Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із даним позовом, в якому просила розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 21.10.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1729. Позивач зазначила, що від шлюбу дітей не мають, однак розірвати шлюб в позасудовому порядку не має можливості, оскільки відповідач заперечує щодо його розірвання. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки під час сумісного проживання у них часто виникали сварки на ґрунті не розуміння і не бажання розуміти один одного. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, тривалий час спільного господарства не ведуть, у кожного свій бюджет. Позивач вважає збереження сім`ї та примирення з відповідачем неможливим, а подальше перебування в шлюбі із відповідачем суперечить її інтересам. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28.03.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Окрім того, позивач будучи присутньою у судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу через не бажання в подальшому підтримувати із відповідачем шлюбно-сімейні відносини. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Будучи присутнім у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував та просив не розривати із позивачем шлюб. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21 жовтня 2005 року зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1729, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 15.11.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва. Від шлюбу сторони дітей не мають. За твердженням позивача сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейні відносини і їх поновлювати не має наміру. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом без зупинення провадження у справі, шляхом відкладення судового засідання був наданий сторонам строк на примирення. Однак, сторони не примирилися, що підтверджується поданою позивачем до суду заявою в якій остання наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Подружні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведеться, разом не проживають, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Шлюб сторони розривають вперше. На підставі викладеного та

Outcome: approved