Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до "Житомир Агро -Лан" про стягнення боргу за договором оренди земельної ділянки. В обґрунтування позову зазначає, що їй на праві власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, що зареєстровано Малинською державною нотаріальною конторою Житомирської області в реєстрі за № 231 ( Спадкова справа № 236/2012) належать земельні ділянки. В 2022 році між нею та ТОВ "Житомир Агро-Лан" в особі директора Кравченка Д.І. було укладено договори оренди земельних ділянок з кадастровим номером: 1822382400:05:000:0027, площею 1.2945 га.; з кадастровим номером: 1822382400: 03:000:0005, площею 4.6356 га., та з кадастровим номером: 1822382400:02:000:0069, площею 0.6095 га. Вказані договори укладено на 7 (сім) років з правом автоматичного поновлення. Вона як Орендодавець надала орендарю у строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером: 1822382400:05:000:0027, площею 1.2945 га.; з кадастровим номером: 1822382400:03:000:0005, площею 4.6356 га., та з кадастровим номером 1822382400:02:000:0069, площею 0.6095 га., які розташовані в межах території Кожухівської сільської ради Коростенського району Житомирської області. Згідно укладених договорів орендна плата вноситься орендарем у грошовій , натуральній та відробітковій ( надання послуг) формах згідно письмової заявки орендодавця. У грошовій формі фіксований розмір орендної плати земельної ділянки з кадастровим номером: 1822382400:05:000:0027, площею 1.2945 га. складає 1941,75 грн. на рік, земельної ділянки з кадастровим номером : 1822382400: 03:000:0005, площею 4.6356 га., складає 6953,40 грн. на рік; земельної ділянки з кадастровим номером: 1822382400:02:000:0069, площею 0.6095 га. складає 914,25 грн. на рік. Орендна плата вноситься орендарем щорічно до 25 грудня. Відповідно до п.15 вказаних договорів у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, стягується пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення. До 2023 року відповідач ТОВ "Житомир Агро-Лан" виконувало свої зобов`язання стосовно внесення орендної плати, але за 2024 рік, орендну плату їй не сплатив, на всі її неодноразові звернення до Орендаря стосовно виплат орендної плати залишилися без відповіді. Вважає, що відповідачем порушено її право на отримання оплати за орендовану земельну ділянку, яке вирішити в досудовому порядку не можливо. Вважає, що відповідач порушив свої договірні зобов`язання стосовно невиплати орендної плати за платне користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами 1822382400:05:000:0027, площею 1.2945 га. у сумі 1941,75 грн.; 1822382400:03:000:0005, площею 4.6356 га. у сумі 6953,40 грн.; 1822382400:02:000:0069, площею 0.6095 га. у сумі 955,25 грн. за 2024 рік. Крім того, станом на 04.04.2025 року, починаючи розрахунок з 25.12.2024 року, час прострочення невнесення орендної плати, вона має право на виплату пені у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення, що становить 1941,00 грн. за користування земельною ділянкою з кадастровим номером: 1822382400:05:000:0027, 914,25 грн. за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1822382400:02:000:0069 та 953,40 грн. за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1822382400: 03:000:0005. Просить стягнути з відповідача орендну плату за 2024 рік та пеню за час прострочення внесення орендної плати. Також просить стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (ухвалу про відкриття провадження у справі отримали року), відзив на позов та інших заяв не подав. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, і зазначений висновок суду ґрунтується на доказах досліджених судом. Так судом встановлено, що [PERSON] є власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 1822382400:05:000:0027, площею 1.2945 га.; з кадастровим номером 1822382400: 03:000:0005, площею 4.6356 га, та з кадастровим номером 1822382400:02:000:0069, площею 0.6095 га, які розташовані в межах території Кожухівської сільської ради Коростенського району Житомирської області (а.с. 9,15,21,24). Згідно договорів оренди земельних ділянок від 2022 року орендодавець [PERSON] надає а орендар ТОВ "Житомир Агро-Лан" приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер 1822382400:05:000:0027; 1822382400:02:000:0069; 1822382400: 03:000:0005, які знаходиться на території Кожухівської сільської ради Коростенського району Житомирської області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,2945 га., 0,6095 га., 4,6356 га., на земельних ділянках відсутні об`єкти нерухомого майна, а також інші об`єкти інфраструктури, земельні ділянки передаються в оренду без будівель і споруд. Пунктом 8 договору передбачена нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, але в самому тексті вона не зазначена. Договір укладено на 7 років з правом автоматичного поновлення. Договір набуває чинності з моменту підписання сторонами. Об`єкт оренди вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди. У розділі "Орендна плата" договору зазначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг) формах згідно письмової заявки орендодавця. У грошовій формі фіксований розмір орендної плати земельної ділянки за кадастровим номером 1822382400:05:000:0027 складає - 1941,75 грн. на рік, земельної ділянки за кадастровим номером 1822382400:02:000:0069 складає 914, 25 грн. на рік, земельної ділянки за кадастровим номером 1822382400: 03:000:0005 складає 6953,40 грн. на рік. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексації нормативної грошової оцінки землі та індексів інфляції (індексів споживчих цін). Згідно пункту 11 договору орендна плата вноситься орендарем щорічно до 25 грудня. Пунктом 12 договору за погодженням сторін договору орендна плата може здійснюватись за майбутні періоди. Згідно п.15 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором , стягується пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожен день прострочення. Оцінивши надані позивачем докази на підтвердження своїх вимог, суд приходить до висновку, що застосуванню у даному випадку підлягають норми цивільного законодавства щодо спадкування та з приводу оренди, які регулюються як загальними положеннями Цивільного кодексу України, так і спеціальними положеннями Закону України «Про оренду землі». При розгляді справи судом враховується положення цивільного процесуального законодавства щодо підстав звернення до суду та меж судового розгляду, зокрема, положення ст. 13 ЦПК України, яка встановлює, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених статтею 16 ЦК України урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення. Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи № 654/1790/16-ц (постанова від 18.12.2018), за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на викладене правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, отже ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства - Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Частиною 4 ст.124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частина 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі", ст. 125, 126 Земельного кодексу України передбачають, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації та виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ч. 1 ст. 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. Договір оренди земельної ділянки є правочином, тому на нього поширюються вимоги цивільного законодавства щодо форми, порядку укладання, а також підстав та порядку визнання недійсним. Загальні підстави недійсності правочинів встановлені ст.215 ЦК України, яка передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. В свою чергу названі положення ст 203 ЦК України передбачають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Положенням ст. 24 Закону України "Про оренду землі" визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Так судом було встановлено, що позивач [PERSON] належними і допустимими доказами не доведено, що вона заверталася до відповідача з цього приводу у відповідності до умов договору, не надано копій квитанцій, платіжних доручень або інших документів, які підтверджують сплату орендної плати орендарем ( якщо такі є); завірені акти звірки, що підтверджують, що сторони погодили заборгованість, та інші документи, які підтверджують заборгованість, наприклад, листи або протоколи засідань комісії, де розглядалося питання заборгованості На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підставою до застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України. Тобто, відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак таких доказів вона не надала і не ставила питання про їх витребування. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, які оцінені за вимогами ст. 89 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що права позивача порушені, тобто позивач не довів своїх позовних вимог, що є його процесуальним обов`язком. В ході судового розгляду не встановлено наявності будь-якої заборгованості відповідача перед позивачем по виплаті орендної плати, яка би підлягала стягненню, тобто суд не знайшов підстав для задоволення позову [PERSON] . Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Позивачем [PERSON] не підтверджено належними і допустимими доказами те, що наявна заборгованість з орендної плати за землю, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі через необґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed