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З урахуванням вищевикладеного та відповідно до положень ст.52 Закону, ст.1227ЦК України суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання спірних сум у порядку спадкування за законом з одночасним визнанням за ним права власності на ці суми, як на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO] (дата смерті [INFO] ). У зв`язку із задоволенням позову, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві підлягає стягненню на користь [PERSON] 1073,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved