Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

Представник АТ «Ідея Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 100459,38 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник АТ «Ідея Банк» посилається на те, що 13.02.2017 року між Банком та гр. [PERSON] було укладено Угоду № C02.199.74239 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Згідно Кредитного договору Відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної Кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого Кредитним Договором ліміту Кредитної лінії, доступного до Відповідачу. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується випискою по Поточному рахунку. Станом на дату подання цієї заяви Відповідач не повернув отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію та інші платежі за Кредитним договором, у зв`язку з чим Позивач був змушений звернутися до суду. Сума боргу Відповідача за Кредитним договором станом на 14.01.2025 становить 100459,38 грн., яка складається з: 57480,73 грн. прострочений борг, 42978,65 грн. прострочені проценти. На адресу Відповідача Банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 05 листопада 2024 року. Згідно даної вимоги, АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення вищевказаної вимоги виконати зобов`язання про Кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нараховану по день повного погашення заборгованості та інші платежі за Кредитним договором. Також Відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за Кредитним договором в 30-денний строк з дня направлення цієї вимоги АТ «Ідея Банк» будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення із Відповідача заборгованості за Кредитним договором на власний вибір Банку. Отже, оскільки Відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за Кредитним договором, в тому числі кредит, відсотки за користування кредитом та інші обов`язкові платежі, Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 100459,38 грн. та судовий збір в розмірі 3028 грн. Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2025 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, представник позивача в позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача та за наявними в матеріалах справи доказами. Позовні вимоги АТ «Ідея Банк» підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] ( [PERSON] ) в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. З тілом кредиту згодна, з відсотками не згодна, просить надати змогу виплачувати частинами на 12 місяців у зв`язку із тим, що чоловік знаходиться на військовій службі та наразі вона сама доглядає маленьку дитину, на підтвердження чого надає відповідні документи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. 13.02.2017 року [PERSON] власноручно підписала заяву про розмір щомісячного доходу. 13.02.2017 року [PERSON] також підписала Довідку-повідомлення, якою підтверджує, що ПАТ «Ідея Банк» цього дня надав їй в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. 13.02.2017 року відповідачем також була підписана Пубілчна пропозиція ПАТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Своїм підписом [PERSON] засвідчила, що вона з умовами та Тарифами послуги Банку ознайомлена, згодна, вони їй зрозумілі та вона їх приймає. Умови і тарифи цієї Угоди останній зрозумілі, вона з ними ознайомлена, згодна та приймає їх. Того ж дня відповідач своїм підписом погодила, що вона дає згоду ПАТ «Ідея Банк» на доступ до своєї кредитної історії, збір, зберігання, використання та поширення через Бюро кредитних історій інформації щодо себе (в т.ч. інформації, яка міститься в державних реєстрах та інших базах публічного користування), а також на перевірку особистих даних (встановлення фактів втрати паспорта особи, зміни прізвища тощо), в порядку, визначеному ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій» та те, що вона не заперечує проти повідомлень їй будь-яким чином та в будь-якій формі, включаючи, але не обмежуючись, шляхом надсилання листів та інших повідомлень (письмових та електронних): на адресу її проживання поштою, кур`єром, нарочно, на e-mail, на номер мобільного телефону тощо, з інформацією про банківські продукти і послуги Банку та пропозиціями скористатися будь-якими банківськими продуктами і послугами Банку. Відповідач добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків власноручно заповнив документи на отримання кредитних коштів, зазначивши свої персональні дані, в тому числі: паспортні дані, дані про електронну пошту та абонентський номер, реквізити банківської картки, на рахунок якої бажав отримати кредит та ін. В матеріалах справи міститься виписка по картці відповідача за період з 13.02.2017 року по 20.09.2023 року, з якої вбачаються операції по картці, зокрема, розрахунок карткою в магазинах, тобто підтверджено факт користування кредитними коштами. Згідно наданого розрахунку заборгованості, судом встановлено, що [PERSON] станом на 14.01.2025 року\~має заборгованість в розмірі 100459,38 грн., з яких: 57480,73 грн.\~- заборгованість за кредитом; 42978,65 грн.\~- заборгованість за відсотками. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526\~ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048\~ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 1066 ЦК України\~передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта,гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Згідно з ч. 1 ст. 633\~ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638\~ЦК України\~передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Позивач ПАТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Водночас, відповідач, активно використовуючи кредитну картку, взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконувала, про що свідчить надана позивачем виписка про користування кредитними коштами. Будь-яких доказів, які б спростовували наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості, відповідачем не надано, будь-яких дій з боку відповідача, щодо припинення, зміни умов договору, звернення до банку з пропозицією, суду не надано, а відтак суд приймає такий до уваги як належний доказ розміру наявної заборгованості. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач [PERSON] порушує взяте на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, суд приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення з [PERSON] за тілом кредиту у розмірі 57480,73 грн. підлягає задоволенню. Щодо нарахованої суми заборгованості за процентами суд зазначає наступне. Відповідно до статей\~11,\~18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. В постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 352/1950/15-ц (провадження № 61-2973св22) зазначено, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з ч. 1 ст. 637 ЦК України\~тлумачення умов договору здійснюється відповідно до\~ст. 213 цього Кодексу. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20 (провадження № 61-19719св21) зроблено висновок, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч.ч. 3, 4\~ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення "contra proferentem". "Contra proferentem" (лат. "verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem") - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" ("no individually negotiated"), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін". Тобто contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; contra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань. Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між контрагентами кредитних договорів умовах, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю нарахувати непропорційно велику суму компенсації. Такий механізм не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Враховуючи викладене та складні життєві обставини, про які відповідач [PERSON] повідомила суду письмово та долучила до матеріалів справи, суд вважає, що зазначена сума заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 42978,65 грн. є несправедливими у розумінні\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. А тому справедливим буде стягнення з відповідача відсотків у розмірі 2519,27 грн. Згідно з п. 2 ч. 7 ст.\~265\~ЦПК\~України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Відповідно до ст.\~267\~ЦПК\~України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно з ч. 5 ст.\~435\~ЦПК\~України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Враховуючи наявні у відповідача життєві труднощі та завдання справедливого вирішення даної справи на засадах добросовісності, розумності та пропорційності, суд вважає за можливе розстрочити виконання даного рішення на 12 платежів рівними частинами по 5000,00 грн. з можливістю погашення заборгованості достроково. Згідно частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. У зв`язку з чим сплачений позивачем судовий збір необхідно покласти на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог в розмірі 1816,8 гривень

Outcome: partial