Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги аргументує тим, що 02.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений Договір про споживчий кредит №3653726 згідно якого остання отримала кредит в сумі 10000,00 грн. 24.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу №24-07/2024, згідно якого до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги за Договором про споживчий кредит №3653726 від 02.12.2021 року. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплаті процентів, комісії належним чином не виконав, заборгованість, станом на час звернення до суду з позовною заявою становить 19923 грн 75 коп., яку відповідач в добровільному порядку не повертає. На підставі викладеного, позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про споживчий кредит №3653726 від 02.12.2021 року в розмірі 19923 грн 75 коп. ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. 23 червня 2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні на 12 год 30 хв 15 липня 2025 року. ІІІ. Позиції сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явивилась, але подала заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, позові вимоги визнає. ІV.Фактичні обставини встановлені судом. 02.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем в електронній формі було укладено Договір про споживчий кредит №3653726, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надає відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у розмірі 10000,00 грн., загальним строком на 30 днів. Відповідно до п.п. 1.5.1-1.5.2, 1.6 Договору, комісія за надання кредиту у розмірі 1000,00 грн., яка нараховуються за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, проценти за користування кредитом 3750 грн 00 коп., які нараховуються за ставкою 1.25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користуванням кредитом становить 5.00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.2.2.3 Договору, проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п.1.5.3. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, та з інших причин визначена в п.1.5.2 процентна ставка запропонована Позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну ставку встановлену п.1.5.3 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, проценти протягом поточного періоду продовжують нараховуватись за стандартною ставкою згідно п.1.5.3. Договору. Стандартна процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк поточного періоду, це означає, що протягом пільгового періоду Позичальнику була надана знижка/пільга, що дорівнює різниці між стандартною ставкою встановленою п.1.5.3. та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника. Відповідно до п.2.3.1.1 Договору, пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan/ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, що визначаються як відсоток від поточного залишку кредиту. Згідно до п. 2.3.1.2. Договору, пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1(один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Факт отримання коштів підтверджується квитанцією від 02.12.2021 року, ID платежу: 1840413719, сума: 10000 грн., призначення: кошти згідно договору № 3653726, картка/рахунок отримувача: [NUMBER] (а.с.56). Відповідно до довідки про ідентифікацію, вбачається, що акцепт договору позичальником (підписаний аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора R11502), номер телефону: [NUMBER] , дата відправки: 02.12.2021(а.с.55). Таким чином, вказаний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний номер телефону . Із заявки-анкети на отримання фінансового кредиту від 02.12.2021 року вбачається, що відповідачем надано позичальнику персональні дані (а.с.49). Відповідачем також підписано Паспорт споживчого кредиту (а.с.48). 24 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» як фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» як клієнтом було укладено Договір факторингу № 24-07/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату своє право грошової вимоги до боржників, строк виконання зобов`язань за якою настав, або яке виникне в майбутньому, а ТОВ «Факторинг Партнерс», здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, приймає право грошової вимоги до боржників, що належить ТОВ «Мілоан», і стає новим кредитором за договорами про споживчий кредит, раніше укладеними між клієнтом та боржниками(а.с.11-16). Згідно з Реєстром боржників від 24 липня 2024 року до Договору факторингу № № 24-07/2024 від 24.07.2024 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги за Договором про споживчий кредит №3653726 від 02.12.2021, укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості 19923 грн 75 коп., з яких: 6773 грн 00 коп - заборгованість за кредитом (залишок по кредиту); 12 150 грн 75 коп заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 1000 грн 00 коп - заборгованість за комісією. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 24-07/2024 від 24.07.2024 (а.с.22 - 25 ). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №3653726 від 02.12.2021 року, станом на 05.06.2025 року заборгованість [PERSON] , становить 19923 грн 75 коп., з яких: 6773 грн 00 коп - тіло кредиту; 12 150 грн 75 коп - заборгованість за відсотками, 1000 грн 00 коп - заборгованість за комісією (а.с.10). V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частинами 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно пункту першого частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що 02.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем в електронній формі було укладено Договір про споживчий кредит №3653726, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надає відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у розмірі 10000,00 грн., загальним строком на 30 днів. Комісія за надання кредиту у розмірі 1000,00 грн., яка нараховуються за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, проценти за користування кредитом 3750 грн 00 коп., які нараховуються за ставкою 1.25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користуванням кредитом становить 5.00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Внаслідок укладення договору факторингу між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» як фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату своє право грошової вимоги до боржників, строк виконання зобов`язань за якою настав, або яке виникне в майбутньому, а ТОВ «Факторинг Партнерс», здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, приймає право грошової вимоги до боржників, що належить ТОВ «Мілоан», і стає новим кредитором за договорами про споживчий кредит, раніше укладеними між клієнтом та боржниками від 02.12.2021 року за договором №3653726. Відповідач в порушення вимог кредитного договору не сплатила заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню у примусовому порядку відповідно до наданого розрахунку заборгованості у сумі 19 923 грн 75 коп. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. VІ.Розподіл судових витрат. Згідно з вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, 50% судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 02 коп. Інші 50 % судового збору стягнути з відповідача на користь позивача у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 02 коп. Згідно з ч.ч.2,3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучені наступні докази: правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 року адвокатом адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» згідно заявки на надання юридичної допомоги №58 від 01.05.2024. Згідно витягу з Акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «Лігал Ассістанс» погоджено надання правових послуг : надання усної консультації з вивченням документів 2 год вартістю 3000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 2 год вартістю 6000 грн. Всього 9000 грн. У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Судом встановлено, що сума витрат відповідно до акту про надання юридичної допомоги становить 9000 гривень, однак беручи до уваги складність справи, об`єм позовної заяви, вважає заявлені витрати на правову допомогу завищеними. З урахуванням складності справи та виконаних робіт адвокатом, суд дійшов висновку про зменшення витрат на правничу допомогу до суми 4000 гривень, яка відповідає розумному розміру. На підставі наведеного, ст.247,263-265,273,279,280-281,354 ЦПК України, суд,

Outcome: approved