Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.02.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 491327-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 28.02.2024 було направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 491327-КС-001 про надання кредиту. ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 28.02.2024 у між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Договір № 491327-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15288411 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про перерахування коштів. [PERSON] свої зобов`язання за Кредитним договором № 491327-КС-001 належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за Договором № 491327-КС-001, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за кредитним договором на загальну суму 6520,05 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. ТОВ «Бізнес Позика» ненараховувало жодних процентів після закінчення строку дії Кредитного договору. Станом на 31.03.2024 у відповідача утворилась заборгованість за договором №491327-КС-001 про надання кредиту в розмірі 34221,68 грн, що складається з: 9884,71 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 24336,97 грн - сума прострочених платежів по процентах. Тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за Договором №491327-КС-001 про надання кредиту від 28.02.2024 у розмірі 34221,68 грн. та сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн.. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою судді від 07.05.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. 21 травня 2025 року через систему «Електронний суд» відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позивачем не надано первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткове погашення. У наданих документах не міститься відомостей про те, що кошти перераховувалися на підставі відповідного договору, що не дає суду можливості застосувати до даних правовідносин умови цього договору. Відтак зазначене не підтверджує факт перерахування коштів саме кредитодавцем на підставі відповідного договору, а не іншими особами за іншими правовідносинами. Позивачем також не надано суду і електронних листів, які б могли підтвердити існування заборгованості у розмірі, що заявлений позивачем до стягнення. Вона частково виконала умови договору та здійснила оплату за договором на загальну суму 6520,05 грн. Однак позивачем не надано доказів щодо перерахування таких кредитних коштів на рахунок кредитодавця та не надано доказів того, що тіло кредиту було зменшено на відповідну суму. Відсутність в матеріалах справи первинних документів не тільки позбавляє можливості перевірити факт отримання позичальником коштів у кредит, але і перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстав та порядку нарахування відсотків за користування кредитом. Крім того, розмір відсотків нарахованих позивачем за вказаним договором значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором. Матеріали справи містять лише інформаційну довідку про стан заборгованості за договором № 491327-КС-001 про надання кредиту від 28.02.2024, проте із її змісту не зрозуміло яким чином, за які періоди відбувалося нарахування по кредиту. Із розрахунку заборгованості не можливо встановити яким чином відбувалося нарахування їй штрафних санкцій, за які саме періоди відбувалося таке нарахування та чи відповідає таке нарахування вимогам Закону. Отже, вимога позивача про стягнення заборгованості за відсотками не підлягає задоволенню. Оскільки, позивач не повинен був нараховувати їй відсотки, тому сплачені кошти у розмірі 6520,05 грн підлягають зарахуванню в рахунок погашення тіла кредиту. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що мобільний додаток або веб-сайт в мережі інтернет належить саме їй, як і відсутній відповідний документ на підтвердження того, що вона отримувала смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором. Заповнення форм на сайті товариства у мобільному застосунку і зазначенням власної банківської картки, зареєстрованої в особистому кабінеті є бездоказовим та нічим не підтвердженими. Підписання споживачем договору за допомогою ЕЦП не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Проте у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його зміст. Графік платежів за договором про споживчий кредит № 491327-КС-001 від 28.02.2024 є умовним. Вона не ознайомлювалася з умовами кредитування. У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт перерахування відповідачу коштів на підставі договору. Тому, на підставі викладеного, вона просить відмовити у задоволені позову. 22.05.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача ТОВ «Бізнес Позика» надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про перерахування коштів. Щодо перерахування позивачем на рахунок відповідача кредитних коштів у розмірі 10000 грн, то до позовної заяви була додана довідка щодо перерахування кредитних коштів, яка була надана позивачу посередником ТОВ «ПрофітГід». ТОВ «ПрофітГід» надає посередницькі послуги ТОВ «БІЗПОЗИКА» на підставі Договору про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020. Номер картки для перерахування коштів за кредитним договором був вказаний відповідачем при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. На підтвердження вищезазначеного, до позовної заяви був доданий витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи "анкета клієнта", відповідно до якого позичальником був зазначений номер банківської картки № [NUMBER] для перерахування на нього коштів. Також вказують, що інколи під час укладення Кредитного договору позичальники вказують номер банківської картки для перерахування кредитних коштів інших осіб, тобто ці банківські картки випущені (емітовані) на ім`я інших осіб. При цьому, це не означає, що кредитний договір між позивачем та відповідачем не був укладений, та позичальник не має зобов`язань за кредитним договором, оскільки ТОВ «Бізнес Позика» перераховує кредитні кошти на той номер банківської картки, який позичальник вказує під час укладення Кредитного договору. ТОВ «Бізнес Позика» не здійснює перерахування кредитних коштів позичальникам зі своїх рахунків, зарахування платежів відбувається їх посередниками. Кредитний договір не підписувався відповідачем з накладенням кваліфікованого електронного підпису відповідача і не мав бути підписаним таким чином, оскільки кредитний договір був укладений шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Протягом строку дії Кредитного договору та/або його закінчення позичальник не звернулася із заявою про розірвання Кредитного договору та/або визнання Кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин. Всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту (у випадку її встановлення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у Кредитному договорі, який уклав відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Нарахування відсотків позивачем правомірно здійснювалось відповідно до п. 4 договору, за змістом якого плата за користування кредитом за цим договором є фіксованою та становить 1,16829100 % за кожен день користування кредитом. Крім того, за кредитним договором не нараховувалася жодна неустойка у формі пені чи штрафів. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість відповідача за кредитним договором після закінчення строку дії Кредитного договору не змінювалася (тобто проценти за Кредитним договором після закінчення строку дії Кредитного договору не нараховувалися).Оскільки розрахунок заборгованості, який був доданий позивачем до позовної заяви формується автоматично, програма автоматично «протягнула» дати після закінчення строку дії Кредитного договору до дати створення цього розрахунку заборгованості. На підставі викладеного просили позов задовольнити повному обсязі. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28.02.2024 між позивачем ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 491327-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 28.02.2024 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 491327-КС-001 про надання кредиту. [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 491327-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» через телекомунікаційну систему направлено відповідачу одноразовий ідентифікатор на номер телефону, вказаний позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, який боржником було введено/відправлено. Відповідно до Договору № 491327-КС-001 про надання кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що стандартна процентна ставка за кредитом в день є фіксованою та становить 2,00000000; знижена процентна ставка за кредитом в день 1,15288411 процентів; комісія за надання кредиту -1500 грн.; строк кредиту 24 тижні. Строк дії Договору: до 14.08.2024 року. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 26 040,00 грн. Загальні витрати за Кредитом: 16 040,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9249,88 процентів. Денна процентна ставка: 0,95 процентів. Відповідно до п. 3.2.2 кредитного договору сторони домовилися, що в разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно з погодженим графіком платежів, що наведений у п. 3.2.3 та додатку №1 до договору (за виключенням дострокового повернення кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів та умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4 договору. При цьому нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний у п. 3.2.3 та додатку №1 до договору, та до закінчення терміну дії договору. Згідно з п. 4.2.3 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором, до закінчення строку (терміну) дії договору. У паспорті споживчого кредиту, акцепті пропозиції (оферти) укласти договір, договорі № 491327-КС-001 позичальником вказана і зазначено, що вказані документи підписані нею електронним підписом одноразовим ідентифікатором. На підтвердження укладення договору № 491327-КС-001 про надання кредиту від 28.02.2024 року позивачем надано візуальну форму послідовності дій Клієнта, з якої вбачається, що 28.02.2024 року, використовуючи номер телефону, відповідач зайшла у особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka.com, підтвердила номер мобільного телефону, ознайомилася з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснила акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2852. Таким чином, кредитний договір був підписаний відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10000 грн шляхом перерахування на банківську картку, яка вказана позичальником, що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Перерахунок було здійснено на картку № [NUMBER] , належну [PERSON] . Номер картки для перерахування коштів за кредитним договором був вказаний відповідачем при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. На підтвердження вищезазначеного, до позовної заяви був доданий витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи "анкета клієнта", відповідно до якого позичальником був зазначений номер банківської картки № [NUMBER] для перерахування на нього коштів. ТОВ «Бізнес Позика» не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за Кредитними договорами здійснюється Посередниками ТОВ «Бізнес Позика» на підставі відповідних договорів з Посередниками за допомогою платіжних систем Посередників. ТОВ «Бізнес Позика» не здійснює перерахування кредитних коштів Позичальникам зі своїх рахунків. На підтвердження перерахування кредитних коштів Позичальникам та зарахування платежів Позичальників за Кредитними договорами відповідні Посередники надають ТОВ «Бізнес Позика» довідки (довідки з платіжних систем). ТОВ «Бізнес Позика» не має жодного відношення до банківського рахунку Відповідача крім того, що на вказаний ним під час укладення кредитного договору номер банківської картки (відкритий під нього банківський рахунок) здійснюється перерахування кредитних коштів. Перерахування кредитних коштів за Кредитними договорами ТОВ «Бізнес Позика» відповідними посередниками відповідає положенням ст. 6 та ст. 9 Закону України "Про електронну комерцію", а вищевказані докази перерахування кредитних коштів є належними, допустимими та достатніми доказами перерахування кредитних коштів вдповідачу за Кредитним договором. Надані разом з позовної заявою докази перерахування кредитних коштів є належними, допустимими та достатніми доказами перерахування кредитних коштів та є документами первинної бухгалтерської документації, які повністю відповідають ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів України. Законодавством України передбачено оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Відповідно до довідки ПАТ «БАНК ВОСТОК» від 18.06.2025 платіжна картка № 5168180100128591 емітована як спосіб доступу до рахунку [PERSON] . До довідки долучено виписку по рахунку приватного клієнта за 28.02.2024, з якої вбачається, що на карту [PERSON] було зараховано грошові кошти в сумі 10000грн. [PERSON] здійснила часткову оплату за договором № 491327-КС-001 на загальну суму 6520,05 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Також в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 31.03.2024 загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Бізнес Позика» за договором № 491327-КС-001 про надання кредиту становить 34221,68 гривень, що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 9884,71 грн., суми прострочених платежів по процентах -24336,97 грн. Відповідач звертає увагу на недоведеність обставин, на які посилається позивач у позовній заяві. Факт укладення електронного договору та, відповідно, існування кредитних правовідносин між відповідачем та позивачем відповідач не заперечує, однак не погоджується з розміром нарахованих процентів за кредитним договором. Разом з цим, у відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] не заперечувала факт здійснення нею платежів за Кредитним договором. До позовної заяви був доданий розрахунок заборгованості за Кредитним договором. Відповідач у відзиві на позовну заяву не поясняє чому на її думку розрахунок, який до позовної заяви був доданий позивачем, є начебто необґрунтованим, та таким, що не узгоджується з матеріалами справи. Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором. При цьому, ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувала та не просить суд стягнути з відповідача на користь позивача жодну пеню чи штрафи. ТОВ «Бізнес Позика» просить стягнути з відповідача лише заборгованість по тілу та процентам, які були нараховані відповідно до умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України. До теперішнього часу [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 491327-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти в сумі 6520,05 грн.. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах 1 та 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1ст. 642 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Частиною 1статті 1049 ЦК Українивстановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. Суд вважає, що позивач довів належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору, надання відповідачу кредиту та встановлення процентів за користування кредитом. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми боргу за кредитом, заборгованості за процентами за користування кредитом. Суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо підстав не визнання позову. З позовом про визнання недійсним договору про надання кредиту в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами відповідач також не зверталась. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1 та 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України - обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved