Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Адвокат Лошкарьов Федір Анатолійович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю» Фінансова компанія «Є гроші ком», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив», третя особа: Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Бюро кредитних історій» про захист прав споживачів. В обґрунтування позову посилався на те, що ТОВ «УБКІ» надано кредитний звіт від 25.02.2024 року, відповідно якому позивач має фінансові зобов`язання у 208 540,80 гривень поточної заборгованості на 22.02.2021року, як на дату оновлення, перед ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ», які продані ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ», які сталися з кредитного договору на інші споживчі цілі № EGROSHI119566 від 06.02.2019 року, на суму кредиту 4 000,00 гривень, з терміном дії до 08.03.2019 року. При цьому, з історії погашення можливо встановити: виконання зобов`язання передбачалося частинами, у вигляді періодичних платежів; з лютого 2019 року, позивач не здійснював платежів. З 06.02.2019 року по теперішній час, будь-яких вимог до позивача про виконання зобов`язання за спірним договором не було; будь-яке звернення про стягнення заборгованості за спірним договором в судовому порядку відсутнє. Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України пред`явити вимогу про визнання відсутності, як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема, у таких випадках: кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею цієї особи-боржника в позасудовому порядку; особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити своє право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником). У зв`язку із чим просить визнати відсутність права вимоги та обов`язку за кредитним договором на інші споживчі цілі № EGROSHI119566 укладеним 06.02.2019 між ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» (ЄДРПОУ 43067861) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» (ЄДРПОУ 41797188) та покласти судові витрати на відповідачів. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.06.2024 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі, та зазначив, що на момент розгляду справи за основним зобов`язанням позивача перед ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» строк позовної давності сплив. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредитонлайн» в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала пояснення, в яких зазначила, що вони є неналежним відповідачем по справі. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. На виконання ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 19.12.2024 року надано суду копію договора про надання фінансових послуг з факторингу №0306/1 від 03.06.2019 року з витягом укладений між ТОВ "ФК"Є гроші" та ТОВ "ФК"Преміум Актив", копію кредитного договору на інші споживчі цілі №EGROSHI119566, який укладений 06.02.2019 року між ТОВ "ФК "Є гроші" та [PERSON] суду не надано, оскільки право вимоги за даним договором позики було передано до ТОВ "ФК"Технофінанс" на підставі договору факторингу №01-07-24-1ПА від 01.07.2024 року. Представник ТОВ «Українське Бюро кредитних історій» в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі\~статтею 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. При цьому під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.05.2021 у справі №159/4547/19. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 року зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 року зі справи № 910/11511/18. За змістом частини першої, другої статті 11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частини першої статті 202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). За положеннями ч. 5 ст.\~11, ч.ч. 1, 2, 5, 7 ст.\~18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.91 №1023-ХІІ\~до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. У справі про захист прав споживачів кредитних послуг держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів. Згідно із ч. 1\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України "Про споживче кредитування". Судом встановлено, що кредитний договір № EGROSHI119566 був укладений 06.02.2019 року, а кінцевий термін повернення позики був визначений як 08.03.2019 року. За інформацією, наданою ТОВ «УБКІ», останні платежі за договором з лютого 2019 року, позивач не здійснював платежів. Таким чином, перебіг позовної давності розпочався після 08.03.2019 року. Відповідно до надано кредитного звіту ТОВ «УБКІ» від 25.02.2024 року, відповідно якому позивач має фінансові зобов`язання у 208 540,80 гривень поточної заборгованості на 22.02.2021р., як на дату оновлення, перед ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ», які продані ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ», які сталися з кредитного договору на інші споживчі цілі № EGROSHI119566 від 06.02.2019 року, на суму кредиту 4 000,00 гривень, з терміном дії до 08.03.2019року. При цьому, з історії погашення можливо встановити: виконання зобов`язання передбачалося частинами, у вигляді періодичних платежів; з лютого 2019 року, позивач не здійснював платежів. З 06.02.2019 року по теперішній час, будь-яких вимог до позивача про виконання зобов`язання за спірним договором не було; будь-яке звернення про стягнення заборгованості за спірним договором в судовому порядку відсутнє. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.12.2024 року витребувано у ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» (ЄДРПОУ 41797188; адреса 49094, м. Дніпро, вулиця Мандриківська, 66) засвідчену копію кредитного договору на інші споживчі цілі № EGROSHI119566, який укладений 06.02.2019 року між ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» (ЄДРПОУ 43067861) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); витребувано від ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» (ЄДРПОУ 41797188; адреса 49094, м. Дніпро, вулиця Мандриківська, 66) засвідчену копію договору про заміну кредитора у зобов`язанні за кредитним договором на інші споживчі цілі № EGROSHI119566, який укладений 06.02.2019 між ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» (ЄДРПОУ 43067861) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Однак на виконання ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 19.12.2024 року надано суду копію договора про надання фінансових послуг з факторингу №0306/1 від 03.06.2019 року з витягом укладений між ТОВ "ФК"Є гроші" та ТОВ "ФК"Преміум Актив", копію кредитного договору на інші споживчі цілі №EGROSHI119566, який укладений 06.02.2019 року між ТОВ "ФК "Є гроші" та [PERSON] суду не надано, оскільки право вимоги за даним договором позики було передано до ТОВ "ФК"Технофінанс" на підставі договору факторингу №01-07-24-1ПА від 01.07.2024 року. Цивільне законодавство передбачає загальну позовну давність, яка встановлюється тривалістю у три роки, відповідно до ст. 257 ЦК України. Зокрема, частина друга ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За змістом ч. 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строк. Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто законодавець заклав презумпцію обізнаності кредитора про його порушення прав, таким чином обов`язок доказування необізнаності покладено на кредитора. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Правова позиція Верховного суду України зазначає, що поряд зі встановленням строку дії договору сторони (банк та клієнт) встановили і строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів згідно графіку платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Таким чином, графік платежів є складовою частиною договору, в ньому зазначено умови погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів, що визначено місяцями. Також Верховний суд України прийшов до висновку, що у разі якщо умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлюються окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 19.03.2014р. у справі № 6-14цс14 та від 30.09.2015р. у справі № 6-154цс15, які були підтримані Великою палатою ВС у постанові від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12, якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування, згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України, починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу). Так, постановою Верховного Суду від 28.02.2018 року у справі № 638/10895/14-ц скасовано постанову Апеляційного суду Харківської області, а рішення суду першої інстанції залишено в силі, відповідно якому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що банк звернулося до суду з позовом із пропуском трирічного строку позовної давності. З аналогічних підстав постановою ВС від 16.05.2018 скасовано рішення Апеляційного суду Харківської області у справі 641/12249/13-ц У постанові від 26.01.2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що визнання права, як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності. Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України пред`явити вимогу про визнання відсутності, як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема, у таких випадках: кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею цієї особи-боржника в позасудовому порядку; особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити своє право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником). Задоволення позову про визнання відсутності права вимоги в особи, що вважає себе кредитором, і відсутності кореспондуючого обов`язку особи-боржника у відповідних правовідносинах є спрямованим на усунення правової невизначеності. Тобто відповідне судове рішення має забезпечити, щоб обидві сторони правовідносин могли у майбутньому знати про права одна одної та діяти, не порушуючи їх. А тому такий спосіб захисту є виключно превентивним. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.07.2022 року по справі № 274/7378/20 (провадження № 61-19164св21) Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У даному випадку, саме відповідачі повинні надати суду належні та допустимі докази укладення кредитного договору, його умов, факту отримання коштів позичальником, а також законності переходу права вимоги. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Враховуючи викладене, враховуючи сплив строку позовної давності за основним зобов`язанням та, особливо, за додатковими вимогами (пеня, штрафи), а також відсутність належних доказів укладення первісного кредитного договору та його умов з боку відповідачів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що позивач, у відповідності до частини третьої\~статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», була звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, на підставі\~статті 141ЦПК України\~з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1\~211,20грн., а саме по 605,60грн. з кожного.

Outcome: approved