Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

02 червня 2025 року позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (далі - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 28 квітня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі - «Позикодавець») та [PERSON] (далі - «Позичальник») було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1141196, за умовами якого Позикодавець надав Позичальнику грошові кошти у розмірі 3000 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису Ес17NVkYUc, що був надісланий на вказану Позичальником електронну адресу - e-mail: [INFO] ) у порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». 01 травня 2021 року між Позикодавцем та Позичальником, за ініціативою останнього, було укладено Додаткову угоду №1141196 до Договору позики №1141196 від 28 квітня 2021 року, за умовами якої Позичальник збільшив суму позики на 2000 грн. Таким чином, загальний розмір позики становить 5000 грн. Додаткова угода підписана електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 3іqKGca3wo, що був надісланий на вказану Позичальником електронну адресу - e-mail: [INFO] ) у порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Позикодавець на виконання п.1 Договору (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1141196 від 28 квітня 2021 року та Додаткової угоди №1141196 від 01 травня 2021 року до Договору позики №1141196 від 28 квітня 2021 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 5000 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС». 19 листопада 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» було укладено Договір факторингу №1911, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1141196 від 28 квітня 2021 року та Додаткової угоди №1141196 від 01 травня 2021 року до Договору позики №1141196 від 28 квітня 2021 року. У свою чергу, 03 квітня 2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» згідно Договору факторингу №030423-ФК відступило ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і до [PERSON] за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1141196 від 28 квітня 2021 року та Додаткової угоди №1141196 від 01 травня 2021 року до Договору позики №1141196 від 28 квітня 2021 року. Станом на дату подання позову до суду заборгованість за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1141196 від 28 квітня 2021 року відповідачем [PERSON] не погашається, проценти за користування кредитом не сплачуються, у зв`язку із чим утворилась заборгованість. Посилаючись на наведені обставини, позивач ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1141196 від 28 квітня 2021 року у розмірі 15785 грн 60 коп., яка складається з: 5000 грн - заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту); 10785 грн 60 коп. - заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що після оформлення пенсії ним буде здійснено погашення заборгованості за Договором позики в повному обсязі. Вислухавши доводи відповідача, дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що 28 квітня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІ» та [PERSON] було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1141196 (а.с.6). Так, за умовами п.1. Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджених умовах Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідно до п.2 Договору, сума позики 3000 грн, строк позики (строк договору) 30 днів, фіксована базова процентна ставка становить 1,99% в день. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п.3. Договору). Згідно п.п.4.1., 4.2. п.4 Договору, підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що: він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачено ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі - «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена у Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. Положеннями п.5. Договору передбачено, що Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Ес17NVkYUc. 01 травня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІ» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1141196 до Договору позики №1141196 від 28 квітня 2021 року (а.с.6 зворот). Так, за умовами п.1. Додаткової угоди на підставі звернення Позичальника, здійсненого за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційної системи Позикодавця, Позикодавець збільшує суму наданої Позичальнику позики з 3000 грн на 2000 грн. Таким чином, загальний розмір наданої Позики становить 5000 грн. Згідно п.п.2, 3 Додаткової угоди позичальник розуміє та підтверджує те, що у зв`язку зі збільшенням загального розміру Позики, зміниться орієнтовна загальна вартість позики, яка складає 5972 грн 90 коп. Зазначена вище загальна вартість Позики та Процентів, що підлягають сплаті, наведена з урахуванням належного, повного та своєчасного виконання Позичальником зобов`язань за Договором. У разі невиконання чи несвоєчасного виконання Позичальником зобов`язань за Договором, зазначена сума перераховується на умовах Договору. Пунктом 4 Додаткової угоди визначено, що інші положення Договору не змінені та не доповнені цією додатковою угодою залишаються без змін та сторони підтверджують по ним свої зобов`язання. Додаткова угода підписана [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 3іqKGca3wo. Згідно п.6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», перебувають у загальному доступі та опубліковані на сайті www.mycredit.ua. (а.с.8-18). Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» підтверджує, що клієнт [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладений Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1141196 від 28 квітня 2021 року ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор - Ес17NVkYUc, час відправки ідентифікатора позичальнику - 28.04.2021 18:39:50, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор - opanasukaleksej1710@gmail.com (а.с.18 зворот). Відповідно до платіжної інструкції/Операція №cf4178b2-f05f-4b91-b86b-caa6b4918938 від 28.04.2021 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на рахунок № [NUMBER] , отримувач: [PERSON] перераховано кошти у сумі 3000 гривень (а.с.21), видача на банківські карти клієнтів онлайн-позик, підтверджується також листом від №10/04/25-14 від 11.04.2025 року (а.с.23) та довідкою №КД-000020089/ТНПП ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 11.04.2025 року (а.с.24). Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» підтверджує, що клієнт [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено Додаткову угоду №1141196 від 01 травня 2021 року до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1141196 від 28 квітня 2021 року ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор - 3іqKGca3wo, час відправки ідентифікатора позичальнику - 01.05.2021 17:06:56, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор - opanasukaleksej1710@gmail.com (а.с.23 зворот). Відповідно до платіжної інструкції/Операція №0с5аd579-95eb-4b09-9a5e-c45b4fle7d6e від 01.05.2021 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на рахунок № [NUMBER] , отримувач: [PERSON] перераховано кошти у сумі 2000 гривень (а.с.19), видача на банківські карти клієнтів онлайн-позик, підтверджується також листом від №10/04/25-14 від 11.04.2025 року (а.с.23) та довідкою №КД-000020091/ТНПП ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 11.04.2025 року (а.с.22 зворот). Отже, [PERSON] здійснив дії, спрямовані на укладення кредитного договору, який є предметом позову, в установленому законом порядку вказаний договір недійсним не визнавався і є чинним. Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором - 5000 грн. Відповідач [PERSON] зобов`язання за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1141196 від 28 квітня 2021 року не виконав, заборгованість, у строк, обумовлений договором не погасив, проценти за користування кредитними коштами не сплатив. 19 листопада 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» («Клієнт») та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» («Фактор») укладено Договір факторингу №1911, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі Заборгованостей (а.с.28-35). Відповідно до Реєстру прав вимоги №3 від 19 листопада 2021 року до Договору факторингу №1911, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 16882 грн 16 коп. (а.с.36-37). 03 квітня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» («Клієнт») та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» («Фактор») укладений Договір факторингу №030423-ФК, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржників, у тому числі до відповідача [PERSON] за Договором позики №1141196 від 28 квітня 2021 року (а.с.38-46). Відповідно до Реєстру заборгованості до Договору факторингу №030423-ФК від 03 квітня 2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 16882 грн 16 коп., з яких: 4993 грн 10 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту), 11889 грн 06 коп. - сума заборгованості за відсотками (а.с.47-48). Пунктом 5.2. зазначених Договорів факторингу визначено, що перехід від клієнта до позивача/фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого позивач/фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог. Обидва договори факторингу та реєстри прав вимог містять чітку інформацію щодо боржника, номеру та дати договору позики, укладеному між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] та суми заборгованості. Договори факторингу та реєстри прав вимог містять підписи сторін, за такого є належними та допустимими доказами. Відповідно до Розрахунку суми заборгованості за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1141196 від 28 квітня 2021 року за період з 28.04.2021 року по 28.05.2025 року заборгованість [PERSON] складає 15785 грн 60 коп., з яких: заборгованість за тілом позики - 5000 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 10785 грн 60 коп. (а.с.25-27). Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Як свідчать матеріали справи, договір укладено сторонами в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону). Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з приписами ст.12, ч.1, 5-7 ст.81, ч.1 ст.89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як встановлено матеріалами справи Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1141196 від 28 квітня 2021 року та Додаткова угода №1141196 від 01 травня 2021 року до Договору позики №1141196 від 28 квітня 2021 року укладені між сторонами в електронній формі, підписані електронними підписами позичальника шляхом використання одноразових ідентифікаторів та відправлення товариству електронних повідомлень про прийняття пропозиції укласти Договір. Установивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем Договір не був би укладений сторонами, суд доходить висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним Договором. У Договорі сторонами погоджено всі його істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, умови кредитування. За інформацією ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС», викладеною у листі від 11 квітня 2025 року за вих.№КД-000020089/ТНПП, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відповідно до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1141196 від 28 квітня 2021 року здійснено наступний переказ коштів: дата 28.04.2021 року; номер платежу cf4178b2-f05f-4b91-b86b-caa6b4918938; сума 3000 грн; отримувач [PERSON] - ЕПЗ номер [NUMBER] (а.с.24), та викладеною у листі від 11 квітня 2025 року за вих.№КД-000020091/ТНПП, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відповідно до Додаткової угоди №1141196 від 01 травня 2021 року до Договору позики №1141196 від 28 квітня 2021 року здійснено наступний переказ коштів: дата 01.05.2021 року; номер платежу 0с5аd579-95eb-4b09-9a5e-c45b4fle7d6e; сума 2000 грн; отримувач [PERSON] - ЕПЗ номер [NUMBER] (а.с.22 зворот). Згідно інформації наданої АТ КБ «ПриватБанк», на виконання вимог ухвали суду від 04 червня 2025 року, за вих.№20.1.0.0.0/7-250610/71851-БТ від 13 червня 2025 року, вбачається, що на ім`я [PERSON] РНОКПП [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк» емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) (а.с.83). З виписки по рахунку № [NUMBER] за період з 28.04.2021 року по 04.05.2021 року вбачається, що 28 квітня 2021 року та 01 травня 2021 року на зазначений картковий рахунок було перераховано 3000 грн та 2000 грн, після чого, [PERSON] почав активне використання наданих йому кредитних коштів (а.с.83 зворот-84). Отже, у суду відсутні підстави для сумніву, що [PERSON] було перераховано визначену умовами договору позику, що підтверджується вищенаведеними доказами, та не спростовано відповідачем, який будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору не заявляв. Відповідач не надав власного розрахунку заборгованості за кредитом на спростування розрахунку позивача. Таким чином, у даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст.629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом положень ст.ст.512-514, 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами ст.ст.1077-1079, 1082 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Доказів виконання обов`язку попередньому кредитору, зокрема і після надходження справи до суду, відповідач не надав. Положеннями ст.18 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит здійснюється відповідно до цивільного законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу. Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Суд вважає, що позивачем, при зверненні до суду з цим позовом, було надано достатні та допустимі докази щодо перерахування відповідачеві кредитних коштів на картковий рахунок, що був зазначений особисто ним у Договорі позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1141196 від 28 квітня 2021 року та Додаткової угоди №1141196 від 01 травня 2021 року до Договору позики №1141196 від 28 квітня 2021 року. Оцінюючи дослідженні в ході розгляду справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Відповідач в порушення умов кредитного договору не виконав зобов`язання по сплаті кредиту та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість в загальному розмірі 15785 грн 60 коп., так відповідач порушив вимоги ст.ст.526, 530 ЦК України відповідно до яких зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений договором строк. Вирішуючи питання щодо стягнення з [PERSON] відсотків за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1141196 від 28 квітня 2021 року, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем, суд зазначає наступне. Так, згідно розрахунку суми заборгованості, наданого позивачем, вбачається що відповідач [PERSON] заборгованість за кредитом погашав частково (28.05.2021 року сплачено процентів - 1035 грн), внаслідок чого станом на 28 травня 2025 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 15785 грн 60 коп., з яких: заборгованість за тілом позики - 5000 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 10785 грн 60 коп., за період з 28 квітня 2021 року по 28 травня 2025 року (фактично по 26 серпня 2021 року) (а.с.25-27). Згідно умов Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1141196 від 28 квітня 2021 року, строк договору - 30 днів, дата надання позики - 28 квітня 2021 року по 28 травня 2021 року - дата повернення позики (останній день). Таким чином, строк кредитування сплив 28 травня 2021 року. Відповідно до п.4.2 Договору, позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на сайті https://mycredit.ua.documentslicense/ (надалі Правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. Дійсно, розділ 7 Правил надання грошових коштів у позику містить певні умови продовження строку користування позикою. Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані фінансовою установою Правила надання грошових коштів у позику були надані при укладенні договору позичальнику та який ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір позики, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо пролонгації договору. Надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в договорі, який безпосередньо підписаний відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому правил приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації по кредиту. Зазначені правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. Позивачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не надано доказів звернення позичальника [PERSON] за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб, чи то визначений договором, чи законом. Тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування процентів за договором тільки у межах строку його дії - до 28 травня 2021 року. За таких обставин, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», заборгованість за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1141196 від 28 квітня 2021 року, з урахуванням частково погашених відсотків, у розмірі 6830 грн 60 коп., яка складається із: заборгованості за тілом позики - 5000 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами - 1830 грн 60 коп. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. В силу вимог п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Положеннями ч.1 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До позовної заяви додано Договір про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року, укладений між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом «Ткаченко Юлія Олегівна» (а.с.48 зворот -51), витяг з Акту №11-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року, від 30 квітня 2025 року, вартість наданих послуг складає 3500 грн, з яких: вивчення та збір документів, визначення правової позиції - 500 грн, складання позовної заяви - 3000 грн (а.с.52 зворот), платіжна інструкція кредитового переказу коштів від 30 квітня 2025 року (а.с.54 зворот). Беручи до уваги те, що розмір понесених ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» витрат на професійну правничу допомогу підтверджений належними та допустимими доказами, виходячи з критеріїв їх реальності та співмірності із складністю справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» витрат на професійну правничу допомогу. Частиною ч.1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд задовольнив позовні вимоги позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на 43.27%, тому він має право на відшкодування з відповідача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 43,27%, а саме в сумі 1514 грн 45 коп. Оскільки, позовна заява подана ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», тому у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» застосовується понижуючий коефіцієнт для обчислення судового збору. При звернені до суду ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було сплачено 2422 грн 40 коп. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №579935233.1 від 27 травня 2025 року (а.с.1). Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1048 грн 17 коп. (6830 грн 60 коп. х 100 : 15785 грн 60 коп. = 43.27%, 2422 грн 40 коп. х 43.27% = 1048 грн 17 коп.).

Outcome: partial