Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті матері чоловіка [PERSON] [INFO] , громадянки України, смерть якої відбулась [INFO] у м. Донецьк, Донецької народної республіки рф. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що заявник [PERSON] є невісткою [PERSON] [INFO] , громадянки України, смерть якої відбулась [INFO] у м. Донецьк, т.з. «донецької народної республіки». Аби реалізувати право на виплати після смерті свого чоловіка [PERSON] , який зник безвісти 04.03.2025 року в бою за Україну, то їй необхідно встановити даний факт. У зв`язку з тим, що свідоцтво про смерть [PERSON] видано закладом, що розташоване на окупованій російською федерацією території України, та відповідно до законодавства України воно є недійсним. Оскільки дане свідоцтво отримано на тимчасово окупованій території і не має юридичній чинності в Україні встановлення факту потрібне з метою отримання свідоцтва про смерть відповідно до вимог чинного законодавства України. Встановлення факту потрібно для отримання свідоцтва про смерть та подальшого його надання до [INFO] і військової частини, яка здійснює нарахування та розподіл грошового забезпечення. Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2025 року по справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду. Сторони у судове засідання не з`явилися. Про дату час місце слухання справи повідомлялися належним чином. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, [PERSON] є невісткою [PERSON] [INFO] , громадянки України, смерть якої відбулась [INFO] у м. Донецьк,т.з. «донецької народної республіки», на підставі факту смерті було зроблено актовий запис про смерть № 1752 та 29.11.2023 року Кіровським РАЦС т.з. Донецького міського управління юстиції міністерства юстиції т.з. «донецької народної республіки» було видано свідоцтво про смерть № [NUMBER] . Так, заявник просить встановити факт смерті матері чоловіка [PERSON] [INFO] , громадянки України, смерть якої відбулась [INFO] у віці 72 років на тимчасово окупованій території України, а саме у місті Донецьку. Заявник [PERSON] , громадянка України, та [PERSON] , громадянин України, уклали між собою шлюб 26.10.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 239. [PERSON] , громадянин України, є рідним сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.01.1978 року. Судом з`ясовано, що основною причиною для встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території [PERSON] є необхідність свідоцтва про смерть та подальшого його надання до [INFO] і військової частини, яка здійснює нарахування та розподіл грошового забезпечення. Так, підставою для вирішення справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України відповідно до ч.8 ст. 315 ЦПК України є відсутність свідоцтва про смерть, в якій констатується факт смерті та неможливості надання даних документів до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для проведення державної реєстрації смерті. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Факт смерті підтверджено документом держави-агресора, а саме: свідоцтво про смерть т.з. «днр» № 363318 від 29.11.2023 року, виданого Кіровським РАЦС т.з. донецького міського управління юстиції міністерства юстиції т.з. «донецької народної республіки», з якого вбачається, що [PERSON] [INFO] , громадянка України, смерть якої відбулась [INFO] у віці 72 років на тимчасово окупованій території України, а саме у місті Донецьку, про що було зроблено актовий запис про смерть № 1752. Причина смерті підтверджується довідкою про причину смерті № 8218 від 29.11.2023 року, із якої вбачається той факт, що причиною смерті [PERSON] є атеросклеротична хвороба серця. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до вимог ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч.1-3 ст.9 зазначеного Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, ще передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою Проаналізувавши вимоги чинного законодавства, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним той факт, що свекруха заявника [PERSON] [INFO] , громадянка України, смерть якої відбулась [INFO] у віці 72 років на тимчасово окупованій території України, а саме у місті Донецьку, т.з «донецької народної республіки» про що було зроблено актовий запис про смерть № 1752, знаходиться на тимчасово окупованій території Україні. Факт смерті підтверджується поясненнями аргументами заявника, котрі зазначені у заяві, яку суд вважає необхідним прийняти до уваги при ухваленні рішення Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці (рішення у справах «Лоізіду проти Туреччини», 18.12.1996, «Кіпр проти Туреччини», 10.05.2001, «Мозер проти Республіки Молдови та Росії», 23.02.2016) - зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу Доказів, які б спростували факт смерті суду не надано. Також суд враховує, що м. Донецьк знаходиться на тимчасово окупованій території, де державні органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження і відповідно заявник немає можливості отримати свідоцтво про смерть свекрухи у відповідності до вимог чинного на території України законодавства, а також підтвердити відповідний факт в позасудовому порядку заявник також не має можливості. Однак факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки це необхідно для отримання свідоцтва про смерть встановленого законодавством України зразка та реалізації в подальшому всіх належних прав та свобод громадянина України. На підставі викладеного, з метою захисту законних прав та інтересів заявника, суд приходить до висновку про задоволення заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved