Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

18 квітня 2025 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на належне їй право на земельну частку (пай). За життя [PERSON] склала декілька заповітів, відповідно до одного з яких вказану земельну частку (пай) заповіла своїй дочці [PERSON] , яка є сестрою позивача та у володіння спадщиною не вступала, заяви про прийняття спадщини у нотаріальну контору не подавала. Вказуючи, що він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті останньої, проте нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця, просив визнати за ним право на земельну частку (пай) у землі Колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Кірова» на території Боблівської сільської ради Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області, що належало [PERSON] на підставі сертифікату серії ВЛ №0104268 від 10 лютого 1997 року. Ухвалою судді Ковальчук О. В. від 22 квітня 2025 року відкрите провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження (а с. 25-26). Ухвалою судді від 04 липня 2025 року справа прийнята до провадження суддею Тітіваловим Р. К. (а. с. 65). У підготовче засідання позивач не з`явився, 30 квітня 2025 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав та просить розглядати справу без його участі (а. с. 54). Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 24 квітня 2025 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а. с. 31). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 7) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшло право на земельну частку (пай), розміром 3,76 в умовних кадастрових гектарах, у землі Колективного сільськогосподарського підприємства імені Кірова на території Боблівської сільської ради Ковельського району Волинської області, без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Турійської селищної ради Ковельського району Волинської області (колишньої Боблівської сільської ради Турійського району Волинської області). Відповідно до листа Головного Управління Держгеокадастру у Волинській області від 10 лютого 2025 року на підставі розпорядження голови Турійської районної державної адміністрації № 23 від 22 січня 1997 року [PERSON] є власницею сертифікату на право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП ім. Кірова, серії ВЛ № 0104268 від 10 лютого 1997 року, що зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 355 (а. с. 16). Належність вищевказаного права на земельну частку (пай) спадкодавцеві [PERSON] підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) (а. с. 18-19). Вищевказаний сертифікат був втрачений, про що в газеті «Народне слово» № 16 від 17 квітня 2025 року опубліковане відповідне оголошення (а. с. 23). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень\~статті 1261 Цивільного кодексу України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 Цивільного кодексу України). Частиною третьою\~статті 1268 Цивільного кодексу \~Ураїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої\~статті 1269 Цивільного кодексу України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкодавець [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована і фактично проживала одна в селі Бобли Турійського району Волинської області (а. с. 42). Чоловік спадкодавця [PERSON] , помер [INFO] (а. с. 41 на звороті). За життя [PERSON] 15 березня 2001 року склала заповіт, посвідчений Боблівською сільською радою Турійського району Волинської області, відповідно до якого сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0104268, заповіла дочці [PERSON] (а. с. 11). Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 15 березня 2001 року, не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0104268 після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 51, 52-53). [PERSON] з спадкодавцем на день її смерті не проживала, заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк нотаріусу не подавала (а. с. 42, 62). Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 26 липня 2024 року, яке набрало законної сили, позивачу [PERSON] було визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] тривалістю три місці з дня набрання цим рішенням законної сили (а. с. 33- 36). В межах визначеного судом додаткового строку 15 жовтня 2024 року позивач [PERSON] подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 31 на звороті). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як син спадкодавця, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який в контексті положень статей 1269, 1270 Цивільного кодексу України у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Приватний нотаріус постановою від 16 квітня 2025 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, що підтверджує право на земельну частку (пай) та її належність спадкодавцю [PERSON] (а. с. 15). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 106/2024 до майна померлої [PERSON] (а. с. 33-53), з яких також видно, що, окрім позивача, ніхто із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої до нотаріуса не звертався, свідоцтва про право на спадщину на інше належне спадкодавцю майно видані також позивачу. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права на спадкове майно. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, 605 гривень 60 копійок; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, 605 гривень 60 копійок. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270,\~1273\~Цивільного кодексу\~України та

Outcome: approved