Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

18 січня 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачки [PERSON] , визначивши третьою особою управління-служба у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, із вимогами про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї та визначення часу спілкування з дитиною (а. с. 2-5, 188-199). В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень від 26 лютого 2025 року, зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2024 року по справі № 204/15835/23. Вказує, що з моменту припинення сімейних відносин (з 24 лютого 2023 року) син проживав з ним та його батьками за адресою: [ADDRESS] . При цьому, зазначає, що саме відповідачка привезла дитину та лишила її у нього, самостійно обмежившись до щомісячних приїздів. Стверджує, що дитина повністю була адаптована до життя разом з ним, він навіть намагався влаштувати дитину до дитячого садочка, але відповідачка не дала йому медичну документацію (щеплення) сина. Вказує, що ним для дитини було організовано заняття з логопедом та відвідування районного ресурсного центру інклюзивних занять, а також проведено обстеження та отримано консультації невропатолога. Дитина була повністю на його утриманні та вихованні. Зазначає, що 12 жовтня 2023 року відповідачка приїхала та забрала дитину для проведення щеплень та обіцяла дитину повернути через тиждень, але не повернула, натомість обмежила його спілкування сином. Вказує, що наразі дитина проживає з відповідачкою, яка працюючи лишає дитину на сторонніх людей на цілий день, натомість батькові її не дає. Зазначає, що на сьогоднішній день він призваний під час загальної мобілізації в особливий період до Збройних сил України та проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , тому приїжджаючи до дому на вихідні та короткі відпустки бажає бачити та спілкуватися з сином, натомість відповідачка фактично з жовтня 2023 року йому у цьому перешкоджає, навмисно пропонуючи час зустрічі з дитиною тільки коли закінчується його відпустка та він виїжджає у військову частину. Стверджує, що його права як батька дитини порушені та підлягають захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим він вимушений був звернутися з вказаним позовом до суду. Тому прохає суд визнати за ним право виховання та спілкування з сином та зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкоди в участі у вихованні та вільному спілкуванні з сином із визначенням часу спілкування з ним, зокрема: до досягнення дитиною 7 річного віку визначити йому спілкування в присутності матері за попередньою домовленістю з нею та враховуючи розпорядок дня дитини та з урахуванням відпусток батька-військовослужбовця. Після досягнення дитиною 7 років спілкування з дитиною без присутності матері за порядком: щотижня 2 дні на вибір(вівторок, середа, четвер), а також щосуботи та неділі, або в інші дні короткочасної відпустки з 10 години першого дня до 19 години другого дня з ночівлею за місцем проживання батька або прогулянки та території будь-яких дитячих культурно-розважальних комплексів, в місцях масового відпочинку у парках, скверах, враховуючи при цьому стан здоров`я дитини, режим харчування, відпочинку, погодні умови чи інші істотні обставини, які могли би завадити побаченню та спілкуванню батька з дитиною; безперешкодні зустрічі з дитиною у день її народження; 10 днів у літній період для сумісного відпочинку з повідомленням матері дитини про місце відпочинку; необмежене спілкування засобами телефонного чи за допомогою сучасних засобів зв`язку (месенджерів). Ухвалою суду від 21 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків (а. с. 24). 30 січня 2024 року недоліки, зазначені в ухвалі суду від 21 січня 2024 року, позивачем усунуто (а. с. 27-31). Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 14 годину 30 хвилин 04 квітня 2024 року (а. с. 35), копія якої надіслана учасникам справи 26 лютого 2024 року за вихідним № 5336/24-вих/2/204/1523/24 (а. с. 36). Протокольною ухвалою суду від 04 квітня 2024 року третю особу управління-служба у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, замінено належну Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради (а. с. 45-47). Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року зобов`язано Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради надати висновок щодо визначення порядку участі позивача у вихованні та спілкуванні з сином (а. с. 117). 09 січня 2025 року на адресу суду надійшло розпорядження голови адміністрації Центрального району Дніпровської міської ради № 565-р від 20 грудня 2024 року «Про затвердження висновку щодо доцільності визначення порядку участі батька у вихованні дитини» та відповідний висновок Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради (а. с. 136-138). Протокольною ухвалою суду від 26 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті (а. с. 203). У судовому засіданні позивач та його представник адвокат В`язовий В.В., позовні вимоги підтримали, прохали суд їх задовольнити у повному обсязі, обґрунтування надали аналогічні тексту позовної заяви. Додатково зазначили про те, що батько має повне право на спілкування з дитиною та жодної загрози для неї не несе, оскільки дитина з ним проживала майже рік без матері. У судовому засіданні відповідачка та її представниця адвокатка Богемська С.О., позовні вимоги заперечили частково, зокрема в частині спілкування батька з дитиною без присутності матері, ночівлі дитини у батька та їх спільного літнього відпочинку. У судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] підтримала висновок органу опіки. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видано повторно 06 жовтня 2023 року (а. с. 14). З довідки про реєстрацію місця проживання особи № 02.3-24/7284 від 12 жовтня 2021 року (а. с. 15) та довідки № 2375 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а. с. 70) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з 12 жовтня 2021 року зареєстрований за адресою своєї матері [PERSON] : [ADDRESS] . З Витягу з реєстру Царичанської територіальної громади № 2023/008250507 від 12 жовтня 2023 року убачається, що позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10). Відповідно до довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 370/519 від 16 червня 2015 року (а. с. 12), позивач [PERSON] , дійсно в період з 02 квітня 2015 року по 06 червня 2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей в секторі «М», в населених пунктах Маріуполь, Володарське. Відповідно до Акту Бабайківського старостинського округу щодо обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 08 листопада 2023 року (а. с. 18), за вищевказаною адресою створені нормальні умови проживання для [PERSON] , [INFO] . Крім того, з довідки-характеристики [PERSON] , складеної старостою Бабайківського старостинського округу Чверткою В. (а. с. 19) убачається, що [PERSON] зареєстрований на території старостату, є військовим в/ч [NUMBER] , характеризується позитивно, проживає разом зі своїми батьками та сином [PERSON] , [INFO] . За результатами огляду Кирила психіатром (27 жовтня 2023 року), останнім встановлено у дитини розлад психо-мовленнєвого розвитку та рекомендовано роботу з логопедом та психологом. Відповідно до Висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи КУ ІРЦ «ІН-КИДС» ДМР від 07 листопада 2023 року № ІРЦ-85075/2023/472639 (а. с. 84-86 та на звороті), [PERSON] рекомендовано 3 рівень підтримки в закладі освіти. За результатами первинної консультації [PERSON] (її сина [PERSON] ) логопедом [PERSON] складено висновок від 08 січня 2024 року, відповідно до якого у [PERSON] встановлено затримку мовленнєвого розвитку ІІ ступеня невідомої етіології та рекомендовано: консультацію невролога, заняття з дефектологом-олігофренопедагогом та логопедом (а. с. 79). З довідки КЗДО № 308 ДМР № 40 від 29 березня 2024 року, що видана [PERSON] (а. с. 76) убачається, що її син [PERSON] , [INFO] , дійсно зарахований до КЗ ДО (ясла-садок) № 308 ДМР у групу раннього віку, реєстраційний номер 5215639 від 06 вересня 2021 року, з 01 вересня 2023 року переведений до середньої групи, де проходить офлайн навчання. З характеристики № 45 від 30 квітня 2024 року на вихованця середньої групи [PERSON] , що складена вихователем та в. о. директора КЗДО № 308 ДМР (а. с. 77) убачається, що останній відвідує ДНЗ з 21 березня 2024 року, тривалих перерв у відвідуванні дитячого суду не має; не хворів; швидко звик до дітей та дорослих. В даний час відвідує дошкільний заклад в режимі офлайн. Також, зазначено, що дитина має повний склад сім`ї, вихованням дитини займається мати. Вказано, що дитина має навички самообслуговування; проявляє інтерес до іграшок, розуміє правила гри, може їх змінювати; у конфліктній ситуації не агресивна; виявляє інтерес до навчальних знань, не вміє концентрувати увагу на поставленому завданні, часто відволікається, швидко втомлюється, розуміє інструкції вихователя, здатний контролювати свою діяльність, має низький рівень уваги, не доводить справу до кінця; словесну допомогу приймає, але не прагне подолати перешкоди, переживає та нервує, звертається до вихователя, іноді самостійно шукає вихід; у процесі спілкування з дітьми та дорослими адекватність реакцій у різних видах діяльності проявляється дратівливістю; поведінка спокійна. З довідки психолога [PERSON] від 06 травня 2024 року (а. с. 71) убачається, що 28 квітня 2024 року до нього за консультацією щодо сприйняття її сином [PERSON] психологічного клімату в родині звернулася [PERSON] . Так, за результатами психологічного обстеження дитини з`ясовано, що відносини між матір`ю та дитиною можна характеризувати як довірчі та прийнятні для дитини, а умови проживання разом з нею комфортними і безпечними. Батьківський потенціал матері відповідає високому рівню. Також встановлено, що в разі відсутності матері та її підтримки можливість адаптації [PERSON] до нових соціальних умов, спілкуванні та взаємодії з іншими людьми може сильно звужуватися та погіршувати емоційний стан дитини, що буде значною мірою погіршувати здатність до розвитку хлопчика. Разом з цим, зазначено, що при згадуванні батька поведінка хлопчика не змінювалася, а загальний емоційний фон дитини залишився рівним (дитина не виявляла ознак радості, пожвавлення). Зазначено, що дитина потребує подальшої колекційної роботи з психологом, а матері надані рекомендації щодо подальшого виховання та розвитку сина. З довідки № 173 від 21 листопада 2024 року, виданої КЗПЗ «Палац творчості та юнацтва» ДМР (а. с. 141) убачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно два рази на тиждень (понеділок, п`ятниця) відвідує заняття з таекван-до у гуртку «Фанат» даного закладу, а його керівником є [PERSON] . З довідки ФОП [PERSON] від 22 листопада 2024 року (а. с. 142) убачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно тричі на тиждень (понеділок, середа, п`ятниця) відвідує заняття з логопедом. Крім того, з довідки ДГ № 51 ДМР від 26 листопада 2024 року № 454 (а. с. 143) убачається, що [PERSON] дійсно відвідує підготовчі заняття у «Школі майбутніх першокласників» даної установи. Розпорядженням голови адміністрації Центрального району Дніпровської міської ради № 565-р від 20 грудня 2024 року затверджено висновок щодо доцільності визначення порядку участі батька у вихованні дитини та надано відповідний висновок Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради (а. с. 136-138). Так, у вказаному висновку Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради вважає за доцільне визначити порядок участі батька [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , зокрема: у м. Дніпрі за попередньою домовленістю з урахуванням графіку і стану здоров`я дитини та 1 раз на місяць за місцем проживання батька [PERSON] за попередньою домовленістю, у присутності матері. З довідки військово-лікарської комісії КНП «МКШМД» КМР Галія А.Ю. від 13 березня 2025 року № 58, (а. с. 233) убачається, що останній є майором військової служби за контрактом, в/ч [NUMBER] , заступника командира батальйону з озброєння, у ЗСУ з 01 серпня 2009 року, який 01 лютого 2025 року отримав тяжкі травми пов`язані з виконанням обов`язків військової служби (закритий уламковий перелом стегнової кістки з права ус/3; закрита травма живота з розривом сечового міхура; ЗЧМТ; струс головного мозку; забій м`яких тканин обличчя; рваної рани нижньої губи та правої брови) та потребує відпустки для лікування після травми на 60 календарних днів. Відповідно до Висновку КУ «ІРЦ №3» ДМР про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 02 червня 2025 року № ІРЦ-85810/2025/620197 (а. с. 256-262), [PERSON] рекомендовано 3 рівень підтримки в закладі освіти. Крім того, рекомендовано батькам: сприяти збагаченню особистого досвіду дитини; формувати нові вміння та навички, закріплювати їх у практичній діяльності; у плануванні дозвілля, для активізації мовлення, включати сюжетно-рольові ігри, читання книжок та вивчення віршів; дотримуватися рекомендацій педагогів та бути в тісній співпраці з ними. У судовому засіданні, за участю педагога та психолога, опитаний малолітній [PERSON] , [INFO] , пояснив, що він ходить до садочка, туди його відводить мама, папа в садочок його не водить, а приїжджає до нього в гості. Їжу йому готує мама та тітка. Вказав, що йому дуже подобається та він хоче їздити до бабусі в село, там є тваринки. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Приписами ч. 3 ст. 51 Конституції України проголошено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до вимог ст.\~15\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Згідно з вимогами ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року та іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з вимогами п. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За змістом ст. ст. 150 та 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст.\~153\~СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Так, статтею 141\~СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Приписами ст.\~157\~СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до вимог ст. 158\~СК України за заявою матері, батька дитини, орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Згідно з вимогами ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Нормами ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У пункті 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12\~червня 1998\~року №\~16\~«Про застосування\~судами деяких\~норм Кодексу\~про шлюб\~та сім`ю\~України» роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. З наданого розпорядження голови адміністрації Центрального району Дніпровської міської ради № 565-р від 20 грудня 2024 року «Про затвердження висновку щодо доцільності визначення порядку участі батька у вихованні дитини» та відповідного висновку Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради (а. с. 136-138) вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити порядок участі батька [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , зокрема: у м. Дніпрі за попередньою домовленістю з урахуванням графіку і стану здоров`я дитини та 1 раз на місяць за місцем проживання батька [PERSON] за попередньою домовленістю, у присутності матері. Крім того, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, а сторонами не заперечувався той факт, що позивач є військовим, а отже він дійсно не може в повній мірі бути присутнім у житті дитини, повноцінно приймати участь у його вихованні та спілкуватися з ним. При цьому, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, а відповідачкою не спростовано того, що остання, починаючи з жовтня 2023 року, дійсно чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з сином шляхом ігнорування його телефонних дзвінків та повідомлень в месенджерах. З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачка дійсно чинить перешкоди у спілкуванні позивачу з сином, зважаючи на право позивача та дитини на безперешкодне спілкування між собою та обов`язок позивача брати участь у вихованні дитини, приймаючи до уваги те, що відповідачка весь час працює, виходячи з якнайкращих інтересів дитини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині усунення перешкод позивачу у спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення порядку спілкування та участі батька у вихованні сина, зокрема: ?щосуботи з 11 години до 18 години без присутності матері дитини за місцем проживання дитини, або шляхом прогулянок на території будь-яких дитячих культурно-розважальних комплексів, в місцях масового відпочинку у парках, скверах з урахуванням стану здоров`я дитини, дня дитини, не порушуючи її відпочинок, прийом їжі, заняття чи сон; ?у будні дні за окремою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] та за згодою дитини [PERSON] , [INFO] ; ?у разі перебування [PERSON] у короткочасній відпустці, що припадає на інші дні тижня, він має право на особисте спілкування з дитиною щоденно протягом цієї відпустки, з 10 години до 19 години без присутності матері дитини за місцем проживання дитини, або шляхом прогулянок на території будь-яких дитячих культурно-розважальних комплексів, в місцях масового відпочинку у парках, скверах з урахуванням стану здоров`я дитини, дня дитини, не порушуючи її відпочинок, прийом їжі, заняття чи сон; ?безперешкодних зустрічей [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] , у день його народження [INFO] , за місцем проживання дитини або в іншому місці за домовленістю сторін; ?необмежене особисте спілкування позивача з сином [PERSON] , [INFO] , засобами телефонного зв`язку та/або месенджерів (Skype, Viber, Telegram, Zoom, Mett тощо) з використанням відеозв`язку, щоденно, у будь-який час у період з 09 години до 21 години за Київським часом, з урахуванням фізичного стану дитини, режиму дня дитини, не порушуючи її відпочинок, прийом їжі, заняття чи сон, зобов`язавши відповідачку не менше ніж за 15 хвилин попередити позивача про точний час спілкування з дитиною з урахуванням можливих об`єктивних обставин відсутності зв`язку у батька-військовослужбовця. Разом з цим, суд зауважує, що виходячи з якнайкращих інтересів дитини, враховуючи її особливості, зокрема те, що дитина має затримку психо-мовленнєвого розвитку 2 ступеня, вимагає стабільного режиму дня та послідовності у вихованні для забезпечення його безперервного розвитку та адаптації, а також необхідності стабілізації режиму дитини з урахуванням додаткових занять, а відтак тривалі періоди перебування поза звичним середовищем (ночівля, тривала відпустка) можуть негативно вплинути на психоемоційний стан та навчально-розвивальний процес дитини, суд доходить переконливого висновку про недоцільність ночівлі дитини за місцем проживання батька та їхнього спільного літнього відпочинку, до досягнення дитиною 10-річного віку. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що стаття 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Отже, при ухваленні рішення по суті, суд повинен вживати всіх заходів задля того, щоб судове рішення було не лише законним, але й справедливим. Європейський суд з прав людини вказав у своєму рішенні «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року вказав на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1816 гривень 80 копійок, виходячи із розрахунку (1211,2+2422,4)/2. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial