Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

23.04.2025 до Літинського районного суду Вінницької області із вищезазначеним позовом звернувся представник позивача - адвокат Данилюк П.П. (уповноважений представляти інтереси позивачки на підставі ордеру серії АВ № 1198390 від 20.03.2025 (а.с. 31) мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняв - [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. У свою чергу [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельних ділянок, що знаходяться на території Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області і позивач у справі являється спадкоємцем після смерті свого діда [PERSON] .. Коли позивач звернулася до Літинської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право власності на вказане майно, їй було відмовлено у його видачі по причині відсутності правовстановлюючих документів. У інший спосіб позивач не має можливості оформити дане спадкове майно. Тому представник позивача вимушений звернутись до суду за захистом прав позивачки та просив визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] . Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася. Її представник - адвокат Данилюк П.П. подав до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести у відсутність позивачки та її представника. Позовну заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити. Судові витрати просить залишити за позивачем (а.с. 76). Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явився. Надіслали на адресу суду листа, відповідно до якого просять розгляд справи проводити у відсутність представника селищної ради. Проти позову не заперечують (а.с. 62). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 8), [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть (а.с. 9) [PERSON] померла [INFO] . Довідкою Літинської державної нотаріальної контори за № 1021/02-14 від 23.10.2024 зазначається про те, що [PERSON] [INFO] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] та прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті [INFO] дружини [PERSON] (а.с. 10). Договором дарування будинку від 08.09.2005 (а.с. 11) [PERSON] передав безоплатно у власність (подарував), а [PERSON] прийняла у дар належний дарувальнику на праві приватної власності житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 06.04.2005 (а.с. 12) встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Рішення набрало законної сили 06.05.2005. Рішенням Вербівської сільської ради від 28.07.1994 (а.с. 13) [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку в розмірі 0,40 га, у тому числі: для обслуговування житлового будинку 0,25 га; для ведення особистого підсобного господарства 0,15 га. Земельна ділянка находиться в межах с. Бруслинів біля житлового будинку по [ADDRESS] (так у документі). Згідно витягу від 06.11.2024 (а.с. 14-19) земельна ділянка площею 0,2500 га із кадастровим номером 0522481300:04:001:0741 розташована по [ADDRESS] . Призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. Згідно витягу від 06.11.2024 (а.с. 20-25) земельна ділянка площею 0,1500 га із кадастровим номером 0522481300:04:001:0775 розташована по [ADDRESS] . Призначення - для ведення особистого селянського господарства. Листом Літинської державної нотаріальної контори за № 137/02-14 від 14.02.2025 (а.с. 28) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину до майна померлого [INFO] [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. При ухваленні рішення судом було досліджено матеріали спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 40-61) та встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 69) [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 70) [PERSON] помер [INFO] . Довідкою Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 199 від 15.05.2025 (а.с. 71) зазначається , що земельні ділянки, які належать померлій [PERSON] : 0,2500 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: 0522481300:04:001:0741 та 0,1500 га для ведення особистого селянського господарства розташовані за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Державний акт (сертифікат) на земельні ділянки спадкодавцями за життя не виготовлений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на право на земельні ділянки. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Оскільки [PERSON] за життя не отримала державного акту на земельні ділянки, хоча земельні ділянки і передані останній у приватну власність, відтак позивач в порядку спадкування після смерті [PERSON] та після смерті [PERSON] вправі порушувати питання про успадкування права власності на ці земельні ділянки. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , яка померла [INFO] належало право приватної власності на земельні ділянки на території с. Бруслинів Вінницького (Літинського) району Вінницької області, а позивач [PERSON] має намір успадкувати майно [PERSON] , (який у свою чергу прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті [INFO] [PERSON] ), проте успадкувати майно не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому з метою захисту майнових прав позивачки, за останньою слід визнати право власності на зазначені земельні ділянки, які належали [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після смерті якої прийняв - [PERSON] , у свою чергу після смерті якого 02.04.2007 спадщину прийняла спадкоємець [PERSON] (позивач у справі). Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати, за клопотанням представника позивача (а.с. 76) слід залишити за позивачем [PERSON] ..

Outcome: approved