Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить: визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] батьком - [PERSON] , [INFO] , яка народилася у смт Біла Криниця, Великоолександрівського району, Херсонської області, (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , місце державної реєстрації Виконавчий комітет Білокриницької селищної ради, Великоолександрівського району, Херсонської області, актовий запис №14 від 08.08.2014 року), та [PERSON] , [INFO] , який народився у смт Біла Криниця, Великоолександрівського району, Херсонської області, (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , місце державної реєстрації - Великоолександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №14 від 24.02.2017 року); зобов`язати Великоолександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , яка народилася у смт Біла Криниця, Великоолександрівського району, Херсонської області, (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , місце державної реєстрації - Виконавчий комітет Білокриницької селищної ради, Великоолександрівського району, Херсонської області, актовий запис №14 від 08.08.2014 року), зазначивши батьком дитини громадянина [PERSON] , [INFO] України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши - [PERSON] на прізвище « [PERSON] »; зобов`язати Великоолександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , який народився у смт Біла Криниця, Великоолександрівського району, Херсонської області, (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , місце державної реєстрації - Великоолександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №14 від 24.02.2017 року), зазначивши батьком дитини громадянина [PERSON] , [INFO] ) народження України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши [PERSON] на прізвище [PERSON] . Позов обґрунтований тим, що позивачка [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах з 2014 року, протягом яких у них народилося двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами в зазначений період офіційно зареєстрований не був, а відтак записи про батька обох дітей здійснено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері, без спільної заяви батьків чи відповідного рішення суду. Водночас відповідач, як стверджує позивачка, фактично визнавав дітей своїми: він проживав разом із сім`єю, здійснював матеріальне забезпечення дітей (купував їжу, одяг, ліки), а також підтримував з ними постійний особистий зв`язок. Діти називають його батьком, а відповідач їх своїми дітьми. Така поведінка, на переконання позивачки, свідчить про фактичне визнання відповідачем батьківства. У подальшому, 10 травня 2023 року, між сторонами був укладений офіційний шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Проте, попри офіційно зареєстровані шлюбні відносини, відповідач добровільно не звертається до органу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актових записів про народження дітей і не вчиняє жодних дій для юридичного оформлення батьківства. Таким чином, з огляду на наявність фактичних обставин, які підтверджують походження дітей від відповідача, у позивачки виникли підстави для судового звернення з позовом про визнання батьківства відповідно до положень статті 128 Сімейного кодексу України, яка передбачає можливість визнання батьківства в судовому порядку за наявності доказів, що підтверджують таке походження. Позовні вимоги також охоплюють зобов`язання органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актових записів про народження дітей та стягнення з відповідача судового збору. На судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що обставини, викладені в позовній заяві, відповідають дійсності. Пояснила, що з 2014 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, у спільному побуті, вели спільне господарство, разом виховували дітей [PERSON] та [PERSON] , які народилися відповідно у 2014 та 2017 роках. Зазначила, що хоча шлюб на той момент не був зареєстрований, відповідач фактично визнавав дітей, піклувався про них, забезпечував, спілкувався з ними як батько. У 2023 році сторони офіційно зареєстрували шлюб, проте відповідач відмовляється звертатися до органу ДРАЦС із відповідною заявою, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду для встановлення факту батьківства. Позивачка також пояснила, що має наявні докази фактичного батьківства відповідача, зокрема, спільні фотознімки, а також свідків, які можуть підтвердити спільне проживання сторін та ставлення відповідача до дітей. На судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог, підтвердив, що є батьком [PERSON] та [PERSON] , визнав, що з моменту їх народження приймав участь у їх вихованні, утриманні, а також постійно спілкується з ними, піклується, визнає їх своїми дітьми та не заперечує проти внесення відповідних змін до актових записів про народження. На судовому засіданні представник органу державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] проти позову не заперечив, зазначивши, що не заперечує проти визнання батьківства у судовому порядку за наявності відповідних обставин, передбачених законодавством. Разом з тим пояснив, що для належного виконання рішення суду у разі його задоволення позивач має уточнити, які саме відомості підлягають внесенню до актових записів про народження дітей, зокрема щодо прізвища дітей, імені та по батькові батька, а також його громадянства, аби уникнути неоднозначного тлумачення при виконанні судового рішення органом ДРАЦС. Вислухавши сторони, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. 3 [INFO] у сторін по справі народилась дитина (донька) - [PERSON] (Свідоцтво про народження від 08 серпня 2014 року, серія [NUMBER] , актовий запис №14, місце державної реєстрації - Виконавчий комітет Білокриницької селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області). На протязі наступних трьох років, а саме [INFO] у позивача та відповідача ще одна дитина - (син) - [PERSON] (Свідоцтво про народження від 24 лютого 2017 року, серія [NUMBER] , актовий запис №14, місце державної реєстрації - Великоолександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонської області). Проживали сторони разом, але шлюб між ними не реєструвався. При реєстрації народження доньки та сина, записи про батька були зроблені з слів матері, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. 10 травня 2023 року позивач з відповідачем одружилися (Свідоцтво про шлюб від 10.05.02023 року Серія [NUMBER] ). На обставини, що [PERSON] та [PERSON] є дочкою та сином відповідача, вказує визнання відповідачем вказаного факту, але разом з тим останній відмовляється писати заяву до органів ДРАЦС про визнання його батьком. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до положень пунктів 4-9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до статті 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід. Із досліджених доказів вбачається, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] з 2014 року існували фактичні шлюбні відносини, в межах яких сторони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та разом виховували двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно зі свідоцтвами про народження, записи про батька обох дітей внесено за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 СК України, оскільки на момент народження дітей шлюб між батьками не був зареєстрований. Позивачка надала докази, що підтверджують участь відповідача у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей. Відповідач під час судового розгляду не заперечував проти задоволення позову, визнав фактичне батьківство щодо обох дітей, підтвердив, що спілкується з ними, бере участь у їхньому житті, піклується про них і визнає їх своїми дітьми. Таким чином, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, наданих позивачем письмових доказів, пояснень сторін, та положень статей 126, 128, 134, 135 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для визнання батьківства відповідача щодо [PERSON] та [PERSON] , а також для зобов`язання органу державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей, з видачею нових свідоцтв із зазначенням батьком [PERSON] . Суд також враховує, що у разі задоволення позову необхідно внести відповідні зміни до актових записів про народження обох дітей не лише щодо зазначення батьком [PERSON] , а й щодо прізвищ дітей із урахуванням бажання позивача присвоїти дітям прізвище батька. По батькові « [PERSON] » та « [PERSON] » змінювати не потрібно, оскільки воно відповідає імені батька [PERSON] , а тому у разі внесення до запису даних про батька не виникає необхідності у зміні по батькові. Крім того, суд бере до уваги, що мати дітей [PERSON] на момент народження дітей мала інше прізвище, однак після укладення шлюбу з позивачем, [PERSON] , [INFO] , змінила його на прізвище позивача. У зв`язку з цим до актових записів про народження дітей також підлягають внесенню зміни в частині зазначення актуального прізвища матері [PERSON] . Таке коригування відповідає положенням статті 134 Сімейного кодексу України, спрямоване на усунення розбіжностей у правовому статусі членів сім`ї та забезпечення належного правового оформлення походження дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved