Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Товариство з обмеженою відповідальністю "КОШЕЛЬОК" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3343208024-467186 від 20 вересня 2021 року у розмірі 43 631,11 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20 вересня 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 3343208024-467186 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Умови договору, зокрема сума кредиту, строк кредитування та відсоткова ставка, були визначені у договорі та паспорті кредиту. Позивач виконав свої зобов`язання, перерахувавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 7 850,00 грн. на банківську картку, вказану останньою при оформленні кредиту. Відповідач, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним відповідно до умов договору. Однак, відповідач своїх зобов`язань не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надала, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 20 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] було укладено Договір № 3343208024-467186 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору кредиту, позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 7 850,00 грн на засадах строковості, поворотності та платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у визначеному Договором розмірі та порядку. Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконав, перерахувавши відповідачу грошові кошти у розмірі 7 850,00 грн на банківську картку № [NUMBER] Відповідач належним чином не виконувала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 15 січня 2025 року у неї утворилась заборгованість у загальному розмірі 43 631,11 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7 850,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 19 762,38 грн; інфляційних збитків (12.01.2022-15.01.2025) - 13 524,54 грн; 3% річних (12.01.2022-15.01.2025) - 2 494,19 грн. V. Норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором кредиту, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 43 631,11 грн. Згідно зі статтею 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved