Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом в якому просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 01.05.2023 року, видане державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Куроп`ятник В.М, зареєстрованого в реєстрі за № 4-346; в порядку поділу спільного майна колишнього подружжя стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] та з її законного представника [PERSON] , [INFO] , на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини легкового автомобіля марки LEXUS, модель LX 470 ЗНГ, тип: легковий універсал - В, 2004 року випуску, колір: чорний, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , об`єм двигуна: 4664, реєстраційний номер: [NUMBER] у розмірі 332 150 грн. (триста тридцять дві тисячі сто п`ятдесят гривень); визнати за [PERSON] право власності на легковий автомобіль марки LEXUS, модель LX 470 ЗНГ, тип: легковий універсал - В, 2004 року випуску, колір: чорний, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , об`єм двигуна: 4664, реєстраційний номер: [NUMBER] ; стягнути солідарно з [PERSON] та з її законного представника [PERSON] та з Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 на її користь судові витрати. Позов обґрунтовує тим, що 02.12.1983 року між нею та [PERSON] , 1964 року народження, було укладено шлюб, а 11.04.2011 року шлюб між ними було розірвано. Під час шлюбу ними за спільні кошти, у спільну сумісну власність, було придбано та зареєстровано на ім`я [PERSON] легковий автомобіль марки LEXUS, модель LX 470 ЗНГ, тип: легковий універсал - В, 2004 року випуску, колір: чорний, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , об`єм двигуна: 4664, реєстраційний номер: [NUMBER] , що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 07.07.2009 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.01.2018 року серії [NUMBER] і на майно, що належало [PERSON] відкрилась спадщина. Враховуючи, що вказаний автомобіль було придбано у шлюбі за спільні кошти її та [PERSON] і не дивлячись на те, що [PERSON] був титульним власником згідно технічного паспорту, вказаний автомобіль перебував у спіль ній сумісній власності подружжя, а тому спадщина відкрилась лише на 1/2 частину автомобіля, що належала [PERSON] , оскільки відповідно до законодавства частки у спільному сумісному майні подружжя є рівними (ч. 1 ст. 71 СК України). 15.07.2024 року адвокатом АО «Лєгіст» Мурашко І.С. було подано адвокатський запит до РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС), в якому він просив надати інформацію щодо документів, на підставі яких вказаний автомобіль було зареєстровано за [PERSON] , копії документів на підставі яких вказаний автомобіль було зареєстровано за [PERSON] , інформацію про поточного власника автомобіля. 17.07.2024 року РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) було надано відповідь на адвокатський запит № 31/31/14/349-аз/05- 2024-231-2024. Єдину інформацію, яку було надано, що перереєстрація вказаного автомобіля за [PERSON] відбулась 04.05.2023 року в ТСЦ 3541 РСЦ ГСЦ МВС в Кіровоградській області, а в наданні іншої інформації та документів було відмовлено, оскільки інформація, яку просили надати містить конфіденційну інформацію, яку може бути надано виключно на підставі ухвали суду. 01.05.2023 року Державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем вказаного автомобіля є [PERSON] . Вказане свідоцтво було видане на підставі Договору про поділ спадкового майна від 01.05.2023 року, який було укладено між [PERSON] та [PERSON] в особі [PERSON] . Відповідно до п. 5 Договору у спадщину до [PERSON] переходить вищезазначений автомобіль. Зазначає, що в 2018 році вона вже зверталась до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовною заявою про поділ майна подружжя, в якому однією з позовних вимог було визнання права власності на 1/2 частину вищевказаного автомобіля і 19.08.2019 року судом було винесено рішення у справі № 405/1097/18, яким у задоволені позову було відмовлено. В якості підстави для відмови у позові вказувалось: «Також судом відзначається, що сам факт звернення спадкоємців спадкодавця [PERSON], якими є малолітня донька [PERSON], [INFO], інтереси якої представляє законний представник [PERSON], та повнолітня донька [PERSON], [INFO], до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], не є порушенням прав позивача відповідачами з урахуванням того, що у спадкову масу входить і рухоме майно - автомобіль Lexus ЬХ 470 ЗНГ, державний номерний знак [NUMBER] , та нерухоме майно - квартира [ADDRESS], які є спільно набутим майном за час зареєстрованого шлюбу померлого з позивачем, оскільки відповідачі не отримали свідоцтв про право на спадщину за законом, їх частка також не визначена нотаріусом. Доказів порушення, невизнання або оспорювання відповідачами прав позивача, які дають їй як позивачу право на звернення до суду з даними позовними вимогами, матеріалами справи не встановлено та стороною позивача не надано, оскільки відповідачі не порушили прав позивача щодо визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на його частку, так як в цих правовідносинах був її (позивача) померлий чоловік [PERSON], який помер [INFO], за життя якого позивач з позовом не зверталась". З огляду на викладене вище, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожногодоказуокремо, а такождостатність та взаємний зв 'язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог позивача ОСОБА 1 та відмовою у зв`язку з цим в задоволенні позову». Вказує, що вказаним рішенням судому було констатовано, що спадкоємці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , не отримавши свідоцтв про право на спадщину за законом, не порушили її прав, оскільки факт звернення до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не свідчить про порушення її прав, як співвласника вказаного майна, а також, що отримання свідоцтв про право на спадщину є різними речами. Судом було констатовано передчасність звернення з позовом, оскільки на момент звернення до суду її права не порушувались, адже такі права можуть бути порушені лише видачою свідоцтв про право на спадщину. При цьому, видача [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на спірний автомобіль, як на єдине ціле, а не його частину порушує її права, як співвласника. Видаючи свідоцтво про право на спадщину за законом, державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1, не переконалась в повній мірі щодо перебування спірного автомобіля у спільній сумісній власності її та [PERSON] , як такого, що було придбано в період шлюбу. Нотаріус помилково вважала, що вказаний автомобіль належав на праві особистої приватної власності [PERSON] , та те, що він був його одноосібним власником. Нотаріус, на момент видання спірного свідоцтва знала про те, що вказаний автомобіль перебував у спільній сумісній власності її та [PERSON] , оскільки вона надала нотаріусу відповідну інформацію про факт перебування у шлюбі із спадкодавцем в період з 02.12.1983 року по 11.04.2011 рік, нотаріус повинна була встановити, що до спадкової маси входить лише та частина у спільній сумісній власності колишнього подружжя, яка належить спадкодавцю, в той час як інша частина залишається у власності іншого співвласника. Нотаріусом було неправильно визначено спадкове майно та видано свідоцтво про право на спадщину на частину майна, яке не входило до складу спадщини, [PERSON] мала право на спадкування лише 1/2 частину спірного автомобіля, а не усього автомобіля в цілому. Будь-яких заяв про те, що спірний автомобіль належав спадкодавцю на праві особистої власності або що вона не претендує на одержання свідоцтва про право власності у спільному майні подружжя на спірний автомобіль вона не подавала, а тому вказаним свідоцтвом про право на спадщину за законом, порушуються її права, як співвласника за спільною сумісною власністю, адже оспорюване свідоцтво про право на спадщину видано особі, яка не мала право на спадкування (в 1/2 частині), а тому є підстави для визнання недійсним вказаного свідоцтва в цілому. Беручи до уваги той факт, що [PERSON] вже більше року, починаючи з травня 2023 року, зазначається титульним власником спірного автомобіля та користується ним, автомобіль знаходиться у повному її володінні, вона вважає за необхідне залишити за нею право власності на спірний автомобіль, стягнувши з неї грошову компенсацію за 1/2 частину вартості автомобіля, яка визначена нею в розмірі середньої вартості автомобіля. Позивач зазначає, що [PERSON] народилась [INFO] , станом на момент звернення із позовом має статус малолітньої та має часткову цивільну дієздатність, а відтак до набуття нею повноліття грошові зобов`язання мають виконуватись [PERSON] , як її матір`ю та законним представником і посилається на норми ст. 99 Податкового кодексу України, вказуючи, що [PERSON] , будучи матір`ю малолітньої [PERSON] має нести солідарну майнову відповідальність за погашення грошових зобов`язань [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просила задовольнити позов. Ухвалою суду від 07.11.2024 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачам надано термін для подання відзиву на позов, витребувано докази. 30.12.2024 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Звіздун А.М. подано відзив на позов. 14.02.2025 року позивачем подана уточнена позовна заява та заява про залучення [PERSON] до участі в справі в якості співвідповідача. Згідно уточненої позовної заяви позивач просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 01.05.2023 року, видане державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Куроп`ятник В.М, зареєстрованого в реєстрі за № 4-346; в порядку поділу спільного майна колишнього подружжя стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] та з її законного представника [PERSON] , [INFO] , на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини легкового автомобіля марки LEXUS, модель LX 470 ЗНГ, тип: легковий універсал - В, 2004 року випуску, колір: чорний, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , об`єм двигуна: 4664, реєстраційний номер: [NUMBER] у розмірі 160 075 грн. (сто шістдесят тисяч сімдесят п`ять гривень); в порядку поділу спільного майна колишнього подружжя стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини легкового автомобіля марки LEXUS, модель LX 470 ЗНГ, тип: легковий універсал - В, 2004 року випуску, колір: чорний, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , об`єм двигуна: 4664, реєстраційний номер: [NUMBER] у розмірі 160 075 грн. (сто шістдесят тисяч сімдесят п`ять гривень); визнати за [PERSON] право власності на легковий автомобіль марки LEXUS, модель LX 470 ЗНГ, тип: легковий універсал - В, 2004 року випуску, колір: чорний, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , об`єм двигуна: 4664, реєстраційний номер: [NUMBER] ; стягнути солідарно з [PERSON] та з її законного представника [PERSON] та з Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 на її користь судові витрати. Ухвалою суду від 17.02.2025 року [PERSON] залучено до участі в справі в якості співвідповідача. Ухвалою суду від 07.04.2025 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Мурашко І.С. позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначив, що про порушення свого права його довіритель дізналась 01.05.2023 року, компенсаціє просить стягнути солідарно з трьох відповідачів. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Звіздун А.М. позов не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов, просив відмовити в його задоволенні та подав суду заяву про застосування строків позовної давності. Відповідачі - представник Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не сповістили. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносин. Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 23.01.2018 року серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтей 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1219 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане не мала права на спадкування, а також інших випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що 01.05.2023 року Державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем автомобіля LEXUS, модель LX 470 ЗНГ, тип: легковий універсал - В, 2004 року випуску, колір: чорний, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , об`єм двигуна: 4664, реєстраційний номер: [NUMBER] , є [PERSON] . Вказане свідоцтво було видане на підставі Договору про поділ спадкового майна від 01.05.2023 року, який було укладено між [PERSON] та [PERSON] в особі [PERSON] . Відповідно до п. 5 Договору у спадщину до [PERSON] переходить вищезазначений автомобіль. З матеріалів спадкової справи № 37/2008, яка витребувана судом, вбачається, що 01.05.2023 року між [PERSON] «Спадкоємець 1» та [PERSON] «Спадкоємець 2» від імені якої діяла законний представник мати - [PERSON] , з урахуванням рішення виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 11.04.2023 року № 261 «Про надання дозволів» був укладений договір про поділ спадкового майна, який був посвідчений Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 та зареєстрований в реєстрі № 4-343. Відповідно до п. 4 договору про поділ спадкового майна до складу спадкового майна, що підлягає поділу входить: - 1/2 (одна друга) частка квартири під номером [ADDRESS] ; - квартира під [ADDRESS] ; - автомобіль марки LEXUS, модель LX 470 ЗНГ, тип легковий універсал-В, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до п. 5 договору поділу, після його укладання: У спадщину до [PERSON] переходить: 1/2 (одна друга) частка квартири під номером [ADDRESS] ; У спадщину до [PERSON] переходить: квартира під [ADDRESS] ; - автомобіль марки LEXUS, модель LX 470 ЗНГ, тип легковий універсал-В, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . В пункті 9 договору поділу зазначено, що він є підставою для видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на зазначені об`єкти спадкового майна. В результаті, після укладання договору про поділ спадкового майна 01.05.2023 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою було видане [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 4-344 на 1/2 (одна друга) частку квартири під номером [ADDRESS] . [PERSON] також 01.05.2023 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 4-345 на квартиру під [ADDRESS] . Їй же 01.05.2023 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 4-346 на автомобіль марки LEXUS, модель LX 470 ЗНГ, тип легковий універсал-В, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . В процесі підготовки документів для ухвалення рішення про надання дозволу на укладання договору поділу спадкового майна здійснювалась оцінка спадкового майна, яке підлягало поділу. Оціночна вартість квартири під номером [ADDRESS] складала 918 077,00 гривень. Оціночна вартість квартири під [ADDRESS] складала 808 962,00 гривень. Оціночна вартість автомобіля марки LEXUS, модель LX 470 ЗНГ, тип легковий універсал-В, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] складала 380 000,00 гривень. В пункті 6 договору про поділ спадкового майна зазначено: «Розподіл спадщини - спадкового майна «Сторонами» здійснено без доплати грошової компенсації, оскільки Сторони вважають, що вартість майна, яке переходить кожному із них в натурі відповідає вартості їх часток у спадщині». В матеріалах справи (а.с. 90) наявна копія заяви [PERSON] про прийняття спадщини за законом адресована Кропивницькій міській державній нотаріальній конторі № 1 за вх. № 90 від 26.01.2028 року, в якій [PERSON] вказує: «07 листопада помер мій колишній чоловік [PERSON] . Цією заявою я приймаю спадщину після колишнього чоловіка [PERSON] , прошу видати свідоцтво по ст. 60, 63, 70 СК України». На аркуші справи 91 міститься копія заяви [PERSON] датована 26.01.2018 року і адресована Першій Кіровоградській державній нотаріальній конторі, в якій зазначено: « [INFO] помер мій колишній чоловік [PERSON] , 1964 р.н., з ним перебувала у шлюбі з 02.12.1983 р. по 11.04.2011 р. Ст. 60-63 Сімейного кодексу України мені роз`яснені. Квартира [ADDRESS] , квартира [ADDRESS] , рушниця «Їж» 20-го калібру, рушниця «MOSBERG» 12-го калібру є спільною сумісною власністю подружжя, претендую на визначення частки подружжя у спільному майні». З наведеного вбачається, що [PERSON] самостійно визначила статус спільного сумісного майна подружжя і автомобіль марки LEXUS, модель LX 470 ЗНГ, тип легковий універсал-В, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] нею не зазначений як об`єкт спільної сумісної власності подружжя, а відтак і виконавчий комітет при наданні дозволу на укладання договору про поділ спадкового майна і нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль марки LEXUS, модель LX 470 ЗНГ, тип легковий універсал-В, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] на ім`я [PERSON] , враховували і позицію [PERSON] щодо визначеного нею спільного сумісного майна колишнього подружжя. Дозвіл на укладання договору поділу спадкового майна надавався виконавчим комітетом Кропивницької міської ради, а безпосередньо його посвідчення здійснила Кропивника міська державна нотаріальна контора № 1, на підставі дозволу виконкому та матеріалів спадкової справи, але ні дозвіл, ні договір про поділ спадкового майна позивачем не оспорюються. Враховуючи викладене у суду відсутні підстави для визнання свідоцтвапро право на спадщину за законом від 01.05.2023 року, видане державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Куроп`ятник В.М, зареєстрованого в реєстрі за № 4-346 недійсним. Крім того, в 2018 році позивач зверталась до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовною заявою про поділ майна подружжя, в якому однією з позовних вимог було визнання права власності на 1/2 частину вищевказаного автомобіля і 19.08.2019 року Ленінським районним судом м. Кіровограда було винесено рішення у справі № 405/1097/18, яким у задоволені позову було відмовлено. Вказаним рішенням судому було констатовано, що спадкоємці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , не отримавши свідоцтв про право на спадщину за законом, не порушили прав позивача, оскільки факт звернення до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не свідчить про порушення прав позивача, як співвласника вказаного майна, а також, що отримання свідоцтв про право на спадщину є різними речами. Суд відмовив у задоволенні позову не у зв`язку із пропуском строків позовної давності, а у зв`язку саме з безпідставністю позовних вимог. Обгрунтовуючи позовні вимоги на даний час, позивач зазначаєту обставину, що автомобіль, який, з її позиції, являвся спільною сумісною власністю колишнього подружжя її та [PERSON] був врахований в спадкову масу без урахування частки в спільному сумісному майні подружжя і, оскільки, в результаті такого поділу на увесь автомобіль було видане свідоцтво про право на спадщину на спадкоємця [PERSON] , то остання, разом із законним представником, має солідарно сплатити вартість 1/2 частки автомобіля, свідоцтво про право на спадщину має бути визнано недійсним За [PERSON] має бути визнано право власності на увесь автомобіль марки LEXUS, модель LX 470 ЗНГ, тип: легковий універсал - В, 2004 року випуску, колір: чорний, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , об`єм двигуна: 4664, реєстраційний номер: [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Частиною 1 статті 31 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа), має право: 1) самостійно вчиняти дрібні побутові правочини. Правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість; Згідно з частиною 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Частиною 1 статті 47 ЦПК України визначено, що цивільна процесуальна дієздатність - це здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Частиною 1 ст. 59 ЦПК України встановлено, що права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Зазначені норми матеріального і процесуального права свідчать про те, що малолітня [PERSON] жодним чином не може бути самостійним учасником справи, зокрема і відповідачем, а відтак і не може нести, як самостійну так і солідарну відповідальність перед позивачем. Позивач просить в порядку поділу спільного майна колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] стягнути солідарно з [PERSON] та з її законного представника [PERSON] на свою користь грошову компенсацію вартості в сумі 166 075 гривень 1/2 частини легкового автомобіля марки LEXUS, модель LX 470 ЗНГ, тип: легковий універсал - В, 2004 року випуску, який вона вважає спільним сумісним майном колишнього подружжя. При цьому, позивач жодним чином не обґрунтовує чому ж має настати саме солідарна відповідальність малолітньої особи, яка не є дієздатною і не має здатності особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді. Більше того, позивачем не обґрунтовано чому [PERSON] являється самостійним учасником справи та не вказано, в чому полягає суть порушених нею законних прав та інтересів позивача і яку саме відповідальність і, чому саме, вона повинна нести. Норми статті 99 Податкового кодексу України визначають порядок виконання грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу фізичної особи (у тому числі фізичної особи-підприємця, фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність) у разі її смерті або визнання безвісно відсутньою чи недієздатною, а також малолітньої/неповнолітньої особи і не можуть бути застосовані в даному випадку та є недоречними. Право на визначення кола учасників справи, в тому числі і відповідачів, а також визначення підстав і предмета позову, суті порушених прав та належного способу захисту для поновлення порушеного права кожним із відповідачів, належить позивачу. Невірне визначення статусу учасників справи, кола відповідачів та, можливо інших учасників справи, підстав і предмета позову, суті порушених прав та належного способу захисту для поновлення порушеного права кожним із відповідачів є підставою для відмови в задоволенні позову, а тому, враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні позову [PERSON] до відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Крім того, представником відповідачів подана заявапро застосування строку позовної давності, яка є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, так як позивач самостійно визначила статус спірного автомобіля в 2018 році. Відповідно до вимог положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційної розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача, а тому суд відносить судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи за її рахунок.

Outcome: dismissed