Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

14 травня 2025 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов позов [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник [PERSON] , до [PERSON] про зміну розміру аліментів. За змістом зв`ялених позовних вимог стверджується, що сторони спору перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2010 року, станом на дату подання позову шлюб не розірваний. В шлюбі народився син, [PERSON] , [INFO] . 11 березня 2015 року Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області у справі № 381/629/15-ц задоволені позовні вимоги [PERSON] та стягнуто на її користь з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 01 червня 2016 року Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області у справі № 381/2008/16-ц було зменшено розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] до 1/6 частки усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як підстава для зменшення розміру аліментів, стягнених на підставі рішення суду, в тому числі, зазначена і обставина одночасного стягнення з [PERSON] аліментів на утримання його доньки [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилається на те, виконавчий лист про стягнення аліментів був направленим для примусового виконання та було відкритим виконавче провадження № 51504993. З огляду на неналежне виконання зобов`язань щодо сплати аліментів у відповідача, як платника аліментів, виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 03 квітня 2025 року розмір цієї заборгованості становить 41 183,82 гривні. Позивачка наполягає на тому, що їхній з відповідачем син перебуває на утримання матері, а після 2022 року разом із позивачкою виїхав на проживання до Чеської Республіки. Позивачка наводить відомості щодо рухомого та нерухомого майна, набутого відповідачем за період стягнення аліментів, зокрема, позивачка стверджує, що 28 лютого 2019 року відповідач зареєстрував автомобіль MAZDA, модель 323, 1987 року випуску, а 28 жовтня 2020 року на підставі договору купівлі-продажу набув право власності на квартиру загальною площею 62,9 квадратних метри за адресою [ADDRESS] . Позивачка, посилаючись на зміну матеріального та сімейного стану відповідача, в тому числі, внаслідок припинення стягнення аліментів на утримання його доньки з огляду на досягнення нею повноліття, та на збільшення потреб на утримання їхнього малолітнього сина, вважає, що існують достатні підстави для збільшення розміру аліментів для утримання сина [PERSON] до частки доходів відповідача, але не 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окремо представницею позивачки заявлено клопотання про витребування від Фастівської ДПІ ГУ ДПС у Київській області інформації щодо джерел і сум доходів, нарахованих податковими агентами на користь [PERSON] в період часу з 2016 року по перший квартал 2025 року. Відповідну інформацію щодо сум нарахованих доходів позивачка просила також витребувати і від ГУ ПФУ в Київській області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 14 травня 2025 року, справа передана на розгляд головуючому судді Самусі В.О. (а. с. 75). Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в цій справі, клопотання про витребування інформації задоволено, витребувані відомості від Фастівської ДПІ ГУ ДПС у Київській області та ГУ ПФУ в Київській (а. с. 81-82). 16 червня 2025 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву про зміну розміру аліментів. За змістом відзиву на позовну заяву стверджується про безпідставність заявлених позовних вимог. Зокрема, стверджується про те, що питання щодо збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] вирішувалося в межах цивільної справи № 381/4056/24. Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2024 року, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного суду від 24 березня 2025 року, у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. Окрім того, відповідач зазначає, що з 29 лютого 2024 року перебуває на службі у ЗСУ, несе додаткові витрати на оренду житла за місцем служби, з 21 вересня 2024 року його стан здоров`я погіршився, в період часу з 10 жовтня 2024 року до 17 лютого 2025 року перебував на стаціонарному лікуванні та поніс великі фінансові витрати. Вказані обставини, на думку відповідача, свідчать про те, що його матеріальний стан не покращився та, відповідно, відсутні підстави для збільшення розміру аліментів на утримання сина. Окремо відповідач стверджує, що позивачка перешкоджає у спілкуванні з сином, а заборгованість зі сплати аліментів виникла з незалежних від нього причин, зокрема, внаслідок несвоєчасного направлення до військової частини документів щодо необхідності проведення вирахувань з його грошового забезпечення. Станом на дату подання відзиву, згідно тверджень відповідача, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. 23 червня 2025 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов лист з ГУ ДПС у Київській області на виконання ухвали суду про витребування доказів (інформації) та надано інформацію щодо розміру доходів [PERSON] . 09 липня 2025 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов лист ГУ ПФУ в Київській області на виконання ухвали суду про витребування доказів (інформації) щодо розміру доходів [PERSON] , додатком до якого є довідка за формою ОК-7. 09 липня 2025 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшли додаткові пояснення представниці позивачки, в яких надана оцінка обставинам виникнення заборгованості зі сплати аліментів, стверджуваній забороні спілкування з сином для відповідача, його стану здоров`я та витратам на оренду житла. Крім того, 09 липня 2025 року на запит суду було надано для огляду матеріали цивільної справи № 381/4056/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В судове засідання з`явились позивачка та її представниця. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і дату проведення судового засідання, не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання не заявив. У відзиві на позов відповідач просив проводити розгляд справи без його участі. З урахуванням позиції позивачки та її представниці, суд, у відповідності до приписів частини 1 статті 223 ЦПК України, вважає за можливе проводити судовий розгляд без участі відповідача. В судовому засіданні позивачка та її представниця заявлені позовні вимоги підтримали, стверджували про наявність фактичних та правових підстав для задоволення позову та збільшення розміру аліментів. Зокрема, позивачка зазначала, що існують підстави для збільшення розміру аліментів на утримання сина, так як син зростає, займається лижним спортом, що потребує придбання відповідного обладнання, крім того, у сина є проблеми з зором та потреба у лікуванні зубів та встановленні ортодонтичних пристроїв (брекетів). Зазначені обставини свідчать про необхідності збільшених витрат на утримання дитини, а розмір аліментів, що сплачує відповідач не забезпечує потреб дитини. При цьому, на уточнюючі питання суду, позивачка та її представниця вказали, що з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини не звертались. Відповідаючи на питання суду, представниця позивачка зазначила, що не вбачає підстав для закриття провадження у справі згідно з пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України, так як предмет і підстави у цій цивільній справі і справі № 381/4056/24 не є тотожними, а потреба у збільшенні розміру аліментів обґрунтована позивачкою виходячи із обставин, які їй не були відомі під час розгляду справи № 381/4056/24, зокрема, обставин щодо набуття відповідачем рухомого та нерухомого майна. Крім того, зміст постанови суду апеляційної інстанції у справі № 381/4056/24 свідчить про те, позивачка може знову звернутися з відповідним позовом у випадку наявності обставин, які доводять необхідність збільшення розміру аліментів. Заслухавши пояснення позивачки та її представниці, дослідивши письмові матеріали справи, в тому числі і витребуваної для огляду справи № 381/4056/24, суд встановив наступні обставини. Так, судом встановлено, що сторони спору перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2010 року, станом на дату подання позову шлюб не розірваний. В шлюбі народився син, [PERSON] , [INFO] . 11 березня 2015 року Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області у справі № 381/629/15-ц задоволені позовні вимоги [PERSON] та стягнуто на її користь з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а. с. 70-71). 01 червня 2016 року Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області у справі № 381/2008/16-ц було зменшено розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] до 1/6 частки усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а. с. 66-69). Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2024 року у справі 381/4056/24, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного суду від 24 березня 2025 року, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] було відмовлено (а. с. 91-99; а. с. 75-79, 105-109 справи № 381/4056/24). Позивачка повторно звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, враховуючи збільшення витрат на утримання сина та покращення фінансового становища відповідача і припинення ним сплати аліментів на утримання доньки. Крім того, позивачка зазначає, що про покращення фінансового стану позивача свідчать обставини придбання ним рухового і нерухомого майна. Відповідач не заперечує обставини щодо перебування в шлюбі з позивачкою, стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання сина, розмір стягнення яких станом на дату розгляду справи судом складає 1/6 частки від його заробітку (доходу). Відповідач не заперечує існування обставини щодо припинення стягнення аліментів на утримання його доньки у зв`язку із досягненням нею повноліття. Доказів подальшого стягнення аліментів на утримання доньки у зв`язку із навчанням чи непрацездатністю відповідачем не надано. Відповідач не заперечує обставини щодо придбання ним нерухомого і рухового майна в період часу і за обставин, зазначених у позовній заяві. Судом встановлено, що [PERSON] з 29 лютого 2024 року перебуває на службі у військовій частині [NUMBER] (а. с. 102). Відповідач має захворювання та періодично проходив лікування (а. с. 109-124). Встановивши зазначені обставини, суд, перед усім повинен відповісти на питання, чи існують підстави для закриття провадження у цій цивільній справі згідно з пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України, у зв`язку із тим, що набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. З урахуванням викладеного, суд зазначає, що питання збільшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання сина [PERSON] вже вирішувалось в межах справи № 381/4056/24, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2024 року в цій справі набрало законної сили. Разом із тим, суд вважає, що правовідносини із стягнення аліментів на утримання дитини є триваючими, відповідно, навіть після ухвалення рішення про зміну розміру аліментів, в інший період часу учасник зазначених правовідносин може повторно ініціювати вирішення цього питання та звернутися з позовом до суду про зміну розміру аліментів. Оскільки питання\~зміни розміру\~аліментів в\~цій цивільній\~справі та\~у цивільній\~справі № 381/4056/24 стосуються різних періодів часу, підстави для застосування приписів пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України відсутні. Разом із тим, суд констатує, що враховуючи принцип формальної визначеності та обов`язковості судових рішень, суд в межах цієї цивільної справи не буде піддавати правовій ревізії та переоцінці обставини, встановлені та оцінені в Рішенні Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2024 року у справі 381/4056/24 та в Постанові Київського апеляційного суду від 24 березня 2025 року. Також суд вважає, що не повинен враховувати, як підставу для збільшення розміру аліментів, обставини, що існували станом на дату розгляду справи № 381/4056/24, однак не бути оцінені під час ухвалення Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2025 року. Тому, в межах цієї цивільної справи буде надана оцінка обставинам, які згідно тверджень позивачки, свідчать про необхідність збільшення розміру аліментів та виникли після 24 серпня 2024 року, дати звернення з позовом у справі № 381/4056/24, та яким, відповідно, не була надана правова оцінка в Рішенні Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2024 року. Суд вважає, що до спірних правовідносин сторін спору підлягають застосуванню наступні правові норми. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181\~СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Так, згідно приписів частини 1 статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно приписів статті 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно приписів частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка стверджує, що підстави для збільшення розміру аліментів є збільшення матеріальних потреб сина, враховуючи в тому числі і період часу, який пройшов від дати ухвалення судом рішення про зменшення розміру аліментів. Разом із тим, суд констатує, що в силу приписів статті 12, 81 ЦПК України позивачкою не надано доказів збільшення матеріальних потреб сина та неможливості їх задоволення, виходячи із розміру аліментів, що виплачується на підставі рішення суду. Суд зазначає, що потреба придбання для сина спортивного спорядження та необхідність понесення витрат на лікування, по-перше, не підтверджені належними та допустимими доказами, по-друге, за наявності для того підстав, можуть свідчити про потребу у стягненні додаткових витрат на утримання дитини за правилами статті 185 СК України, а не збільшення розміру аліментів згідно з приписами статті 192 СК України. Також суд вважає, що твердження позивачки про покращення матеріального стану відповідача є припущеннями у розумінні приписів частини 6 статті 81 ЦПК України та не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів. При цьому, суд зазначає, що аліменти з відповідача стягуються у частці від його заробітку (доходу), а отже збільшення розміру доходів відповідача автоматично призводить до збільшення розміру відрахувань в рахунок сплати аліментів. Тому, у випадку стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, саме по собі збільшення розміру доходу позивача не свідчить про покращення його матеріального стану для цілей застосування приписів статті 192 СК України. Далі, суд констатує, що в постанові суду апеляційної інстанції в цивільній справі № 381/4056/24 вже була надана правова оцінка обставинам щодо припинення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] і судами першої та апеляційної інстанції відповідна обставина не визнана такою, що свідчить про необхідність збільшення розміру аліментів на утримання сина сторін спору. Як зазначалося вище, в цій справі суд не буде здійснювати переоцінку обставин встановлених та оцінених в Рішенні Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2024 року у справі 381/4056/24 та в Постанові Київського апеляційного суду від 24 березня 2025 року. Разом із тим, в межах періоду часу від 24 серпня 2024 року, дати звернення з позовом про збільшення розміру аліментів в цивільній справі № 381/4056/24 до 13 травня 2025 року, дати звернення з позовом про збільшення розміру аліментів в цій цивільній справі, судом не встановлено обставин, які б силу приписів статті 192 СК України свідчили б про необхідність зміни розміру аліментів. Далі, судом встановлено, що позивачка, стверджуючи про покращення матеріального стану відповідача, зазначає про придбання ним нерухомого і рухомого майна. Зокрема, позивачка посилається на те, що 28 лютого 2019 року відповідач зареєстрував автомобіль MAZDA, модель 323, 1987 року випуску, а 28 жовтня 2020 року на підставі договору купівлі-продажу набув право власності на квартиру загальною площею 62,9 квадратних метри за адресою [ADDRESS] . Разом із тим, час набуття відповідного майна свідчить про те, що відповідні обставини могли бути відомі позивачці під час розгляду цивільної справи № 381/4056/24. Отже, суд в межах цієї справи не може надавати правову оцінку обставинам справи, які існували станом на дату розгляду справи № 381/4056/24 Фастівським міськрайонним судом, навіть якщо ці обставини не були покладені в основу судового рішення. Далі, суд не бере до уваги посилання сторін спору на існування заборгованості зі сплати аліментів та на існування перешкод у спілкуванні відповідача і сина, так як в силу приписів статті 13 ЦПК України відповідні обставини знаходяться поза межами доказування в цій цивільній справі та не мають юридичного значення для вирішення цього спору. Також суд критично оцінює доводи відповідача про наявність витрат на оренду житла та на лікування, з огляду на те, що існування відповідних обставин не підтверджено належними та допустимими доказами. Разом із тим, відхилення відповідних посилань відповідача не впливає на висновки суду щодо відсутності підстав для збільшення розміру аліментів. З урахуванням викладеного, суд,

Outcome: dismissed