Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

Позивач в особі представника, адвоката Третяк І.П. звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] є власником 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Зазначена частка будинку належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 16 липня 2020 року державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №376113612130. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , вбачається запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про обтяження вказаного нерухомого майна, накладений 07.12.2006 року Синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером: 4182388 на підставі повідомлення 3 Синельниківського заводу ім. Комінтерна від 15.03.1966 року, перенесений 03.06.2014 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису про обтяження: 5884567. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року N31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року N364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Вказана заборона на відчуження належного їй житлового будинку, яка міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була, вочевидь, накладена на майно колишнього власника належного йому житлового будинку [PERSON] , у зв`язку з отриманням ним позики в сумі 700 рублів на Синельниківському заводі ім.Комінтерна для будівництва житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Напевно, [PERSON] вже помер, державного підприємства часів СРСР- Синельниківського заводу ім.Комінтерна, на якому брав позику померлий, також не існує. І отримати довідку на теперішній час про погашення позики також неможливо, оскільки документи цього заводу на зберігання до архівного відділу Синельниківської міської ради не надходили, що підтверджується листом виконавчого комітету від 29.08.2024 року. Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає йому розпорядитись своїм майном, і підлягає судовому захисту у спосіб, визначений ст.34 Закону України «Про нотаріат» шляхом зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд зняти заборону на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , 1/2 частка якого належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , накладену 07.12.2006 року Синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 4182388 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та перенесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 03.06.2014 року за номером обтяження: 5884567, вилучивши відповідний запис. Представник позивача [PERSON] до початку проведення судового засідання надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Представник відповідача, [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа, [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи, Приватного акціонерного товариства "Синельниківський ресорний завод" в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини. \~ \~ \~ \~Суд,\~дослідивши докази,\~викладені в\~письмових матеріалах\~справи,\~надавши їм\~належнуоцінку, встановив наступне. Позивач, [PERSON] , є власником частини житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.07.2020 року. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №397568193, сформованої 02.10.2024 року, вбачається, що на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , накладено заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 4182388, зареєстровано: 07.12.2006 16:44:12 державним реєстратором: Перша синельниківська державна нотаріальна контора, Синельниківський районний нотаріальний округ, Дніпропетровська область, підстава обтяження: повідомлення, 3, 15.03.1966, Синельниківський завод ім. Комінтерна, 1. Відповідно до заборони №3 15.03.1966 р. [PERSON] , Ресорним заводом ім. Комінтерна м. Синельникове надано позику у сумі 700 карбованців на будівництво житлового будинку. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1, ч. 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що позивач є власником 1/2 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на який було накладено заборону на його відчуження, і дана обставина позбавляє позивача розпоряджатися своєю власністю та перешкоджає йому у реалізації належних йому прав, тому на думку суду, продовження забезпечувальної дії обтяження майна за вищевикладених умов та фактичної відсутності спірних правовідносин безпідставно порушує право на вільне володіння та розпорядження майном, обмежуючи право власності [PERSON] . З метою захисту права власності позивача, за відсутності на даний час підстав для його обмеження, в т.ч. шляхом заборони на нерухоме майно належного [PERSON] , суд позовні вимоги задовольняє у повному обсязі. Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На підставі викладеного, ст. ст.16, 317,319,321 ЦК України,

Outcome: approved