Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Адвокат Калмикова Людмила Костянтинівна звернулася в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, покликаючись на те, що у сторін є спільна малолітня донька - [PERSON] , [INFO] , та спільний повнолітній син - [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.02.2025 року у справі № 344/15828/24 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23.09.2004 року у відділі РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 1397, - було розірвано. Малолітня донька проживає разом з позивачкою, а спільний повнолітній син мешкає наразі у Польщі, де навчається у вищому навчальному закладі. Зазначається, що відповідач належним чином не бере участі в забезпеченні належного рівня життя дітей, зокрема малолітньої доньки, яка мешкає разом з позивачкою. Відповідач проживає за межами території України в Республіці Польща, офіційно працевлаштований, має високий рівень на утриманні інших дітей не має, непрацездатних батьків або інших членів сім`ї не має. Позивачка [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, а відтак також сплачує податки та інші обов`язкові платежі, пов`язані із здійсненням підприємницької діяльності, до бюджету України, що підтверджується поданими квитанціями. З відомостей з Податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2024 рік вбачається, що дохід позивачки за звітний 2024 рік становить 220 000,00 гривень. Малолітня донька сторін [PERSON] відвідує школу, повнолітній син сторін [PERSON] живе та навчається за кордоном - у Республіці Польща. Позивачка несе витрати на утримання обох дітей, у тому числі на харчування, одяг, іграшки, сплату комунальних послуг, проживання та навчання сина за кордоном тощо, що підтверджується відповідними квитанціями, платіжними інструкція та виписками по банківському рахунку. Вказується на те, що позивачка одноосібно несе витрати на утримання малолітньої доньки, що проживає разом з нею, на купівлю їй одягу, взуття, іграшок, на харчування, на забезпечення шкільного та позашкільного життя, на відпочинок, що підтверджується наданими доказами. Таким чином, позивачкою вживаються всі необхідні заходи для забезпечення належного рівня життя малолітньої доньки, а також повнолітнього сина, що проживає та навчається за кордоном, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що безумовно зумовлює понесення нею певних витрат. Позивачкою подається позов про стягнення аліментів лише на утримання спільної малолітньої доньки сторін. Добровільно сплачувати аліменти відповідач відмовляється, у зв`язку із чим позивачка вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Інформація про дохід відповідача у позивачки відсутня. За наявної інформації у позивачки відповідач офіційно працевлаштований в Республіці Польща та отримує офіційний дохід. Визначаючи розмір аліментів, сторона позивача вважає за можливе враховувати відомості про мінімальну заробітну плату у Республіці Польща та середню заробітну плату у 2025 році. Відповідно до Постанови Ради міністрів Польщі від 12.09.2024 року про розмір мінімальної винагороди за працю та розмір мінімальної погодинної ставки в 2025 році з 1 січня 2025 року мінімальна винагорода за працю становить 4666 злотих, що за курсом Національного банку України становить 50 347,73 гривень станом на 11.04.2025 року (Закон, вісник від 2024.1362 від 12 вересня 2024 року). Більше того, за даними Центрального статистичного управління Польщі (GUS), середня заробітна плата у Польщі станом на перший квартал 2025 року становить 7 650 на місяць злотих, тобто 82 480, 17 гривні за офіційним курсом НБУ (інформація взята з веб-сайту за посиланням https://mobiletator.com/ua/blog/rinok-praci/serednya-zarplata-v-polshhi-u-2025). Враховуючи те, що малолітня донька сторін проживає разом з позивачкою, остання бере участь у матеріальному забезпеченні спільного повнолітнього сина сторін, який проживає та навчаться за кордоном, відповідач проживає окремо, не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків чи інших непрацездатних членів сім`ї, має регулярний місячний дохід, задовільний стан здоров`я, беручи до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідного віку у 2025 році, а також розмір мінімальної та середньої заробітної плати у Республіці Польща станом на 01.01.2025 року, вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у розмірі 20 000 гривень щомісячно на спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення [PERSON] повноліття, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Сторона позивача вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів може бути сплачений відповідачем враховуючи вищенаведені доводи. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 23.09.2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2025 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23 вересня 2004 року у відділі РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №1397 розірвано. Позивачка та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який досягнув повноліття. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно довідки № 3841 від 06.03.2025, виданої Центром адміністративних послуг м. Івано-Франківська, [PERSON] зареєстрована за адресою:\~ [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані і діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно Витягу з єдиного державного демографічного реєстру щодо місця проживання від 26.04.2018, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За інформацією, наданою на запит суду УДМС в Івано-Франківській області від 15.05.2025, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. З відомостей з Податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2024 рік вбачається, що дохід позивачки за звітний 2024 рік становить 220 000,00 гривень. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. А відповідно до ч. 3 вказаної статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до п. п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що розмір частки від заробітку (доходу), що приходиться на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів з урахуванням обставин, які передбачені у ст. 182 СК України. Зважаючи на досліджені обставини, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, враховуючи інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення з відповідача аліментів в користь позивачки, на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи\~ стягнення з дня пред`явлення позову - з 28 квітня 2025 року, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини, з урахуванням встановлених обставин, які обов`язкові до врахування відповідно до ст. 182 СК України, не порушить принципу врахування найкращих інтересів дитини, забезпечить справедливий баланс між батьківським обов`язками сторін та не становитиме надмірний тягар для відповідача. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов, підлягає до задоволення. Зважаючи, що позивачка при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved