Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.12.2021 між АТ «ОТП Банк» (далі по тексту первісний кредитор) та відповідачем було укладено кредитний договір № 2038580550, відповідно до умов якого останній отримав кредит на споживчі потреби з фіксованою ставкою 0,01% у загальному розмірі 35278,00 грн. Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої станом на 21.06.2024 становить 28240,47 гривень, у тому числі за тілом кредиту 24002,31 грн, загальна сума богу за комісією 4233,36 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 4,80 грн. 21.06.2024 між первісним кредитором та позивачем було укладено кредитний договір та відповідно право вимоги до відповідача на суму заборгованості 28240,47 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн, та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9200 грн. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2025 відкрито провадження у справі, відповідачу встановлено строк п`ятнадцять днів для подання відзиву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив не подав, про розгляд справи сповіщався належним чином, у тому числі шляхом розміщення на офіційному веб-порталі суду оголошення про час і місце розгляду справи. Враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, а також наявність правових підстав відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.ст 3, 6, 627 ЦК Українив Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України, передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення Цивільного кодексу України, що регулюють договір позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд встановив, що 27.12.2021 між АТ «ОТП Банк» (далі по тексту первісний кредитор) та відповідачем було укладено кредитний договір № 2038580550, відповідно до умов якого останній отримав кредит на споживчі потреби з фіксованою ставкою 0,01% у загальному розмірі 35278,00 грн (5-12). Згідно розрахунку заборгованості від 21.06.2024 сума заборгованості за кредитним договором № 2038580550 заборгованість відповідача [PERSON] становить 28240,47 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 24002,31 грн, загальна сума богу за комісією 4233,36 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 04,80 грн (арк. 28). 21.06.2024 між первісним кредитом та позивачем було укладено договір факторингу № 21/06/24, відповідно до пункту 1.1 якого клієнт (АТ «ОТП Банк», первісний кредитор) передає, а фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», позивач) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості згідно з реєстром боржників. Відповідно до пункту 1.2 фактор передає в розпорядження клієнта грошові кошти за плату відповідно до умов договору. Передача прав вимоги до боржників за зобов`язанням в розмірі підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників № 1 по договору факторингу № 21/06/24 від 21.06.2024 за кредитним договором № 2038580550 відповідно до якого передається право вимоги до [PERSON] в розмірі 28240,47 грн, яка складається з забогованості за тілом кредиту 24002,31 грн, загальна сума богу за комісією 4233,36 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 04,80 грн (арк. 15-23). Згідно зі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 гривень. Щодо витрат на правничу допомогу. Чинне цивільне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, в межах цієї справи позивач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» отримав правову допомогу адвоката Литвиненко О.І. на загальну суму 9200,00 грн, що підтверджуються доданими до позовної заяви копіями: договору № 03-07/24 від 03.07.2024 про надання правничої допомоги, укладеного між позивачем та адвокатом, актом № 1 приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 на суму 9200,00 грн, платіжною інструкцією від 01.10.2024 № 4925 на суму 9200,00 грн. Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні. У зв`язку з задоволенням позову стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу на суму 9200,00 грн.

Outcome: approved