Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в якому просили: встановити, що розмір частки померлої [INFO] [PERSON] у праві приватної власності на домоволодіння [ADDRESS] площею 108.1 кв.м. з господарськими будівлями складає 40/100 часток домоволодіння та визнати за кожною із позивачкою право власності на 20/100 часток цього домоволодіння після смерті [PERSON] ; встановити, що розмір частки померлого [INFO] [PERSON] у праві власності на домоволодіння [ADDRESS] площею 108,1 кв.м. з господарськими будівлями складає 60/100 часток домоволодіння та змінити його частку у праві власності на це домоволодіння з 1/1 частки з площею 56,3 кв.м. на 60/100 часток з площею 108,1 кв.м. У обґрунтування заявленого позивачки повідомили, що у листопаді 2017 року померла їх матір [PERSON] . Разом із тим, остання за життя здійснила добудову житлового будинку [ADDRESS] , що у подальшому призвело до того, що вказане домоволодіння фактично поділилося на дві квартири та використовувалося сім`єю [PERSON] та її сусіда [PERSON] , який помер [INFO] . Водночас, [PERSON] за життя не встигла оформити право власності на добудовану частину будинку, а тому уважається, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом володіє 1/1 частки домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . Зазначений перебіг подій, у свою чергу, унеможливлює позивачок успадкувати добудовану їх матір`ю частину зазначеного домоволодіння, а тому вони вимушеній звернутися до суду із цим позовом. У судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Разом із тим, від представника позивачок адвоката Ляхова О.В. та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Андруса А.В. до суду надійшло клопотання про здійснення судового розгляду справи за їх відсутності. Причини неявки відповідачів суду не відомі і останні не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд уважає за необхідне здійснювати розгляд цієї справи у заочному порядку відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом установлені наступні її фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. [INFO] народилася [PERSON] батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). [INFO] народилася [PERSON] батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). 23 квітня 2000 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 16). 27 серпня 2001 року [PERSON] отримала акт державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію, що розташований по [ADDRESS] (а.с. 9 зворот). Окрім цього, у 2001 році [PERSON] отримала будівельний паспорт на вказане домоволодіння (а.с. 8 зворот -9). Також [PERSON] мала погоджений план забудови земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). 07 листопада 2003 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 14). [INFO] у віці 64 років в місті Житомирі померла [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до довідки Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради № 894 від 28 лютого 2018 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Третьою житомирською державною нотаріальною конторою 22 серпня 2001 року за № 2-996 за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 56,3 кв.м. та житловою площею 38,4 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Станом на 27 липня 2001 року вказаний будинок складався з: сараїв (літ. «Б», «В», «Г»), літньої кухні (літ. «Д»), погріба (літ. «Пг») та колодязя (літ. «К») (а.с. 4). Разом із тим, із довідки Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради № 893 від 28 лютого 2018 року вбачається, що згідно із обстеженням об`єкта нерухомості, а саме житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] станом на 19 лютого 2018 року встановлено, що загальна площа цього будинку складає 108,1 кв.м. (з них житлова площа складає 67,1 кв.м.) в тому числі прибудови (літ «А1» ті літ. «а») загальною площею 51,8 кв.м. (з них житлова площа складає 32,3 кв.м.), які побудовані до 05 серпня 1992 року та не є самочинними відповідно до наказу Міненергобуду № 127 від 24 квітня 2001 року зі змінами. Станом на день огляду (19 лютого 2018 року) до будинку належать: сараї (літ. «Б», «В», «Г»), літня кухня (літ. «Д»), погріб (літ. «Пг»), колодязь (літ. «К»), навіс (літ «Е»), уборна (літ. «У»), огорожа (№ 1-3) (а.с. 4 зворот). 19 лютого 2018 року на житловий будинок [ADDRESS] виготовлений технічний паспорт із якого вбачається, що вказаний будинок складається із двох картир, а саме квартири [ADDRESS] (загальна площа 51,8 кв.м) та квартири [ADDRESS] (загальною площею 56.3 кв.м.). Загальна площа будинку станом на день виготовлення технічного паспорту становить 108,1 кв.м. (а.с. 5-6 зворот). 26 лютого 2018 року Тетерівською сільською радою Житомирського району Житомирської області видана довідка № 74 відповідно до якої згідно із записом в погосподарській книзі № 1 за 2001 рік (особовий рахунок № [NUMBER] ) за [PERSON] значиться 1/2 частина житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). 17 червня 2022 року судовим експертом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр будівельних та земельних експертиз» Свістуновим І.С. складений висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 446/06-2022 відповідно до якого, зокрема, розмір арифметичної частки коридору № 1-1 (площею 6,7 кв.м.), кухні 1-2 (площею 12,8 кв.м.), кімнати 1-3 (площею 14,8 кв.м.), кімнати 1-4 (площею 8,9 кв.м.), кімнати № 1-5 (площею 8,6 кв.м) та сараю (літ. «Б») становить 40/100 частки у будинковолодінні, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19-20) 03 квітня 2024 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Андрусом А.В. видана довідка № 82/02-31 із якої вбачається, що вказаним приватним нотаріусом щодо майна померлої [INFO] [PERSON] заведені матеріали спадкової справи № 12/2018 згідно із якими спадкоємицями останньої є доньки [PERSON] і [PERSON] . Відомостей про інших спадкоємців матеріали справи не містять (а.с.13 зворот). Того ж дня зазначеним приватним нотаріусом винесені постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 81/02-31 та № 103/02-31 в яких [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 20/100 часток житлового будинку [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на частку житлового будинку та державної реєстрації права власності (а.с. 11-12). Згідно із листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в архіві відділу зберігається актовий запис про смерть складений на [PERSON] , [INFO] , який помер у місті Житомирі [INFO] (а.с. 21). У листі № 649/01-16 від 15 квітня 2025 року Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області повідомила про те, що спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася (а.с. 106). Відповідно до листа Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 339 від 15 травня 2025 року до дня свої смерті ( [INFO] ) [PERSON] проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Наразі, без реєстрації у вказаному домоволодінні проживає дружина останнього [PERSON] (а.с. 117). Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Приписи ч. 1 ст. 319 ЦК України вказують на те, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положення ч. 1 ст. 356 ЦК України передбачають, що право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. За правилами ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України). Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334 ЦК України). За правилами ст.1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Нормою ст. 1223 Цивільного кодексу України передбачено, що, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовано зазначені правовідносини, а також приймаючи до уваги усталену судову практику з даних правовідносин Житомирського апеляційного суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Як встановлено у ході судового розгляду справи, позивачки є спадкоємицями померлої [PERSON] . Разом із тим, остання за життя не встигла здійснити оформлення правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомості, а саме на частку житлового будинку, які позивачки бажають успадкувати. Водночас, на переконання суду, відсутність правовстановлюючих документів не повинна перешкоджати заявницям у реалізації гарантованих їм законодавством України спадкових прав. Разом із тим, судом також встановлено, що вищевказану частку житлового будинку [PERSON] із дотриманням законодавства України добудувала, а тому ця частка будинку має бути закріпленою за нею, що зумовлює здійснити зміну розміру часток співвласників раніше згаданого домоволодіння. Зважаючи на наведене, цей позов підлягає до повного задоволення. У порядку ст. 141 ЦПК України судові витрати за розгляд даної справи покладаються на відповідачів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved