Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (далі по тексту ТОВ «ФК «ЕЙС») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 13 346,11 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 17.06.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 143803. 10.10.2024 між ТОВ «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 10102024, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредіплюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «Кредіплюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру Боржників за Договором факторингу №10102024 від 10.10.2024 від ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 13346,11 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за договором позики № 143803 в розмірі 13 346,11 грн, з яких: 12 942,00 грн - сума заборгованості по кредиту; 3,11 грн - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 401,00 грн сума заборгованості за комісією. Просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" заборгованість: за договором позики № 143803 від 17.06.2024 в розмірі 13 346,11 грн та судові витрати пов`язані з розглядом справи. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04.06.2025, прийнято позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.07.2025 вирішено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача ТОВ "ФК "ЕЙС" в судове засідання не з`явився, за змістом позовної заяви просить справу розглядати у відсутності представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, жодних заяв чи клопотань не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався. Передбачених ч. 2 ст.\~223\~ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. 280 - 283 ЦПК України. Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, основним видом діяльності якої є 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення) (а.с.103-107). 17.06.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «КЕРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 143803 (індивідуальна частина). Відповідно до п.п. 1.1. кредитного договору, він складається з цієї індивідуальної частини договору про споживчий кредит (далі - індивідуальна частина), графіку(ів) платежів, які містять персональні умови кредитування позичальника та загальної для всіх клієнтів кредитодавця публічної частини договору про споживчий кредит (далі - публічна частина), що розміщена на веб-сайті кредитодавця [INFO] (далі - сайт кредитодавця) за посиланням: https://finx.com.ua/docs. Згідно з п.п.5.1., кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний через веб-сайт кредитодавця https://fmx.com.ua. Відповідь про прийняття пропозиції про укладання кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цієї індивідуальної частини/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (акценту) в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Підписанням індивідуальної частини договору/акцепту позичальник приєднується до договору в цілому, включаючи публічну частину (п.п.5.2. кредитного договору). Відповідно до п.п. 2.1. кредитного договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 2.6. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 2.2.1 договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Згідно договору сума (загальний розмір) кредиту становить 12\~942,00 гривень, надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 10\~997,10 грн для погашення заборгованості за договором позичальника за договором про споживчий кредит № 136849 від 11.04.2024 укладеним з кредитодавцем; у розмірі 3,60 грн на на № рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] у національній валюті; у розмірі 1\~941,30 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10 % річних. Тип процентної ставки\~фіксована. Комісія за надання кредиту складає 1\~941,30 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 15,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 183 днів з 17.06.2024 по 17.12.2024.відповідно до п. п. 2.7.1, 2.8 та 2.9.1 денна процентна ставка складає 0,0824%, орієнтована реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені в процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 76,68%, Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом) складає 14\~893,08 грн. Відповідно до п. 2.4 знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що отримав та ознайомився, зокрема, з цією індивідуальною частиною, графіком платежів за кредитним договором, паспортом споживчого кредиту, публічною частиною договору, правилами надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця (далі - правила), а також іншою інформацією необхідною для прийняття ним свідомого рішення про укладення договору та отримання кредиту, у т.ч. передбаченою ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інформацією та документами розміщеними на сайті https://finx.com.ua/. У випадку якщо будь яка інформація не була отримана Позичальником, або є йому незрозумілою, Позичальник повинен відмовитись від підписання акцепту/ цієї Індивідуальної частини Договору.(п.п. 1.2. Кредитного договору). Згідно з паспортом споживчого кредиту від 17.06.2024, який підписаний відповідачем із застосовуванням одноразового ідентифікатора, сторони погодили наступні умови: тип кредиту кредит, сума/ліміт кредиту грн 12\~942,00 грн, строк кредитування 183 днів з дати його надання; мету отримання кредиту задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків немайнового працівника, техніка, сплата комісії, інші незаборонені законодавством цілі; процентна ставка, відсотків річних 0,10%; тип процентної ставки - фіксована, загальні витрати за кредитом 1951,08 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 14\~893,08 грн, реальна річна процентна ставка, відсотків річних 76,68%. Дана інформація зберігає чинність та є актуальною до 17.06.2024 (а.с. 42-45). З довідки ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" № 13 про успішність операцій згідно з договором № 1412/11-1 від 14.12.2022, укладеним з ТОВ "ФК КОНТРАКТОВИЙ ДІМ" (вих. № 1605/26-12 від 26.12.2024), убачається, що ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 143803 від 17.06.2024 виконало і надало кредитні кошти позичальнику [PERSON] у повному обсязі, здійснивши 17.06.2024 о 13:40 год переказ грошових коштів на його банківську картку № [NUMBER] (а. с. 68-71). Згідно з карткою обліку виконання договору 143803 станом на 10.10.2024 у відповідача перед ТОВ "ФК "Кредіплюс" виникла заборгованість у сумі 13\~346,11 грн, з яких тіло кредиту\~12\~942,000 грн, заборгованість за відсотками\~3,11 грн, заборгованість за комісією\~401 грн (а.с.78-82). Відповідно до інформації наданої АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] в Банку емітовано картку [NUMBER] та 17.06.2024 на вказану картку надійшли грошові кошти у розмірі 3,60 грн (відповідно до п.2.2.1 Договору) (а.с. 143,144). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 143803 станом на 05.03.2025 заборгованість в розмірі 13\~346,11 грн за кредитним договором не погашена (а. с. 83). 10.10.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 10102024, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 143803 від 17.06.2024 року. Відтак, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 13\~346,11 грн. Відповідно до п. 4.1. договору факторингу право вимоги переходить від Клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог та Акту прийму передачі Реєстру, по формі встановленій у відповідному додатку. Відповідно до п. 5.1.6 договору факторингу клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. Наступне відступлення Фактором права грошової вимоги за цим Договором до третіх осіб допускається. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив платежів для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 10.10.2024 позивачем не здійснювалося жодних нарахування за кредитним договором. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за кредитним договором № 143803 в розмірі 13\~346,11 грн, з яких: 12 942,00 грн - сума заборгованості по кредиту; 3,11 грн - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 401,00 грн сума заборгованості за комісією. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом положень ч. 1, 2 ст. 207, п. 2 ч. 1 ст. 208\~ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, крім іншого, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-IV від 22.05.2003 (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 851-IV) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 (який діяв на момент виникнення правовідносин) (далі - Закон № 675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У ст. 11 № 675-VIII передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону № 675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону № 851-IV електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 № 675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом положень ч. 1, 2 ст. 207, п. 2 ч. 1 ст. 208\~ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, крім іншого, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-IV від 22.05.2003 (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 851-IV) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 (який діяв на момент виникнення правовідносин) (далі - Закон № 675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У ст. 11 № 675-VIII передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно з п. 2 ч.6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону № 675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону № 851-IV електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 № 675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора отриманого від ТОВ «ФК «Кредіплюс» прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав договір (здійснив акцепт пропозиції товариств), тобто договір вважається укладеними відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачем не спростовано презумпцію правомірності правочину та не надано будь-яких доказів того, що ТОВ «ФК «Кредіплюс», отримали персональні дані відповідача [PERSON] та використав їх у власних цілях. Таким чином, сторони договору досягли згоди з усіх істотних його умов, уклали його у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом обміну електронними повідомленнями та підписали у порядку, визначеному статтею 12 Закону, а тому договори вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону). Вказаним Кредитним договором № 143803 від 17.06.2024 передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування відсотків та інші платежі відповідно до договору, у разі наявності. [PERSON] , підписавши вказаний кредитний договір № 143803 від 17.06.2024 надав згоду на отримання та повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленими кредитним договором. Таким чином, за змістом позовних вимог та документів наявних у справі доказом укладення між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] договору про споживчий кредит слугує кредитний договір № 143803 від 17.06.2024. \~Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1078\~ЦК\~України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 10.10.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 10102024, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 143803 від 17.06.2024 року (а. с. 84-93). Відповідно до п. 4.1. договору факторингу право вимоги переходить від Клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог та Акту прийму передачі Реєстру, по формі встановленій у відповідному додатку. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 10.10.2024 року до договору факторингу № 10102024 ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набув права грошової вимоги до\~\~ [PERSON] у сумі 13\~346,11 грн (а. с. 94- 95). Згідно з актом приймання передачі реєстру боржників від 10.10.2024 до договору відступлення прави вимоги № 10102024 від 10.10.2024, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта від 10.10.2024, складений у письмовій формі згідно з додатком № 1 до договору, кількість боржників 664; загальна сума заборгованості: 8\~862\~161 грн. 86 коп.; сума фінансування що підлягає сплаті 572\~267 грн. 50 коп (а.с. 96-98). Відповідно до платіжної інструкції № 4484 від 11.10.2024 ТОВ «ФК «ЕЙС» сплатило ТОВ «ФК «Кредіплюс» грошові кошти, призначення платежу: оплата за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024 (а.с. 99). Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517\~ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом у справі № 761/1543/20, провадження № 61 - 10389св21 від 23.02.2022, справа № 639/86/17, провадження № 61-5039 св21від 19.01.2022, справа № 554/8549/15-ц, провадження № 61-18460св20 від 14.07.2021. Оскільки, позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» на підставі договору відступлення прави вимоги № 10102024 від 10.10.2024 укладеного з первісним кредитодавцем ТОВ «ФК «Кредіплюс» тому у нього, як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту та інших, передбачених договором платежів у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] , взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Доказів про визнання договору відступлення прави вимоги № 10102024 від 10.10.2024 недійсним чи погашення боргу первісним кредиторам матеріали справи не містять. Згідно з умовами договору про споживчий кредит № 143803 від 17.06.2024 позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах передбачених у договорі. Всупереч умовам договору про споживчий кредит № 143803 від 17.06.2024, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Кредіплюс», ні на рахунки ТОВ «ФК «ЕЙС». Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору. Відповідно до ч. 1, 3 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Положеннями ч. 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст.\~1054\~ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями ст.\~1049\~ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Факт підписання сторонами договору про споживчий кредит № 143803 від 17.06.2024 та отримання коштів відповідачем не спростовано, а тому суд вважає укладеним кредитний договір між сторонами. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору строк на який надається кредит становить 183 днів, до 17.12.2024. Згідно з ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст.\~610\~Цивільного кодексу\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Відповідач кредит отримав, в подальшому розпорядився даними коштами на власний розсуд, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, кредитні кошти не повернув. Доказів на спростування отримання кредиту в сумі 12\~942,00 грн відповідачем не надано. Враховуючи, що кошти фактично отримані відповідачем в добровільному порядку позивачу не повернуті, позивач має право вимагати виконання договору в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення коштів. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в судовому порядку суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 12\~942,00 грн, а позов в цій частині підлягає до задоволення. ТОВ «ФК\~«ЕЙС»,\~пред`являючи\~вимоги про\~погашення кредиту,\~просило у\~тому числі,\~крім тіла\~кредиту (сума,\~яку фактично\~отримав в\~борг позичальник),\~стягнути складові\~його повної\~вартості,\~зокрема,\~суму заборгованості\~за відсотками\~за Кредитним\~договором №\~143803\~від 17.06.2024\~у розмірі\~3,11\~грн.\~ За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як встановлено вище, суд вважає узгодженими між сторонами умови договору про споживчий кредит № 143803 від 17.06.2024. Згідно з\~умовами договору\~про споживчий\~кредит №\~143803\~від 17.06.2024 строк дії договору становить 183 днів, тобто з 17.06.2024 до 17.12.2024. Відповідно до п. 2.3. договору про споживчий кредит клієнт сплачує товариству проценти за користування кредитом які нараховуються за ставкою 0,10% річних. Згідно з карткою обліку виконання договору №143803 заборгованість відповідача [PERSON] за процентами складає 3,11 грн, а тому позов в частині стягнення з [PERSON] відсотків за користування кредитом підлягають стягненню в сумі 3,11 грн. Відтак, оскільки сума відсотків погоджена сторонами та на час винесення рішення у справі не сплачена відповідачем суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за процентами підлягають до повного задоволення за договором про споживчий кредит № 143803 від 17.06.2024. в сумі 3,11 грн. ТОВ «ФК « «ЕЙС»», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просило у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, суму заборгованості комісією за договором про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 143803 від 17.06.2024 в сумі 401,00 грн. Як встановлено вище, суд вважає узгодженими між сторонами умови договору про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 143803 від 17.06.2024. Згідно з п. 2.5 договору № 143803 від 17.06.2024 комісія за надання кредиту: 1140,00 грн, яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Згідно з карткою обліку виконання договору № 143803 заборгованість відповідача [PERSON] за комісією складає 401,00 грн, а тому позов в частині стягнення з [PERSON] комісії за управління та обслуговування кредиту підлягають стягненню в сумі 401,00 грн. Відтак, оскільки сума комісія погоджена сторонами та на час винесення рішення у справі не сплачена відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за комісійними винагородами підлягає до задоволення у розмірі 401,00 грн, в межах заявлених позовних вимог. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимогами про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 143803 від 17.06.2024 по тілу кредиту в розмірі 12\~942,00 грн, по нарахованим відсоткам в розмірі 3,11 грн, по комісії в розмірі 401,00\~грн,\~а всього 13\~346,11 грн. Так, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір за подачу позову в сумі 2 422,40 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідача. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну\~правничу допомогу . Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн надано: договір №04/02/25-01 про надання правничої допомоги від 04.02.2025, додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025 відповідно до якого вартість послуг узгоджується сторонами у протоколі погодження вартості послуг, додаткову угоду № 17 від 04.02.2025, видано довіреність на представлення інтересів ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» від 04.12.2024, складено акт прийому-передачі наданих послуг від 04.02.2025, на підставі яких вартість надання правової допомоги (складання позовної заяви, вивчення матеріалів справи, підготовка адвокатського запиту, підготовка та подача клопотання)(а.с. 100 - 108). Суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується надання ФОП [PERSON] правничої допомоги відповідно до договору №04/02/25-01 від 04.02.2025 на суму 7 000 грн. Разом з тим, частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд звертає увагу, що дана справа є типовою та нескладною, договором про надання правничої допомоги не визначено як розмір гонорару адвоката, так і вартість його послуг, розгляд самої справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження, представник позивача до суду жодного разу не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником позивача на надання правничої допомоги згідно вказаного переліку. Підсумовуючи викладене, враховуючи, що договором про надання правової допомоги розмір гонорару адвоката не визначений та виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, складність та категорію справи, а також положення ЄСПЛ щодо обґрунтованості судових витрат та практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правничу допомогу в цілому, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, неспівмірним, тому зменшує такі витрати до 4 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved