Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до суду із вказаним вище позовом в якому просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором №7001130 від 08.02.2022 року у розмірі 20 030 грн., а також судові витрати у тому числі на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. В обґрунтування позову вказує, що 08.02.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено кредитний договір №7001130 у електронній формі, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний номер відповідача. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 20 000 грн., загальним строком на 90 днів із пільговим періодом 30 днів та поточним періодом 60 днів, зі щоденною відсотковою ставкою протягом пільгового періоду 0,01 %, та 5% відсотковою ставкою протягом поточного періоду, яка застосовується на залишок суми кредиту. Зазначає, що первісний кредитор виконав умови договору перерахувавши кошти на вказану у договорі банківську картку. Однак, відповідач умов договору щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 20 030 грн, яка складається з: 20 000 грн. - заборгованість за кредитом, 30 грн. - заборгованість за процентами. 25 липня 2024 року укладено договір № 25-07/24 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №7001130, де боржником є відповідач. Оскільки відповідач заборгованість не погасив від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Відповідач у відзиві заперечив щодо позовних вимог на підставі відсутності належних та допустимих доказів щодо наявності вказаної заборгованості, а також підстав для нарахування інших сум, які просить стягнути позивач, у тому числі витрат на правову допомогу. Зазначає, що позивач окрім самостійно виготовленого розрахунку боргу не надає жодних належних і допустимих доказів наявності саме цієї суми заборгованості, порядку та строків її нарахування. Крім того вказує, що позивачем не додано доказів витрат на правову допомогу у вигляді належних доказів розрахунку вартості кожної наданої послуги (підготовка процесуальних документів, витрат годин на консультування, вивчення документів, тощо) з розрахунку вартості кожної послуги та обсягу її надання. У відповіді на відзив (а.с. 86) ТОВ «Факторинг Партнерс» вказали, що договір про споживчий кредит №7001130 підписано Позичальником 08.02.2022 року електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Тобто відповідач здійснив усі дії, спрямовані на укладання договору шляхом підписання договору про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та із зазначенням поміж іншого інформації щодо реквізитів банківської картки на рахунок якої, в подальшому, були перераховані грошові кошти в сумі 20 000, 00 грн. Відповідач, отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. До позовної заяви надано розрахунки заборгованості, з яких вбачається за який період нараховується заборгованість та за якою відсотковою ставкою. На підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт, а також їх вартості їх вартості, до позовної заяви було надано достатні, належні та достовірні докази для підтвердження витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідив надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог та дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 08 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про споживчий кредит №7001130, який підписаний електронним одноразовим ідентифікатором 08.02.2022 року о 14 год. 41хв., що підтверджується як даними договору, так і анкетою заявою на кредит від 08.02.2022 року, яка містить алгоритм отримання коштів за допомогою систем кредитора. Відповідно до п. 1.1 договору кредитодавець зобов?язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов?язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. договору та виконати інші зобов?язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов?язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов?язків найманого працівника. Згідно п. 1.2., 1.3, 1.4. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20 000 гривень. Кредит надається загальним строком на 90 днів з 08.02.2022р. і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 10.03.2022р. Поточний період складає 60 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 09.05.2022 року (дата остаточного погашення заборгованості). 1.4. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 10.03.2022р., але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 09.05.2022р. У п. 1.5. договору вказано, що загальні витрати позичальника за пільговий період складають 60.00 грн. в грошовому виразі та 4.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 60060.00 грн. в грошовому виразі та 1218.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 20 060 гривень. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 60 грн., які нараховуються за протягом пільгового періоду за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 60 000 грн., які нараховуються за користування кредитом протягом поточного періоду за стандартною процентною ставкою 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день. Відповідно до 2.1.кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER]. На підтвердження перерахування та отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів надано довідку сформовану за допомогою платіжної системи «Liqpay» в якій вказано що 08.02.2022 року на картку № [NUMBER] , перераховано кошти у сумі 20 000 грн..(ас. 50). Окрім того з виписки за картковим рахунком [PERSON] відкритого у «УКРЕКСІМБАНК» за період часу з 08.02.2022 року до 08.03.2022 року вбачається про надходження коштів у сумі 20 000 грн. 10.02.2022 року від ТОВ «Мілоан». Отже первісний кредитотор свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. 24 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг партнерс» укладено договір факторингу №25-07/2024, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає за плату своє право грошової вимоги до боржників строк виконання зобов?язань за якою настав, або яке виникне у майбутньому, а фактор, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, приймає право грошової вимоги до Боржників, що належить клієнту і стає новим кредитором за договором про споживчий кредит, раніше укладеними між клієнтом та боржником. У витязі з Реєстру боржників від 26.07.2024 року (додаток №3) до Договору факторингу вказано, що ТОВ «Факторинг партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі 20030 грн, з яких 20000 грн. - заборгованість за кредитом, 60 грн. - заборгованість за процентами. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ст. ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Таким чином з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] уклав з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит №7001130, який підписаний електронним одноразовим ідентифікатором 08.02.2022 року о 14 год. 41хв., що надісланий на належний відповідачу номер телефону, що підтверджується належними і допустимим и доказами, в тому числі повідомленням від АТ «Укрсиббанк» про те, що мобільний телефон за номером [NUMBER] є фінансовим номером відповідача, тому доводи відповідача про неукладеність кредитного договору спростовуються наявними у справі матеріалами. Позичальнику надано кредитні кошти у сумі 20 000 грн., які перераховані на його банківську карту, реквізити якої вказані у договорі. Належним підтвердженням здійснення зарахування коштів відповідачу у розмірі 20 000 грн., є виписка із рахунку відповідача відкритого в АТ «Укрсиббанк». Тобто ТОВ «МІЛОАН», як первісний кредитор, свої зобов`язання за договором про споживчий кредит від 08.02.2022 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до визначених умов договору. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. Позивачем на підтвердження розміру заборгованості надано розрахунок складений первісним кредитором ТОВ «Мілоан» який містить відомості , зокрема і щодо періоду нарахування, тіла кредиту, суми відсотків, які нараховані станом на 28.02.2022 року. Крім того розмір і порядок нарахування процентів встановлено договором суму яких і просить стягнути новий кредитор. Відповідачем не надано суду власного розрахунку або доказів повернення наданих кредитних коштів. Не надано будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо безпідставності вимог позивача. Відповідачем не доведено обставин належного виконання ним умов кредитного договору, які полягають у вчасному поверненні кредитних коштів та сплаті відповідних відсотків відповідно до умов погоджених у договорі, що у межах заявлених вимог складає 20 030 грн. Таким чином суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 20 030 грн, з яких 20 000 грн. - заборгованість за кредитом, 30 грн. - заборгованість за процентами. Щодо стягнення судових витрат у тому числі на правничу допомогу слід зазначити наступне. Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. Так, позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у розмірі 9000,00 грн., які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді, в матеріалах справи наявні: договір про надання парвової допомоги від 02.07.2024 року укладеного між ТОВ «Факторинг партнерс» та АО «Лігал Асістанс», заявка на надання юридичної допомоги № 366 від 01.02.2025, витяг з акту про надання юридичної допомоги від 28.02.2025. Разом із тим у разі недотримання вимог частини четвертої ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У відзиві відповідач вказує, що понесені позивачем витрати у розмірі 9 000 грн не підтвердженні, тому просить відмовити у їх задоволенні. В даному випадку суд враховує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та його розміру. Так, з урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи у даній справі, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та спірних правовідносин. Враховуючи кількість необхідних процесуальних дій сторони позивача у цій справі зокрема підготовку відповіді на відзив та витрачений адвокатом час для підготовки позову, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу до розміру 4500 грн. Також відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст. 509, 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, і

Outcome: approved