Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» з 01.05.2015 надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в будинку [ADDRESS] . [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири та споживачем послуг, а тому зобов`язаний забезпечити їх своєчасну оплату. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за період з 01.01.2018 по 01.01.2025 утворилася заборгованість, яка складається з основного боргу в сумі 34807,81 грн., інфляційних втрат в розмірі 11751,32 грн. та 3% річних в сумі 3705,53 грн., що загалом становить 50264,66 грн. З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 11.04.2025, просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплата), яка складається з основного боргу у розмірі 25175,08 грн., інфляційних втрат у розмірі 12443,21 грн. та 3% річних в розмірі 3948,41 грн., що загалом становить 41566,70 грн. та судові витрати на розрахунковий рахунок. 11.03.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 08.04.2025 представник відповідача адвокат Лазько С.В. подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що між сторонами ніяких договорів не укладалось. 16.09.2003 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі -продажу квартири [ADDRESS] . Водночас, у грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, [PERSON] про виселення без надання іншого житлового приміщення та зобов`язання вчинити дії. 16.09.2020 рішенням Голосіївського районного суду м. Києва у цивільній справі №752/21028/15 висилено [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з житлового приміщення - квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Вселено [PERSON] в кв. [ADDRESS] . 10.05.2022 постановою Верховного Суду рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16.09.2020 та постанову Київського апеляційного суду від 24.03.2021 залишено без змін. 31.10.2022 в результаті виконавчих дій державного виконавця Голосіївського ВДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) фактично були виселені [PERSON] , [PERSON] з кв. [ADDRESS] , а [PERSON] був вселений в кв. [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] щонайменше з грудня 2015 року до 31.10.2022 не мав доступу та не користувався своєю власністю, а саме кв. [ADDRESS] . Сума заборгованості [PERSON] за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) за період з 01.11.2022 по 31.03.2024 в розмірі 8964,52 грн. була повністю оплачена: 25.03.2025 було сплачено за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) за період з 01.11.2022 по 31.12.2023 на суму 7500 грн. та 07.04.2025 було сплачено за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) за період з 01.01.2024 по 31.03.2024 на суму 1600 грн. Таким чином, в частині стягнення заборгованості зі [PERSON] за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) за період з 01.11.2022 по 31.03.2024 в розмірі 8964,52 грн. відсутній предмет позову, а тому просив закрити провадження в цій частині. Суд відмовляє у задоволенні клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог, оскільки до відзиву не додано доказів оплати боргу за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати). 11.04.2025 представник позивача подала до суду відповідь на відзив, в якій просила зменшити позовні вимоги. Зазначила, що у березні 2025 відповідачем проведено оплату за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у сумі 7500 грн. Таким чином, загальна заборгованість відповідача становить 41566,70 грн. Відповідач з часу виникнення права власності 16.09.2003 та по сьогодні є власником кв. [ADDRESS] , а тому саме на власника квартири покладено обов`язок утримувати своє майно та оплачувати житлово-комунальні послуги. 14.05.2025 представник відповідача адвокат Лазько С.В. подав до суду клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] та [PERSON] . Суд відмовляє у задоволенні клопотання про залучення третіх осіб, оскільки рішення у даній справі не вплине на їх права та обов`язки. 19.05.2025 представник відповідача адвокат Лазько С.В. подав до суду пояснення по справі, в яких зазначив, що сума заборгованості [PERSON] за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) за період з 01.11.2022 по 31.03.2024 в розмірі 1464,52 грн., була повністю оплачена. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майне та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.07.2024 №386468678 на підставі договору купівлі - продажу від 16.09.2003 власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідно до п. 2.2 Статуту КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» предметом діяльності підприємства є для надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території та інших житлово-комунальних послуг. На виконання зазначених послуг позивачем укладені договори з суб`єктами господарювання щодо закупівлі електричної енергії, надання послуг з дератизації та дезінсекції, обслуговування вентиляційних каналів, телекомунікаційного обладнання, технічного обслуговування ліфтів тощо. Відповідно до розрахунку за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , станом на 01.03.2025 заборгованість за спожиті комунальні послуги складає 25175,08 грн., нараховані 3% річних за період з січня 2018 року по березень 2025 року в розмірі 3948,41 грн. та інфляційна складова за період з січня 2018 року по березень 2025 року в розмірі 12443,21 грн. За цей період відповідач надані послуги оплачував не в повному обсязі. Відповідно до квитанції №241309671 від 07.04.2025 [PERSON] сплатив на користь позивача 1600 грн., призначення платежу: утримання будинків та прибуд. Територій, о/р [NUMBER] . Відповідно до рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16.09.2020 по справі №752/21028/15-ц, яке залишено без змін постановами Київського апеляційного суду та Верховного Суду, виселено [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з житлового приміщення - квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Вселено [PERSON] в кв. [ADDRESS] . На примусове виконання зазначеного рішення були видані виконавчі листи №752/21028/15-ц, на підставі яких були відкриті виконавчі провадження №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Відповідно до постанов старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Танащук О.М. від 15.11.2022, 17.11.2022, 20.04.2023, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №752/21028/15-ц закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» Згідно акту старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Танащук О.М. від 31.10.2022 виселено [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з житлового приміщення - квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Вселено [PERSON] в кв. [ADDRESS] . Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. У постанові Верховного суду від 18.05.2020 у справі №176/456/17 та у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15 зазначено правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Суд відзначає, що співвласники квартири у багатоквартирному будинку повинні усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на них обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману послугу. Відповідачем не було надано доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, у тому числі відповідач відповідно до порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не відмовився від надання позивачем послуг, внаслідок чого виникла підстава для звільнення від їх оплати. Отже, відповідач як споживач вказаних послуг та власник майна має обов`язок оплатити позивачу їх вартість. Водночас, судом встановлено, що свої обов`язки щодо оплати отриманих житлово-комунальних послуг відповідач виконував неналежним чином, що призвело до виникнення заборгованості. Доводи представника відповідача, що між позивачем та відповідачем не було укладено жодних договорів про надання житлово-комунальних послуг, судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються вищезазначеним. Судом встановлено, що з 16.09.2003 власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , що не заперечується останнім. Відповідач заперечує щодо стягнення з нього заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) за період з 01.01.2018 по 31.10.2022, оскільки щонайменше з грудня 2015 року до 31.10.2022 не мав доступу та не користувався своєю вартирою №20, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки там неправомірно проживали [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яких на підставі судовго рішення було виселено з вищезазначеної квартири. Разом з тим, оскільки [PERSON] є власником квартири, то обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідні отримані послуги має саме він. В даному випадку, відповідач не позбавлений права звернутися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про відшкодування збитків. Відповідно до розрахунку за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , станом на 01.03.2025 заборгованість за спожиті комунальні послуги складає 25175,08 грн. Представник відповідача зазначив, що [PERSON] 25.03.2025 сплатив за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) за період з 01.11.2022 по 31.03.2024 в розмірі 7500 грн., а 07.04.2025 - 1600 грн. Судом встановлено, що сплачену суму 7500 грн. було враховано позивачем при подані заяви про зменшення позовних вимог, що відображено у розрахунку заборгованості. Також судом встановлено, що 07.04.2025 [PERSON] сплатив на користь позивача 1600 грн., однак зазначена сума позивачем не врахована та не відображена у розрахунку заборгованості, який зроблений станом на 01.03.2025. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) за період з 01.01.2018 по квітень 2025 року у розмірі 23575, 08 грн. (25175,08 грн. (розмір заборгованості згідно розрахунку наданого позивачем) - 1600 грн. (сплачена заборгованість) = 23575, 08 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача за період з січня 2018 року по квітень 2025 року інфляційних втрат в розмірі 12443,21 грн. та 3% річних в сумі 3948,41 грн. суд відзначає наступне. На правовідносини, що виникли між учасниками справи, поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. При цьому, судом враховується, що згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває по цей час. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до 29 грудня 2023 року було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022 до 29.12.2023. Отже нараховані на суму заборгованості 3% річних та інфляційні втрати за період з 24.02.2022 до 29.12.2023, стягненню не підлягають, оскільки їх нарахування безпідставним. Таким чином, 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості, підлягають стягненню за період з 01.01.2018 по 23.02.2022 в сумі 2 933,63 грн. та 8 439,88 грн., відповідно, та за період з 30.12.2023 по 31.03.2025 в сумі 885,52 грн. та в сумі 3 748,44 грн., відповідно. Таким чином, за підрахунком суду розмір 3% річних становить 3819,15 грн. та інфляційних втрат - 12188,32 грн. Крім того, відповідно до приписів ч.5, 7 ст.265 ЦПК України резолютивна частина рішення не повинні містити відомостей про номери та види рахунків, на які мають бути зараховані грошові кошти, що стягнуті з відповідача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (95,22%) у розмірі 2883,26 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: partial