Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

У грудні 2023 року [PERSON] , звертаючись до суду із вказаним позовом зазначала, що в АТ КБ «ПриватБанк» на її ім`я відкрито рахунки, картки № [NUMBER] та № [NUMBER] . [INFO] приблизно о 14 год. вона розраховувалась карткою в магазині «Велес» та аптеці. Повернувшись додому, виявила, що їй на телефон почали приходити повідомлення про зняття з її рахунку коштів у розмірі 900 грн., 900 грн. та 5000 грн. Зайшовши до власного електронного кабінету, виявила, що вказані списання відбулись як «Благодійні внески». Вона відразу зателефонувала на «гарячу лінію» АТ КБ «Приват Банк», однак автоматичний відповідач повідомив, що з нею зв`яжуться протягом 3 хвилин. В подальшому на її мобільний телефон зателефонував абонентський номер мобільного зв`язку [NUMBER] . З нею розмовляв чоловік, який представився працівником банку і запитав чи вона телефонувала до «ПриватБанку» з питанням про незрозумілі зняття коштів. В ході розмови їй повідомили про шахрайське списання і сказали, що треба створити тимчасову карту, щоб шахраї не змогли зняти кошти. Він її створив, позивач її бачила в особистому кабінеті «Приват24», тому у неї не виникло підозри, що це шахрай. Створивши тимчасову карту, він назвав в «Приват24» номер, належної їй карти для виплат № [NUMBER] «старою». Дану карту вона бачила особисто у своєму особистому кабінеті «Приват24», так як і бачила всі інші карти, створені ним. В ході розмови він перевів всі кошти, а саме 206 630 грн. на віртуальну карту. В цей час він постійно запитував, чи приходять їй смс з «ПриватБанку». Вона відповідала, що ні. Потім він сказав, що зараз прийдуть і він все зараз зробить. Через пару хвилин у позивача почали з`являтись смс з кодами підтвердженнями, які в подальшому, продовжували надходити. Шахрай цих кодів не запитував і позивач їх нікому не повідомляла, а отже вона не мала підстав вважати, що особа, з якою спілкується шахрай. Перед закінченням розмови їй повідомили, що в цілях безпеки, її аккаунт буде заблоковано. І через годину вона зможе зайти і всі її кошти будуть повернені на карту для виплат. Через годину вона намагалась зайти в кабінет «Приват24», але аккаунт був заблокований. В подальшому, зателефонувала на «гарчу лінію» «3700», після чого, їй мали передзвонити, однак ніхто не передзвонював. Коли позивач додзвонилась відразу робот «Приват 24» повідомив, що її картки і аккаунт заблоковані і щоб вона спробувала пізніше зайти на свій аккаунт. Телефонувала приблизно о 21:30. Наступного дня вона знову спробувала зайти в «Приват24», але все було заблоковано. Знову подзвонивши на «гарячу лінію 3700» вона нарешті з`єдналась з оператором. В ході розмови оператор повідомив, що всі її кошти зняті, в тому числі кредитні кошти. 20.06.2023 о 12:25 позивач звернулась до відділення банку, тому що не могла відкрити свій аккаунт. В ході розблокування змогла все таки зайти до особистого кабінету і виявила, що на всіх її картках відсутні кошти. Потім виявилось, що банк ще й онлайн погодив їй кредит. Шахрай подав заявку від її імені, так як знаходився у її особистому кабінеті на підвищення кредитного ліміту до 50000 грн. Банк це погодив і він зняв ще і ці кошти. Доступ до своїх особистих даних не надавала. Шахрай не запитував номери карток, задні числа, він їх і так знав, бо знаходився у її особистому кабінеті, бачив її дані і керував її картками. 20.06.2023 об 13:30 вона звернулась з повідомленням про злочин в поліцію. Відомості були внесені до ЄРДР за ч.3 ст. 190 КК України. Розпочато досудове розслідування у якому її визнано потерпілою. Таким чином, зловмисники заволоділи фактично належними їй грошовими коштами, за рахунок оформлення кредиту, який вона не ініціювала, шляхом несанкціонованого доступу до її особистого кабінету в системі інтернет-банкінгу «Приват24». Викрадені кошти в той же день були переказані на інший рахунок. Подальша їх доля відома лише банку, який не дає інформації навіть слідчим у кримінальному провадженні за ухвалою слідчого судді. Інформацію про рух коштів на рахунку можна дізнатись з банківської виписки по рахунку. Відомості про рух коштів наявні у Відповідача. Наразі у неї немає можливості самостійно отримати банківську виписку по рахунку, оскільки рахунки є заблокованими і вона немає до них жодного доступу. Крім того, внаслідок несанкціонованого доступу та викрадення коштів у неї безпідставно виникла кредитна заборгованість перед Відповідачем. Позивачу достеменно не відомо яким чином зловмисники отримали доступ до її особистого кабінету в системі інтернет-банкінгу «Приват24». Позивач не надавала доступу до особистого кабінету будь-яким іншим особам, не розголошувала пароль доступу, не втрачала та не передавала іншими особам мобільний телефон із застосунком «Приват24». Позивач має дитину-інваліда, якому останні півтора року проводяться операції, реабілітація після яких потребує значних коштів. Діями шахраїв, і непрофесійною бездіяльність співробітників відповідача, позивачу завдано як матеріальної, так і моральної шкоди. Всі кошти на своєму рахунку які вона акумулювала задля того, щоб вирішити проблеми із здоров`ям сина, а в результаті зникли, так як і зникли не лише її кошти, а кошти отримані за рахунок кредиту, який вона не мала наміру брати і не брала. Картки позивача до цього часу залишаються заблокованими. Фактично їй потрібно вживати додаткових зусиль до влаштування як свого існування так і її сина. Позивач перестала вірити в справедливість і фінансову безпеку своїх коштів та тривалий час залишаюсь без вирішення своєї проблеми, яка створена не позивачем, а шахраями і банком, який не забезпечив збереження моїх коштів. На суму кредиту, який позивач не оформляла і коштів не отримувала, банком здійснюється нарахування відсотків за кредитом. Їй постійно телефонують з вимогою погашення коштів і відсотків, які вона не отримувала і якими не користується. Вважає, що в результаті незабезпечення відповідачем безпеки даних клієнта її грошові кошти були використані сторонньою особою поза волею власника, що призвело до втрати нею особистих коштів та виникнення кредитної заборгованості. Тому позивач просила суд зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на особистому картковому рахунку [PERSON] № [NUMBER] до стану, у якому він перебував перед виконанням несанкціонованих операцій 19.06.2023 (на рахунку кошти у сумі 206641 грн.). Визнати недійсним кредитний договір б/н від 19.06.2023 про надання кредитних коштів у сумі 48231,24 грн., укладений між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк», відновивши залишок кредитних коштів на особистому картковому рахунку [PERSON] № [NUMBER] до стану, у якому він перебував перед виконанням несанкціонованих операцій 19.06.2023 («0» грн..) та списати нараховані у зв`язку з цим відсотки, пеню, штрафні санкції. Стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 50000 грн. В судове засідання позивач не з`явилась, просила його провести без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві на позов. Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши докази на їх належність та допустимість, заслухавши пояснення сторін, прийшов до висновку про часткове задоволення позову виходячі з наступного. Установлено, що [PERSON] є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та користувачем послуг банку. На ім`я позивача відкрито платіжну картку № [NUMBER] та платіжну картку № [NUMBER] . Відповідно до витягу з ЄРДР від 21червня 2023 року за № 120231111500012 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 190 КК України, за фактом того, що 19 червня 2023 року близько 15 год 00 хв. невстановлена особа зателефонувала з абонентського номера [NUMBER] та, представившись працівником служби безпеки банку повідомив, що по рахунках заявниці відбуваються шахрайські дії і всі гроші потрібно перевести на тимчасову картку, яку вони створять в її особистому кабінеті Приват 24. Після створення тимчасової картки її картки були заблоковані, а 20 червня 2023 року виявила, що з її картки № [NUMBER] зняли грошові кошти в сумі 207600 гривень, а на кредитну картку № [NUMBER] був оформлений кредит та списано 48231 гривня. У відзиві відповідач просить відмовити у задоволені позову. Банк доводив, що саме позивач своїми діями сприяла незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, що виключає відповідальність банку. Операції були проведені з посиленою автентифікацією платіжного інструменту та його держателя, а тому позивач своїми діями сприяла незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, що є підставою для відповідальності користувача за проведені платіжні операції. Випискою АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку, карта № [NUMBER] за період 19.06.2023 року баланс на початок періоду складав 207950 гривень на кінець періоду 0,00 гривень. Випискою АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку, карта № [NUMBER] підтверджено використання кредитних коштів на загальну суму 48231,24 гривень. Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. За змістом статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статей 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Частиною 22 статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що Національний банк України визначає порядок здійснення емісії та використання електронних платіжних засобів, обмеження щодо здійснення емісії та використання електронних платіжних засобів, у тому числі в платіжних системах. Відповідно до пунктів 143., 146. розділу VIІ. «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року № 164, надавач платіжних послуг у разі виконання помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника, якщо власник рахунку/держатель невідкладно повідомив про платіжні операції з використанням платіжного інструменту, які ним не виконувалися, зобов`язаний негайно після виявлення помилки або після отримання повідомлення (залежно від того, що відбулося раніше) переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції на рахунок неналежного платника; власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Отже, відповідальність емітента платіжного засобу презюмується, якщо не доведено протилежне. Саме на емітента платіжного засобу законодавством покладений обов`язок доведення факту порушення користувачем вимог нормативних актів, внаслідок якого ініційовано платіжну операцію, яку користувач не санкціонував та/або не здійснював. Власник рахунку не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведених норм права і встановлених обставин апеляційний суд вважає, що банк не надав належних і допустимих доказів сприяння [PERSON] втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Факт звернення до банку щодо незаконних транзакцій та звернення до правоохоронних органів з приводу вчинених шахрайських дій свідчать про те, що у позивача дійсно була відсутня воля на вчинення банківських операцій 19 червня 2023 року. Суд також бере до уваги нерівний стан сторін у зазначених договірних відносинах, які є споживчими за своєю правовою природою. При цьому правові та фактичні можливості з доведення обставин справи належать переважно банку. Заперечення відповідача належним чином не обґрунтовані. Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, суд виходить з того, що за відсутності належних і допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16.08.2023 у справі № 176/1445/22. У постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц зазначено: «сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». З урахуванням наведеного вище заслуговують на увагу доводи позову про незаконність платіжних операцій 19 червня 2023 року. Тому підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання відповідача відновити залишок кредитних коштів на рахунку/карті [PERSON] № [NUMBER] (№ [NUMBER] ) до стану, який був перед проведенням несанкціонованих операції 19 червня 2023 року та скасування заборгованості по цьому рахунку за кредитним договором, яка утворилася внаслідок несанкціонованих платіжних операцій. Щодо вимог про зобов`язання відповідача відновити залишок власних коштів на рахунку/карті [PERSON] № [NUMBER] (№ [NUMBER] ) до стану, який був перед проведенням несанкціонованих операції 19 червня 2023 року, а саме в сумі 206630 гривень. Суд відхиляє доводи позову про визнання недійсним кредитного договору б/н від 19.06.2023 року, оскільки відповідно до заяви про приєднання до умов та правил надання послуг позивачу 02 березня 2021 року був встановлений кредитний ліміт в розмірі 50000 гривень. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд приходить до висновку про їх задоволення, оскільки у позивача дитина інвалід, яка потребує постійного догляду, а кошти, які були несанкціоновано списано з її рахунку призвели до матеріальних та моральних страждань. З огляду на викладене суд приходить до ухвалення рішення про часткове задоволення вимог. На підставі частин 1 і 6 статті 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 9084 грн.

Outcome: partial