Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 22.03.2016 року вона перебувала з відповідачем в шлюбі, за час якого, а саме [INFO] в них народився син [PERSON] . 16.04.2025 року шлюб між сторонами розірвано, Вказаний син проживає разом з позивачкою. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання цієї дитини сторін не надає, хоча вона потребує такої допомоги від свого батька, оскільки дитину потрібно забезпечити належним харчування, одягом, засобами гігієни, організацією дозвілля, що потребує значних витрат. Однак, домовитись з відповідачем про надання такої допомоги у добровільному порядку позивачка не може. Відповідач є працездатним, здоровим, має постійний дохід, оскільки працює за кордоном, інших утриманців не має. Тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання вказаної дочки сторін до досягнення нею повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до позову долучила заяву від 02.06.2025 року, в якій вона просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов (а. с. 17). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок він суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. 30.06.2025 року представник відповідача, адвокат Вонсович Христина Іванівна подала через підсистему «Електронний Суд» заяву, в якій просила внести дані про неї як представника відповідача та надати їй доступ до матеріалів даної цивільної справи в підсистемі «Електронний Суд». Поряд з тим, станом на 04.07.2025 року відзив на позовну заяву, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду від сторони відповідача не надходили. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи (їх представників), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтва про народження серії « [NUMBER] (актовий запис № 412 від 15.09.2016 року), виданого 15.09.2016 року Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, у сторін [INFO] народився син [PERSON] (а.с.13). Судом також встановлено, що заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.04.2025 року, ухваленим у справі № 346/692/25, шлюб між сторонами, який зареєстровано 22.03.2016 року, розірвано (а. с. 15, 16). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2025/007076996 та даних паспорта громадянина України серії " [NUMBER] , місце проживання вказаного сина сторін та позивачки зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а. с. 11, 14). Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частина 3\~ст. 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 182 вказаного Кодексу\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.\~ На підставі наведеного, враховуючи вік сина сторін та пов`язані з цим витрати на його харчування, забезпечення найбільш необхідними речами, фізичний та духовний розвиток, значне зростання цін після введення в Україні 24.02.2022 року воєнного стану, суд вважає за можливе та доцільне визначити аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч.6 \~ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. На підставі наведеного, ст.ст.\~180-182,\~184,\~191 СК України,

Outcome: approved