Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

10.06.2025 до суду надійшов зазначений позов, у якому представник позивача, викладаючи обставини справи , посилаючись на ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 СК України, ст. 175 ЦПК України, просить суд: 1)прийняти позовну заяву до розгляду; 2)розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18 жовтня 2019 року Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 892. 16.06.2025 на адресу суду надійшла заява [PERSON] , якою вона просить закрити провадження у справі, оскільки вона звернулася з аналогічними позовними вимогами ( про розірвання шлюбу) до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ознайомившись зі змістом заяви, суддя дійшла висновку, що така не підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] , до заяви не долучила відповідних процесуальних доказів , як то ухвала про відкриття провадження, на ствердження своїх слів про її звернення до іншого суду з позовом про розірвання шлюбу. При перевірці зазначеної в заяві інформації, суддя в ЄДРСР з повним доступом на день розгляду такого клопотання, не встановила наявність відкритого провадження в іншому суді за позовом про розірвання шлюбу між тими ж сторонами. А відтак 16.06.2025 було відкрито провадження у цивільній справі № 364/520/25 провадження № 2/364/298/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін, в приміщенні Володарського районного суду Київської області на 14.07.2025 о 08:30 . Про відкриття провадження та час і місце судового розгляду учасники судового провадження належним чином повідомлені. Так, позивач та його представник повідомлялися засобами поштового зв`язку та в електронному кабінеті в підсистемі ЕСІТС» Електронний суд» ( а.с. 62, 64, 67). Відповідачка про відкриття провадження та про час і місце розгляду справи повідомлялася засобами поштового зв`язку, шляхом направлення на відому суду адресу зареєстрованого місця проживання останньої та ухвалу суду про відкриття провадження і повідомлення про час і місце розгляду отримала в електронному кабінеті в підситстемі ЄСІТС «Електронний суд» - 17.06.2025 ( а.с.63, 65, 66). 30.06.2025 відповідачка надіслала на електронну пошту суду та через свій електронний кабінет в підситстемі ЄСІТС «Електронний суд» декілька, а саме чотири клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з її перебуванням у лавах ЗСУ ( а.с. 27-30, 31-32, 33-39; 44-50). Окрім того відповідачка звернулася до суду з відзивом на позовну заяву , яким просить суд зупинити провадження у справі на час її перебування у складі Збройних Сил України ( а.с.40-43). 14.07.2025 представник позивача [PERSON] заперечив проти клопотання відповідачки про зупинення провадження у справі (а.с.51-58). При цьому вказував на процесуальну поведінку відповідачки та зазначив, що остання зловживає своїми процесуальними правами. Свої заперечення обгрунтовує тим, що відповідачка не послідовна в своїх діях, так просить суд зупинити провадження у справі № 364/520/25 про розірвання шлюбу на час її перебування у лавах ЗСУ і в той же час самостійно звертається до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою про розірвання шлюбу. 30.06.2025 судом відкрито провадження у справі № 211/6313/258 та призначено судовий розгляд на 21.07.2025. Суд, проаналізувавши доводи викладені в клопотаннях надісланих відповідачкою на адресу суду засобами електронного зв`язку і через «Електронний суд» та обгрунтування наведенні в запереченнях позивача проти зупинення провадження у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надані для ствердження клопотання, дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження про що суддя постановила відповідну ухвалу 14.07.2025. Так, необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку. Сторонам роз`яснено їх права передбачені ст. 278 ЦПК України, щодо порядку та строків подання відзиву, заперечень тощо. Станом на час розгляду справи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із викликом сторін до суду не надходило. З огляду на зазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проходив за відсутності учасників справи. Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача викладену у позові, відзив, яким відповідачка просить зупинити провадження у справі не зазначаючи своєї позиції щодо суті позовних вимог, заперечення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18 жовтня 2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 892. Після укладення шлюбу [PERSON] стала носити прізвище « [PERSON] » ( а.с.4). Подружжя мають двоє спільних дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] ( а.с.5), та дочку - [PERSON] , [INFO] ( а.с.6). В позовній заяві представник позивача зазначив, що на початку сімейного життя сторони проживали разом, однак згодом спільне життя з відповідачкою не склалося. На початку весни 2025 року відповідачка всупереч запереченням позивача залишила малолітніх дітей та пішла служити в ЗСУ. На всі прохання позивача повернутися до дітей , щоб займатися їх вихованням, категорично відмовилася. Окрім того відповідачка допустила подружню зраду, що нею самою не заперечувалося, також в мережу інтернет нею було викладено багато фотографій та відео з іншим чоловіком. Тому позивач не може в подальшому довіряти відповідачці, окрім того підозрює, що перебуваючи у шлюбі вона, може оформити кредитні зобов`язання без відома позивача за якими він у подальшому буде нести відповідальність. Окремо звертає увагу суду, що між подружжям зникло відчуття взаємної любові та поваги, подальше збереження шлюбу та спільне життя стало неможливим та суперечить інтересам кожного з них та інтересам дітей. Спір про спільне майно та утримання дітей буде вирішено в окремому позовному провадженні. Вказує, що ведення спільного господарства та спільне проживання припинено з весни 2025 року. Відповідачка у своєму відзиві надісланому до суду через електронний кабінет заперечень проти позовної заяви про розірвання шлюбу не зазначила ( а.с. 40-43). Окрім того в матеріалах справи наявна заява відповідачки, якою вона повідомляє Володарський районний суд Київської області, що вона звернулася до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом про розірвання шлюбу та ухвала Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.06.2025 у справі № 211/6313/25 про відкриття провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу ( а.с. 26, 59-61). Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Ст. 112 ч. 2 СК України зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги викладене, обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги фактичну відсутність заперечень відповідачки проти розірвання шлюбу та наявність бажання відповідачки розірвати шлюб з [PERSON] , що виразилося у тому, що вона паралельно звернулася з аналогічним за змістом позовом про розірвання шлюбу і ту обставину, що подружжя не підтримує сімейно-шлюбні стосунки, небажання сторін примиритися, суд вважає, що причини, що спонукають позивача [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам як дружини так і чоловіка. Вирішуючи питання судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору, суд виходить з наступного. Пунктом 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі - 1211,20 гривень, отже з відповідача на користь позивачки стягуються судові витрати у розмірі судового збору, визначеного державою для розгляду справ даної категорії. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб, що передбачено частиною другою статті 115 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved