Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

Адвокат Іваночко Юрій Антонович, який діє в інтересах позивача [PERSON] , 30.01.2025 звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 03.02.2025 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Позов обґрунтовував тим, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі у якому у них народилися діти [PERSON] , [INFO] ,\~ [PERSON] , [INFO] .. Проте, сімейне життя між сторонами не склались, оскільки у них розійшлися спільні життєві бачення, цінності та інтереси. На даний час шлюбних стосунків не підтримують. Відповідач на даний час перебуває на службі у ЗСУ.\~ Тому просив розірвати шлюб між сторонами, неповнолітніх дітей залишити проживати із матір`ю. Відповідач [PERSON] подала 21.02.2025 відзив на позов в якому заперечила щодо розірвання шлюбу між ними. Додатково зазначила, що у них з чоловіком є двоє неповнолітніх дітей, а тому вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Вважає, що позов чоловіка про розірвання шлюбу є наслідком довгого перебування чоловіка на війні. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Представник позивача адвокат Іваночко Юрій Антонович подав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримав. Крім того, представник позивача зазначив, що позивач наполягає на розірванні шлюбу. Вважає, що відповідач подаючи зави про відкладення розгляду справи тим самим зловживає процесуальними правами та затягує розгляд справи. Наполягав на розірванні шлюбу між сторонами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджено матеріалами справи.\~ Подала до суду 07.07.2025 заяву в якій просила розгляд справи відкласти, оскільки у неї хвора дитина, про що надала медичну довідку. На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що справа на розгляді перебуває з 30.01.2025 року, і судові засідання з розгляду справи призначалися на 04.03.2025, 27.03.2025, 24.04.2025, 14.05.2025, 11.06.2025, 08.07.2025, та відкладалися кожного разу за клопотанням відповідача. Враховуючи тривалість перебування справи на розгляді, систематичне відкладення розгляду справи за клопотанням відповідача, підтриманням позову представником позивача та наполягання на розгляді справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. У постанові від 15 січня 2020 року по справі № 200/952/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зробив висновок, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Встановлено, що шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 15 грудня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, свідоцтво серія [NUMBER] , актовий запис № 1858 (а.с.4). У шлюбі у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] ,\~ [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Судом встановлено, що позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на відсутність спільних інтересів із дружиною, різні погляди на життя, втрату любові та поваги один до одного та припинення шлюбних стосунків. В свою чергу, відповідач [PERSON] заперечила щодо розірвання шлюбу, мотивуючи наявністю у сторін неповнолітніх дітей та перебуванням чоловіка на війні. Суд зазначає, що неоднарозові відкладення розгляду справи не призвели до примирення подружжя, і позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення для справи та є підставою для розірвання шлюбу. На підставі наведеного, відповідно до ст. 24, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved