Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

Позивач у вересні 2024 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСББ «Осокорки-2000» є балансоутримувачем багатоквартирного жилого будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідачам на праві приватної власності в рівних частках належить квартира [ADDRESS] у вказаному будинку. За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №391856430 від 21.08.2024, відповідачі право власності на вказану квартиру не зареєстрували, належні їм частки відповідачі не відчужували. Рішеннями загальних зборів співвласників ОСББ «Осокорки-2000», як вищого органу управління, оформленими протоколами загальних зборів співвласників ОСББ «Осокорки-2000», встановлені перелік, розміри і порядок сплати обов`язкових внесків співвласників багатоквартирного будинку рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Осокорки-2000» від 11.12.2018 вирішено затвердити розміри обов`язкових внесків кожного співвласника ОСББ «Осокорки-2000» в розрахунку за один метр квадратний загальної площі: щомісячний внесок на утримання будинку та прибудинкової території: для квартир 1-го поверху - 3,50 грн., для квартир з 2-го по 18-й поверхи - 4,50 грн., який підлягає оплаті протягом одного місяця, що настає за розрахунковим; щомісячний внесок в фонд капітального ремонту та резервний фонд: 3,50 грн., який підлягає оплаті протягом одного місяця, що настає за розрахунковим; щомісячний внесок в фонд оплати праці консьєржів: 2,00 грн., який підлягає оплаті протягом одного місяця, що настає за розрахунковим. ОСББ «Осокорки-2000» утримує зазначений будинок та прибудинкову територію, уклав та виконує умови договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг на технічне обслуговування та ремонт ліфтів, на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі, на використання електричної енергії, на обслуговування внутрішньобудинкових систем електропостачання, про надання послуг з вивозу та знешкодження твердих побутових відходів, тощо, а відповідачі отримують ці послуги та зобов`язані вчасно щомісяця сплачувати за це кошти згідно ст.ст. 10, 13, 15, 17, 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст.24, 68, 151, 162 Житлового Кодексу України, п.5 ч.3 ст.20, п.4 ч.1 ст.22, п.4 ч.1 і п.4 ч.2 ст.25, ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.8 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572 (в чинній редакції). Неоплачена заборгованість відповідачів перед позивачем за житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2020 до 30.06.2024 складає 34 466,19 грн., в т.ч. 9 009,90 грн. заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 4 004,40 грн. по внесках на оплату консьєржів, 7 007,70 грн. по внесках на ремонтний фонд, 11 182,18 грн. втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, 3 262,01 грн. - 3 % річних, що доводиться довідкою про заборгованість, які підлягають стягненню з відповідачів. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.10.2024 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилались відповідачам на адресу їх місця реєстрації. [PERSON] ознайомлена із матеріалами справи відповідно до Довідки про доставку електронного документа, [PERSON] отримала судове повідомлення 09.04.2025, що вбачається із підпису на Рекомендованому повідомленні про вручення поштового повідомлення. Від відповідача [PERSON] судове повідомлення повернулось до суду без вручення адресату, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідачі не скористались своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що ОСББ «Осокорки-2000» є балансоутримувачем багатоквартирного жилого будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідачам на праві приватної власності в рівних частках належить квартира [ADDRESS] у вказаному будинку. За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №391856430 від 21.08.2024, відповідачі право власності на вказану квартиру не зареєстрували, належні їм частки відповідачі не відчужували. Рішеннями загальних зборів співвласників ОСББ «Осокорки-2000», як вищого органу управління, оформленими протоколами загальних зборів співвласників ОСББ «Осокорки-2000», встановлені перелік, розміри і порядок сплати обов`язкових внесків співвласників багатоквартирного будинку рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Осокорки-2000» від 11.12.2018 вирішено затвердити розміри обов`язкових внесків кожного співвласника ОСББ «Осокорки-2000» в розрахунку за один метр квадратний загальної площі: щомісячний внесок на утримання будинку та прибудинкової території: для квартир 1-го поверху - 3,50 грн., для квартир з 2-го по 18-й поверхи - 4,50 грн., який підлягає оплаті протягом одного місяця, що настає за розрахунковим; щомісячний внесок в фонд капітального ремонту та резервний фонд: 3,50 грн., який підлягає оплаті протягом одного місяця, що настає за розрахунковим; щомісячний внесок в фонд оплати праці консьєржів: 2,00 грн., який підлягає оплаті протягом одного місяця, що настає за розрахунковим. ОСББ «Осокорки-2000» утримує зазначений будинок та прибудинкову територію, уклав та виконує умови договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг на технічне обслуговування та ремонт ліфтів, на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі, на використання електричної енергії, на обслуговування внутрішньобудинкових систем електропостачання, про надання послуг з вивозу та знешкодження твердих побутових відходів, тощо, а відповідачі отримують ці послуги та зобов`язані вчасно щомісяця сплачувати за це кошти згідно ст.ст. 10, 13, 15, 17, 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст.24, 68, 151, 162 Житлового Кодексу України, п.5 ч.3 ст.20, п.4 ч.1 ст.22, п.4 ч.1 і п.4 ч.2 ст.25, ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.8 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572 (в чинній редакції). Неоплачена заборгованість відповідачів перед позивачем за житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2020 до 30.06.2024 складає 34 466,19 грн., в т.ч. 9 009,90 грн. заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 4 004,40 грн. по внесках на оплату консьєржів, 7 007,70 грн. по внесках на ремонтний фонд, 11 182,18 грн. втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, 3 262,01 грн. - 3 % річних, що доводиться довідкою про заборгованість. Відповідно до п.2 розділу V статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Осокорки-2000», затвердженого протоколом загальних зборів від 23.12.2016 р., №1 співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати об`єднанню внески і платежі на підставі рішень загальних зборів т а цього статуту без укладання договорів з об`єднанням щодо їх сплати. Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 7 до ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирного будинку, зокрема, зобов`язані: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно з ст. 4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», власник квартири зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Крім того, ст. 10 ЖК України встановлено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію, а ст. 66 ЖК України передбачено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Так, ст. 67 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а ст. 68 ЖК України на власників квартир покладається обов`язок своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 14 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року плата за використовування теплової та електричної енергії, газу та водопостачання і каналізацію та інші послуги власниками квартир, наймачами, орендарями вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п.п. 18, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі за № 6-59цс13; висновки Верховного Суду/Касаційного цивільного суду у постанові від 10 грудня 2018 року у справі за № 638/11034/15). Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг. Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За таких обставин, вбачається, що відповідач зобов`язаний сплачувати внески на утримання будинку, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що правовідносини, які передбачають обов`язок споживача оплатити фактично надані житлово-комунальні послуги та право замовника послуг вимагати відповідної плати, є за своєю правовою природою грошовим зобов`язанням, тому за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних від простроченої суми (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі за № 6-59цс13). Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 34 466.19 грн. є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно вимоги про встановлення поряду виконання рішення суду, відповідно до якого нарахування 3 % річних та індексу інфляції слід здійснювати до моменту виконання рішення суду, суд зазначає таке. Статтею 265 ЦПК України урегульовано зміст рішення суду, відповідно до частини десятої якої, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Із аналізу вищезазначеної норми вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. При цьому вказана стаття є нормою процесуального права, оскільки розміщена в процесуальному законі і до того ж не містить імперативного характеру. У відповідних нормах матеріального права таке положення не зафіксоване, а тому у суду не має обов`язку задовольняти вимогу щодо автоматичного нарахування процентів до моменту виконання судового рішення. Отже, конструкція вказаної норми надає право суду зазначити нарахування відповідних відсотків, а не обов`язок. Враховуючи, що з 24 лютого 2022 року в Україні запроваджено воєнний стан, тривалий час на території України діяла заборона нарахування трьох відсотків річних та інфляційних збитків на заборгованість за житло - комунальні послуги, беручи до уваги те, що військові дії на території України безпосередньо впливають на платоспроможність кожного громадянина України, суд не вбачає підстав встановлювати у рішенні суду нарахування відсотків до моменту виконання рішення суду, в той же час позивач не позбавлений права звернутись в майбутньому до суду з позовом до такої особи про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних збитків внаслідок невиконання рішення суду, у разі його несвоєчасного виконання. Крім того, суд вважає, що рішення суду має бути чітким та зрозумілим для його виконання. Нарахування пені та інфляційних втрат має мінливий характер і залежить від кількості днів прострочення зобов`язання, а тому при ухваленні рішення неможливо визначити розмір пені та інфляційних нарахувань, що підлягають сплаті в майбутньому. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в цій частині. Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів позову, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5371,12 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом слід саме у договорі з клієнтом визначити механізми розрахунку свого гонорару. Лише рахунку замало. Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06.03.2019 р. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копії договору про надання правової допомоги, ордеру на надання правничої допомоги, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, акту приймання-передачі наданих послуг на суму 3 000 грн., платіжного доручення. Як вбачається із матеріалів справи, позивач довів належними доказами, що поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5371,12 грн., у зв`язку із чим дана сума витрат підлягає стягненню з відповідачів. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial