Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Ейс» (далі\~-\~позивач)\~звернулося до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~(далі\~-\~відповідач),\~в якому\~просить стягнути\~з відповідача\~на його\~користь заборгованість\~за Кредитним\~договором №00-10534287\~від 07.12.2023\~в розмірі\~41580,00\~грн, а також судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що 07.12.2023 між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] укладено кредитний договір кредитної лінії № 00-10534287 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Качай гроші» визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у кредит, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між товариством та позичальником. Позивач вказав, що відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт товариства: www.kachay.com.ua та ознайомився з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримав грошові кошти, пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини з товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу. Відповідно до умов кредитного договору 07.12.2023 первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 7000,00 грн. Всупереч умов кредитного договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 41580,00 грн, з яких 7350,00 грн заборгованість по кредиту, 34230,00 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Позивач зазначив, що 22.01.2024 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу №22-01/2024, згідно з яким відбулося відступлення прав грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Акту прийому-передачі, Реєстру боржників за договором факторингу від ТОВ «Качай гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 17220,00 грн. 16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» уклало договір факторингу №16082024-МК/Ейс з позивачем, відповідно до якого перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 41580,00 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» 41580,00 грн заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22.04.2025 дану цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Ємільчинського районного суду Житомирської області. Ухвалою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 20.05.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Окрім цього, було задоволено клопотання представника позивача та витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» докази. 12 червня 2025 року на виконання ухвали суду від 20.05.2025 на адресу суду надійшла витребувана інформація від АТ КБ «ПриватБанк». У судові засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судові засідання 13.06.2025 та 03.07.2025 не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, клопотань чи заяв до суду не подав, не повідомила суд про причини неявки. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Ухвалою суду від 03.07.2025 вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 07.12.2023 між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем укладено Договір кредитної лінії № 00-10534287 (далі - договір), відповідно до п.1.1 якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с.12-16). Сума кредитного ліміту складає 7000 грн, тип кредиту - кредитна лінія, строк дії кредитної лінії 240 днів. Позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю 03.08.2024 (п.п.1.2, 1.3 договору). Відповідно до п.1.4 договору тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка складає 3,00 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього договору. За надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 5,00% від суми кредиту, що складає 350,00 грн. Позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту у останній день повного погашення кредиту (п.п. 1.5, 1.5.1. договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання договору становить 2376,13%. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання договору становить 57750,00 грн. (п. п. 1.7, 1.8 договору). Згідно п.2.8 договору дата надання/видачі кредиту 07.12.2023 сума кредиту 7000 грн. перераховується кредитодавцем на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної карти) № [NUMBER] . Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, з урахуванням умов пункту 3.1 цього Договору (п.3.3 договору). Даний договір відповідно до п. 7.10 підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 95673 відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» (а.с.16). ТОВ «Качай гроші» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі. 07.12.2023 ТОВ «Качай гроші» ініціювало переказ коштів згідно договору безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджено інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 09.09.2024 №204/09 та відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 03.06.2025 № 20.1.0.0.0/7-250527/53127-БТ на запит суду (а.с.24-27, 89-90, 90 на звороті). 22 січня 2024 року ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали Договір факторингу №22-01/2024, відповідно до якого ТОВ «Макс Кредит» уступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №00-10534287 від 07.12.2023. Відповідно до Реєстру Боржників до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до [PERSON] на суму 17220 грн, що підтверджено витягом з Реєстру боржників (а.с.43 на звороті-45). 16 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «Ейс» (Фактор) та ТОВ «Макс Кредит» (Клієнт) укладено договір факторингу №16082024-МК/Ейс, згідно умов якого фактор зобов`язується передати клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с.52-60). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу №16082024-МК/Ейс від 16.08.2024 фактор та клієнт уклали даний акт про те, що згідно з вимогами договору факторингу року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 16.08.2024 року (а.с.55). З Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу 16082024-МК/Ейс від 16.08.2024 року слідує, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 00-10534287 від 07.12.2023, сума заборгованості становить 4158 грн, яка складається з: 7350 грн залишку заборгованості по тілу кредиту; 34230 грн залишок заборгованості за відсотками (а.с.56-57). З інформації АТ КБ «ПриватБанк», яка була надана суду на виконання ухвали від 20.05.2025, вбачається, що банківська картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Окрім цього, надано інформацію про рух коштів за зазначеною карткою, з якої вбачається, що на картку відповідача 07.12.2023 були зараховані грошові кошти в сумі 7000,00 грн (а.с.89-90, 90 на звороті). Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 №675-VIII (в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону №675-VIII пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. За змістом частини шостої статті 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Досліджені судом докази підтверджують те, що ТОВ «Качай гроші» і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. Відповідач підписала цей договір одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем 95673), направленим товариством на телефонний номер відповідача. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066св23) та інших. Отже, сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. На виконання умов кредитного договору ТОВ «Качай гроші» перерахувало грошові кошти на банківський рахунок [PERSON] , яка самостійно внесла до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства номер своєї платіжної карти. Відтак, у встановлений договором строк відповідач не повернула кредитні кошти та не сплатила нараховані проценти, нараховані в межах дії договору (з 07.12.2023 по 27.05.2024). Розмір кредитної заборгованості відповідачем не спростований, доказів неправильності не надано та власного контррозрахунку не проведено. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.\~512, ст.\~514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 22 січня 2024 року ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали Договір факторингу №22-01/2024, відповідно до якого ТОВ «Макс Кредит» уступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №00-10534287 від 07.12.2023. Відповідно до Реєстру Боржників до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до [PERSON] на суму 17220 грн, що підтверджено Актом приймання-передачі до договору факторингу та витягом з Реєстру боржників (а.с.42-45). 16 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «Ейс» (Фактор) та ТОВ «Макс Кредит» (Клієнт) укладено договір факторингу №16082024-МК/Ейс, згідно умов якого фактор зобов`язується передати клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу №16082024-МК/Ейс від 16.08.2024 фактор та клієнт уклали даний акт про те, що згідно з вимогами договору факторингу року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 16.08.2024 року (а.с.55). З витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу 16082024-МК/Ейс від 16.08.2024 року слідує, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 00-10534287 від 07.12.2023, сума заборгованості становить 41580 грн, яка складається з: 7350 грн залишку заборгованості по тілу кредиту; 34230 грн залишок заборгованості за відсотками (а.с.56-57). Отже, враховуючи наведені вище норми цивільного законодавства та умови Договору, на теперішній час ТОВ «ФК «Ейс» є кредитором у зобов`язанні за договором кредитної лінії №00-10534287 від 07.12.2023 і саме йому належить право вимоги за цим договором до [PERSON] . Позивач заявив вимоги про стягнення із [PERSON] заборгованості, яка існувала в неї станом на момент отримання від відповідної кредитної установи права вимоги за договором кредитної лінії № 00-10534287 від 07.12.2023. Будь-яких інших нарахувань позивач не здійснював, що вбачається із розрахунку заборгованості. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] не виконала зобов`язання за укладеним сторонами кредитним договором, а тому з неї на користь ТОВ «ФК«Ейс» слід стягнути прострочену заборгованість, яка заявлена позивачем в позовній заяві, в розмірі 41580,00 грн, яка складається з 7350,00 грн. заборгованість за кредитом, 34230,00 заборгованість за нарахованими відсотками. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У поданому позові ТОВ «ФК«Ейс» заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн та понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмір 7000,00 грн. У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1,2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 3-5 ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 22.11.2024 №2211/Е, копію протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024, копію додаткової угоди №15 від 22.11.2024 до договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024, копію акта прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024 на суму 7000 грн., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Тараненка А.І. від 24.04.2012 №4956 (а.с.58-63). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного суду у справах № 923/560/17, №329/766/18, № 178/1522/18). При розв`язанні цього питання суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24) висловив думку, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони з обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат зі складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: approved