Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

26 березня 2025 року із Оболонського районного суду м.Києва в Новодністровський міський суд Чернівецької області надійшла позовна заява [PERSON] до ТзОВ «Кредитні ініціативи», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01 листопада 2024 року ознайомилася із матеріалами виконавчого провадження ВП №65073719, яке відкрито 08 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. на підстави заяви ТзОВ «Кредитні ініціативи» про звернення стягнення на належну їй квартиру [ADDRESS] , на підставі виконавчого напису 7818, вчиненого 07 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. Не заперечуючи факту укладення із ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» кредитного договору та договору іпотеки із застереженням, зазначає, що ні ТзОВ «Кредитні ініціативи», ні Банк не інформували її про передачу права вимоги від первісного кредитора до нового, внаслідок чого вона була позбавлена можливості висунути заперечення проти вимог нового кредитора, які мала проти вимог первісного кредитора, так як розмір заборгованості не є безспірним та не враховує всіх здійснених платежів за кредитним договором. Виходячи із відсутності доказів, що ТзОВ «Кредитні ініціативи» реалізувало свій обов`язок щодо направлення боржнику письмової вимоги про усунення порушень, не повідомило про заміну кредитора у зобов`язанні, не підтвердило спливу 30 днів з моменту надсилання такої вимоги та не підтвердило безспірність грошових вимог, вважає, що приватний нотаріус повинен був відмовити у вчиненні виконавчого напису. Додатково зазначає, що ТзОВ «Кредитні ініціативи» пропустило строк на пред`явлення виконавчого напису нотаріуса до виконання, оскільки виконавчий напис вчинено 07 грудня 20214 року, а строк пред`явлення до виконання згідно діючого на той час законодавства України\~ 1 рік, тобто, до 07 грудня 2015 року. Натомість спірний виконавчий напис пред`явлено до виконання лише 26 липня 2018 року; строк на пред`явлення такого виконавчого напису до виконання не поновлювався та не переривався, а тому дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження незаконні. Враховуючи вищенаведене, вважає наведені обставини достатніми та обґрунтованими для визнання виконавчого напису №7818, вчиненого 07 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., таким, що не підлягає виконанню, а тому просить позов задоволити, стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 27.03.2025р. відкрито загальне позовне провадження в даній справі, надано учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи, призначено підготовче засідання на 15 квітня 2025 року о 10 год. 00 хв., яке у зв`язку із витребуванням доказів відкладено на 06 травня 2025 року. 06 травня 2025 року у зв`язку із ненадходженням витребуваних доказів до відповідача та третьої особи застосовано заходи процесуального примусу - штраф та відкладено підготовче засідання на 22 травня 2025 року о 12 год. 00 хв. Ухвалою суду від 22.05.2025р. замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. на приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., скасовано заходи процесуального примусу у виді штрафу щодо приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., застосовано до відповідача ТзОВ «Кредитні ініціативи» захід процесуального примусу - тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, виконання якого доручено Подільському відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зупинено провадження у справі до закінчення виконавчих проваджень з вилучення доказів для дослідження судом. 17 червня 2025 року провадження у справі поновлено, підготовче засідання призначено на 24 червня 2025 року об 11 год. 00 хв., а 18 червня 2025 року ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження у цивільній справі строком на тридцять днів. Ухвалою суду від 24.06.2025р.\~ закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03 липня 2025 року о 15 год. 30 хв., із викликом на судове засідання учасників справи. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 13 том 2), в таке засідання не з`явилася; жодних заяв чи клопотань в суд не подала. Також в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10-12 том 2), представники позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ,\~ представник відповідача та третя особа Кравець О.О.; заяви чи клопотання від вище вказаних учасників не надходили. Відповідач свої правом на подання відзиву, а третя особа правом на подання письмових пояснень не скористалися. В судовому засіданні в режимі відеоконференції з`явився представник позивача [PERSON] , який вважав за можливе проводити судовий розгляд у відсутності інших учасників справи. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги положення ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності учасників справи, що, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце проведення такого засідання, на розгляд справи не з`явилися. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позові, а саме вимога, за якою вчинено виконавчий напис нотаріуса, не є безспірною, оскільки не враховує всіх здійснених позивачем платежів за кредитним договором; відсутні докази направлення ТзОВ «Кредитні ініціативи» боржнику письмової вимоги про усунення порушень, після отримання якої боржником і до вчинення виконавчого напису мало пройти 30 днів. Додатково зазначив, що вимога не є безспірною, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено щодо вимоги за кредитним договором, по якому щодо окремих строкових платежів пройшов трьохрічний строк позовної давності. Вважає, що наведені обставини достатні та обґрунтовані для визнання виконавчого напису №7818, вчиненого 07 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., таким, що не підлягає виконанню, а тому просить позов задоволити, стягнути з відповідача понесені судові витрати у виді судового збору, а також зробив заяву відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України про те, що докази щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 20 вересня 2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) укладено Договір про іпотечний кредит № 572 (надалі Кредитний договір) (а.с. 184-189 том 1). Відповідно до умов п. 2.1.-2.3. Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит у сумі 75750,00 грн. на умовах, передбачених цим Договором із сплатою процентної ставки в розмірі 17,00% річних в гривнях; щомісячної комісійної винагороди за управління кредитними коштами в розмірі 1% річних від виданого кредиту. Сторони домовились, що кредит буде надано одноразово у безготівковому порядку протягом трьох днів з дати підписання кредитного договору, за умови укладання договорів про забезпечення. Згідно з п. 2.5. Кредитного договору погашення кредиту здійснюється Позичальником щомісячно у відповідності до графіку (Додаток № 1), який є невід`ємною частиною Договору. Так, у Додатку № 1 визначено, що платежі вносяться з 29 жовтня 2007 року по 29 серпня 2027 року в розмірі 316, 00 грн. щомісячно та 19 вересня 2027 року в розмірі 226, 00 грн. Проценти та комісійна винагорода за користування кредитом відповідно до п. 3.3. Кредитного договору нараховуються Банком щомісячно 20 числа за період з першого числа місяця по останній календарний день поточного місяця, а також в день остаточного повернення кредиту, визначеного п. 2.4. Договору, і сплачуються Позичальником в терміни з дати нарахування до 1 числа наступного місяця. У п. 2.4. Кредитного договору передбачено кінцевий термін повернення кредиту та відсотків за ним не пізніше 19 вересня 2027 року. У разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом відповідно до п. 3.3. Договору датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є 60 календарний день від дня нарахування відсотків, що не сплачені у встановлений Договором строк, але не пізніше дати кінцевого терміну повернення кредиту та відсотків за ним. Відповідно до п. 5.3.2. Банк має право вимагати від Позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, комісійної винагороди за надання кредиту, суму неустойки і збитків, передбачених Договором, про що зобов`язаний письмово повідомити Позичальника (поштою з повідомленням, при явці останнього в Банк, вручення Банком особисто Позичальнику під розписку) протягом 15 днів до вчинення необхідних дій по примусовому стягненню коштів. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором забезпечується заставою однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 21 вересня 2007 року між [PERSON] та акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) укладено Договір іпотеки з застереженням про забезпечення вимог іпотекодержателя (надалі Договір іпотеки), який посвідчений приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Банковською О.Ю. (а.с. 43-50, 190-194 том 1). Відповідно до п.п. 1.1. Договору іпотеки цей Договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Договору про іпотечний кредит №572 від 20.09.2007р., укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, за умови якого Іпотекодавець зобов`язаний в порядку, передбаченому Договором про іпотечний кредит, повернути Іпотекодержателю в кінцевий термін до 19 вересня 2027 року кредит у розмірі 75750,00 гривень, проценти за користування ним у розмірі 17 річних, комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,0 відсотка фіксованої плати щомісячно від отриманого кредиту, проценти у розмірі 24 річних при порушенні строку повернення кредиту, сплатити неустойку (пеню, штрафи), а також відшкодувати Іпотекодержателю всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання Іпотекодавцем умов Договору про іпотечний кредит у розмірі та у випадках, передбачених Договором про іпотечний кредит. У випадку продовження строків виконання зобов`язання за Договором про іпотечний кредит (шляхом укладення договорів про внесення змін і доповнень до нього), чинність даного Договору відповідно продовжується до повного виконання Договору про іпотечний кредит. Предметом іпотеки відповідно до п. 1.2., 1.3. Договору іпотеки є нерухоме майно квартира [ADDRESS] , яка складається з однієї житлової кімнати загальною площею 36, 0 кв.м., житловою площею 21,4 кв.м., та належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу. У п. 3.1.8. Договору іпотеки передбачено право Іпотекодержателя вимагати від Іпотекодавця незалежно від настання строку погашення кредиту дострокового виконання зобов`язання за Договором про іпотечний кредит, а при незадоволенні його вимоги звернути стягнення на Предмет іпотеки у відповідності до закону та цього Договору. Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізації визначено у розділі 5 Договору іпотеки. 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір від 17.12.2012р. про відступлення права вимоги та Договір від 17.12.2012р. про передачу прав за договорами забезпечення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик О.А. (а.с. 133-148, 195-220 том 1). Відповідно до вище загаданих Договорів від 17.12.2012р. ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТзОВ «Кредитні ініціативи» Кредитний портфель, в тому числі вимоги до [PERSON] за Кредитним договором на суму основного непогашеного строкового кредиту 56790, 00 грн., основного непогашеного простроченого кредиту 9283, 52 грн., нарахованих несплачених строкових процентів 34407, 68 грн., нарахованих несплачених прострочених процентів 19276, 63 грн., нарахованих несплачених прострочених комісій 1373, 80 грн. та Договором іпотеки. Позивач не заперечує факт укладення Кредитного договору та Договору іпотеки, а також не оспорює законність Договорів від 17.12.2012р. про відступлення права вимоги та про передачу прав за договорами забезпечення. ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» повідомив, що після відступлення права вимоги не має повноважень кредитора для складення розрахунку заборгованості, а також у Банку відсутні первинні документи для здійснення розрахунку заборгованості та його підтвердження (а.с. 130-131 том 1). ТзОВ «Кредитні ініціативи» надало розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитом у валюті договору станом на 01.05.2025р., згідно якого загальна заборгованість за кредитом становить 606223, 84 грн., з яких 66073, 52 грн. заборгованість за кредитом, в тому числі 9915,52 грн. за період з 20.09.2007р. по 17.12.2012р., 210399, 00 грн. заборгованість по відсотках, 8885, 08 грн. заборгованість по комісії, 320866, 24 грн. заборгованість за пенею (а.с. 182-183 том 1). При цьому, виконуючи ухвалу суду від 22.05.2025р. та надаючи розрахунок заборгованості за кредитом у валюті договору, копії кредитного та іпотечного договорів, документи, що підтверджують відступлення права вимоги, відповідач додатково зазначив, що інші документи, витребувані ухвалою суду, не перебувають у наявності товариства або не можуть бути подані з об`єктивних причин; у разі їх появи будуть подані без зволікань (а.с. 177-179 том 1). Таким чином, суду на час розгляду справи не надано оригінал або засвідчену належним чином копію письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання за Договором про іпотечний кредит №572 від 20.09.2007р., що була надіслана [PERSON] , та оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. 07 грудня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис № 7818 (а.с. 39-40 том 1), яким запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21 вересня 2007 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Банковською О.Ю. за реєстровим №495, зареєстрованого 21 вересня 2007 року КП «Новодністровське бюро технічної інвентаризації» в книзі 1-3/806, номер запису 806, реєстраційний номер 2729121, та на підставі Договору іпотеки з застереженням про забезпечення вимог іпотекодержателя, посвідченого 21 вересня 2007 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Банковською О.Ю. за реєстровим № 502, було передано в іпотеку в забезпечення зобов`язань [PERSON] ; за рахунок коштів, отриманих від реалізації Предмета іпотеки пропонує задоволити вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості, що виникла в наслідок невиконання/неналежного виконання Боржником умов Кредитного договору за період з 17 грудня 2012 року по 14 жовтня 2014 року, а саме заборгованість за кредитом 66073, 52 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 83626, 38 грн. та суми плати за вчинення виконавчого напису 3500, 00 грн., що разом становить 153199, 90 грн. З тексту Виконавчого напису вбачається, що нотаріус [PERSON] при його вчиненні керувався ст.ст. 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 та п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172. Приватний нотаріус Кравець О.О. повідомила, що приватний нотаріус Чуловський В.А. тимчасово не здійснює нотаріальну діяльність, а його обов`язки передані їй - приватному нотаріусу Кравець О.О. (а.с. 156-157 том 1). При цьому, приватний нотаріус Кравець О.О. на виконання ухвали суду про витребування документів вказала, що документи, на підставі яких вчинялися у 2014 році приватним нотаріусом Чуловським В.А. виконавчі написи, та копії виконавчих написів були знищені за закінченням терміну зберігання, про що складено відповідний акт від 20.01.2021р., погоджений протоколом експертної комісії від 18.02.2021р. (а.с 158-161 том 1). 08 квітня 2021 року за заявою ТзОВ «Кредитні ініціативи» приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. на підставі виконавчого напису №7818 від 07.12.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65073719 про задоволення вимог ТзОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання боржником умов кредитного договору за період з 17.12.2012р. по 14.10.2014р., та суми плати за вчинення виконавчого напису на загальну суму 153199, 90 грн. за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки (а.с. 38, 41-42 том 1). Про оспорюваний виконавчий напис позивач дізналася після ознайомлення її представника [PERSON] 01 листопада 2024 року із матеріалами виконавчого провадження №65073719 (а.с. 37 том 1). За загальним правилом ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, (далі - Порядок). У ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі\~ невиконання\~ або\~ неналежного\~\~ виконання\~\~ боржником основного\~ зобов`язання\~ іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням\~ шляхом\~ звернення\~ стягнення\~ на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Зі змісту цієї норми випливає, що звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса може бути здійснене незалежно від того, чи є про це відповідна умова у договорі іпотеки. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до норми цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Також підпунктом 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до підпункт 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172 (надалі - Перелік). Так, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. У п. 1-1 Переліку зазначено, що іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Також на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень, письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017р. у справі № 6-887цс17, від 19.03.2021р. у справі № 750/3781/20, від 11.09.2024р. у справі № 372/2174/22 та узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 27.03.2019р. у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27.03.2019р. у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02.07.2019р. у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020р. у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) викладено висновок щодо безспірності заборгованості, зокрема, у разі вчинення виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами іпотеки. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною (постанова Верховного Суду від 17.03.2021р. у справі № 361/1488/19). Як вказано вище вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланого іпотекодержателем повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржник, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Положення закону щодо надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання направлені на фактичне повідомлення заставодавця, з метою надання йому можливість усунути відповідні порушення основного зобов`язання і запобігти зверненню стягнення на його майно. Отже, таке повідомлення слід вважати здійсненим належним чином за умови, що заставодавець отримав його. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення (постанова Верховного Суду від 30.09.2019р. в справі № 357/12818/17 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020р. у справі № 645/1979/15-ц). Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В даній справі відповідач ТзОВ «Кредитні ініціативи» не надав доказів направлення боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, чим позбавив його можливості ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору, а тому суд приходить до висновку про порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо дотримання строку на вчинення виконавчого напису нотаріуса, то ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ст. 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20 грудня 2007 року у за заявою №23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений ст.88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку (постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019р. у справі № 916/3006/17, від 21.09.2021р. у справі № 910/10374/17). Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. У постановах Верховного Суду від 24.11.2021р. у справі № 361/7076/19, від 18.08.2021р. у справі № 201/153130/16 та від 11.09.2024р. у справі № 372/2174/22 викладено висновок про те, що слід розмежовувати вимогу про стягнення боргу за основним зобов`язанням (actio in personam) та вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки (actio in rem). Вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки «піддається» впливу позовної давності. На неї поширюється загальна позовна давність тривалістю у три роки. На вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки поширюються всі правила щодо позовної давності (початок перебігу, зупинення, переривання, наслідки спливу тощо). Право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло в кредитора у зв`язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі, що, зокрема, передбачено п. 3.1.8. Договору іпотеки. Саме з закінчення зміненого строку виконання основного зобов`язання забезпеченого іпотекою у Товариства протягом трьох років існувало право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до матеріалів справи 20 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство), правонаступником прав\~ якого за договорами є ТзОВ «Кредитні ініціативи», та [PERSON] укладено Кредитний договір, за умовами якого позивач отримала іпотечний кредит для придбання нерухомого майна. Термін дії договору сторони визначили до повного повернення кредиту, сплати у повному обсязі процентів за користування ним, комісійної винагороди за управління кредитними коштами, тобто не пізніше 19 вересня 2027 року. Зважаючи на те, що у справі, що розглядається, факт звернення ТзОВ «Кредитні ініціативи» до боржника [PERSON] з досудовою вимогою, чи до суду з позовом про стягнення заборгованості (до вчинення виконавчого напису), тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, не встановлено, суд не має достатніх доказів для висновку про вчинення виконавчого напису з пропуском визначеного законом строку. Доводи представника позивача про те, що в оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса при зазначенні суми боргу не взято до уваги строки позовної давності, які обчислюються окремо щодо кожного строкового платежу за кредитом, та, як наслідок, не враховано, що за зобов`язаннями по сплаті окремих строкових платежів пройшло більше трьох років, є вірними. Однак, такі доводи не свідчать про пропуск строку позовної давності за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, а стосуються обчислення загального розміру заборгованості та пропуску позовної давності за кредитом. Не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи доводи [PERSON] про те, що розмір заборгованості не є безспірним, бо не враховує всіх здійснених нею платежів за кредитним договором, оскільки позивач не надала суду жодних доказів погашення кредиту в більшому розмірі, ніж вказано у наданих суду розрахунках. Окрім того, суд не оцінює законність дій приватного виконавця щодо відкриття 26 липня 2018 року виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса №7818 від 07.12.2014р., оскільки такі не стосуються предмета та підстав даного позову. Разом з тим встановлене судом порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, що стосується обов`язку стягувача надіслати боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, яке відповідач не спростував, є самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому позов [PERSON] до ТзОВ «Кредитні ініціативи», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підставний та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, п. 1-3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу У ч. 1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи положення ч.ч. 1, 3 ст. 133, ч.ч. 1, 8 ст.141 ЦПК України, беручи до уваги клопотання представника позивача щодо надання підтверджуючих документів по витратах, пов`язаних з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, суд приходить до висновку, що з відповідача ТзОВ «Кредитні ініціативи» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211, 20 грн., сплата якого підтверджується платіжною інструкцією квитанцією № 0.0.4154631644.1 від 24.01.2025р. (а.с. 11). На підставі ст. 15, 16, 18, 253-257, 260, 529, 575, 599, 610, 625, 629 ЦК України, ст. 34, 39, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.1, 3, 7, 33, 35 «Про іпотеку», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, зареєстрованого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172,

Outcome: approved