Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 19.07.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 2914264, який було підписано електронним підписом відповідача, та за яким відповідач отримав від позикодавця кредит в сумі 5800,00\~грн., строком на 30 днів, з процентною ставкою 1,5% в день та пенею за невиконання умов договору у розмірі 5,0% в день. 14.06.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, до якого, в тому числі, додатковою угодою № 2 від 28.07.2021 року, додатковою угодою № 7 від 13.06.2022 року та додатковою угодою № 41 від 08.10.2024 року було внесено зміни, та за якими до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до боржників, в тому числі, до [PERSON] за вказаним вище договором позики. Посилаючись на те, що всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку із чим у нього перед позивачем утворилася заборгованість в сумі 20010,00 грн., з яких 5800,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 16,82 грн. заборгованість за відсотками, 11600,00 грн. заборгованість за пенею та 2593,18 грн. заборгованість за комісією, яку позивач просив суд стягнути з відповідача разом із сумою судових витрат. Крім того позивач вказує, що 07.02.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 100958890, який було підписано електронним підписом відповідача, та за яким відповідач отримав від кредитодавця кредит в сумі 4000,00 грн., строком на 75 днів, з процентною ставкою 1,5% в день та комісією у розмірі 20,0% від суми кредиту. 16.07.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 16072024, за яким до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до боржників, в тому числі, до [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. Посилаючись на\~те,\~що всупереч\~умовам кредитного\~договору,\~відповідач не\~виконав взятих\~на себе\~зобов`язань,\~у зв`язку\~із чим\~у нього\~перед позивачем\~утворилася заборгованість\~в сумі\~5900,00\~грн.,\~з яких\~4000,00\~грн.\~ заборгованість\~за основною\~сумою боргу,\~1100,00\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками,\~та 800,00\~грн.\~ заборгованість\~за комісією, яку позивач просив суд стягнути з відповідача разом із сумою судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, будучи належним чином, у відповідності до п. 3 ч. 8 та ч. 11 ст. 128 ЦПК України, повідомленим про дату, час і місце судового засідання, будь-яких заяв чи клопотань не подавав, правом надання відзиву не скористався. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, на підставі ухвали суду, справу розглянуто в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, та позивач проти такого вирішення справи заперечень не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Щодо договору позики № 2914264. 19.07.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 2914264, за умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу кредит в розмірі 5800,00 грн. (п. 2.1 Договору); строком на 30 днів (п. 2.2 Договору); з комісією за надання позики в розмірі 44,71% від суми позики, що складає 2593,18 грн., з денною процентною ставкою у розмірі 1,50% на день; процентами за надстрокове користування позикою у розмірі 2,0% на день, пенею у розмірі 5,0% на день, строком до 17.08.2024 року, шляхом перерахування коштів на банківський картковий рахунок позичальника (електронний платіжний засіб № [NUMBER] ). Згідно з п. 4 договору позики, проценти за цим договором нараховуються щоденно, починаючи з другого дня користування позикою до повернення позики (включно), на залишок позики, виходячи зі строку фактичного користування позикою та повного погашення заборгованості за Договором. Вказаний кредитний договір підписано відповідачем з використанням електронного підпису, шляхом використання одноразового ідентифікатора. 14.06.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, до якого, в тому числі, додатковою угодою № 2 від 28.07.2021 року, додатковою угодою № 7 від 13.06.2022 року та додатковою угодою № 41 від 08.10.2024 року було внесено зміни, та за якими до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до боржників, в тому числі, до [PERSON] за вказаним вище договором позики. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги, до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1 Договору). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 33 від 08.10.2024 року, до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 2914264. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 28.02.2025 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 2914264 від 19.07.2024 року дорівнює 20010,00 грн., з яких 5800,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 16,82 грн. заборгованість за відсотками, 11600,00 грн. заборгованість за пенею та 2593,18 грн. заборгованість за комісією. Щодо кредитного договору № 100958890. 07.02.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 100958890, який було підписано електронним підписом відповідача, та за яким відповідач отримав від позивача кредит в сумі 4000,00 грн. (п. 1.2 Договору), строком на 75 днів з 07.02.2022 року (п. 1.3 Договору); з пільговим періодом - 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 22.02.2022 року (п. 1.3.1); з поточним періодом, що складає 60 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 23.04.2022 року (п. 1.3.2 Договору); з комісією за надання кредиту: 800,00 грн., яка нараховується за ставкою 20,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1 Договору); процентами за користування кредитом протягом пільгового періоду: 900,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду за 15 днів (п. 1.5.2 Договору); процентами за користування кредитом протягом поточного періоду: 12000,00 грн., які нараховуються за ставкою 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3 Договору); кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] (п. 2.1 Договору). 16.07.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 16072024, за яким до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до боржників, в тому числі, до [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги, до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1 Договору). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 16.07.2024 року, до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 100958890. Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 100958890, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за вказаним кредитним договором дорівнює 5900,00 грн., з яких 4000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1100,00 грн. заборгованість за відсотками, та 800,00 грн. заборгованість за комісією. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір позики № 2914264 від 19.07.2024 року та кредитний договір № 100958890 від 07.02.2022 року укладені у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. На підставі зазначеного,

Outcome: partial