Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

Адвокат Михалків Богдан Степанович звернувся в суд в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Позовні вимоги мотивує тим, що 07 жовтня 2023 року між сторонами укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . На даний час вони з відповідачем проживають окремо, відповідач проживає в Республіці Чехія, шлюб вони не розривають, вона проживає з донькою у селі Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області. Відповідач відмовляється надавати будь-яку матеріальну та іншу допомогу на утримання спільної доньки сторін, хоча має такий обов`язок та відповідний дохід, та не надає позивачці будь-яку фінансову допомогу, як дружині, хоча вона перебуває у відпустці по догляду за дитинною, відповідно не може отримувати дохід за місцем роботи та потребує сторонньої матеріальної допомоги від чоловіка. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Звертає увагу суду, що відповідач має постійне місце роботи у Республіці Чехія, де останнім часом постійно проживає та працює, проте відомості про його працевлаштування та розмір щомісячного доходу вона отримати не може, таку інформацію він їй не надає, відповідно вона не може підтвердити такі обставини в суді, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі щомісячно, у розмірі 10000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів ст. 84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу дружині яка проживає із дитиною, до досягнення останньою трирічного віку. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачка має на утримання малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , з якою проживає сама і це підтверджує факт самостійного утримання спільної доньки сторін позивачкою. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини у розмірі 5000 гривень щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, тобто по [INFO] . Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи складає: витрати на сплату судового збору. З огляду на викладене, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки сторін [PERSON] , [INFO] у розмірі 10000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини у розмірі у розмірі 5000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто по [INFO] . Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.05.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та надано Відповідачу п`ятнадцятиденний термін з дня вручення ухвали про відкриття провадження на подання відзиву на позов. Відповідач відзиву у визначений судом строк не подав. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на задоволенні позову. Відповідач, [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, двічі суд направляв йому судову повістку, яку він отримав, що підтверджено відомостями з офіційного сайту Укрпошти за наслідками відстеження поштового відправлення. Із заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку. Спірні правовідносини регулюються нормами СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~\~ Згідно зі ст. 3 ч. 1 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 і ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 (Конвенція про права дитини), ст. 7 ч.ч. 7, 8 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами,… судами, адміністративними … органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Особа діє у цивільних, у тому числі, в сімейних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 3 ч. 1 п.п. 3, 6, ст. 11, ст. 12 ч. 1, ст.ст. 13, 14, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 7, 8 СК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-81 ЦПК України). Суд встановив, що шлюб між сторонами був зареєстрований 07 жовтня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Закарпатської області, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~У шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, що видане відділом актів запису актів цивільного стану Уряду міської частини Праги 2 (Республіка Чехія) № [NUMBER] від 29.05.2024 року. [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується копією довідки № 61313/19-536-1390 про реєстрацію особи громадянином України, що видана посольством України в Республіці Чехія 12.06.2024 року. \~ \~ \~ \~Згідно з довідкою №230/10-18/6 від 05.05.2025 та довідкою №234/10-18/6 від 05.05.2025 в.о. старости села Косівська Поляна Великобичківської селищної ради Федора Митрюка, [PERSON] , [INFO] проживає у [ADDRESS] та має на своєму утриманні дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Позивача зазначає, що Відповідач, у порушення своїх батьківських обов`язків, матеріальної допомоги не надає ні на утримання дитини, ні на її утримання, хоча він проживає у Чеській Республіці, де працює та отримує доходи. \~ \~ \~ \~Відповідно до наказу Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області від 27 серпня 2024 року за № 21-В «Про надання відпустки по догляду за дитиною [PERSON] », [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною з 16 вересня 2024 року по 25 травня 2027 року включно. Зі змісту статті 12, 81 та 83 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи й на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Конвенція про права дитини передбачає, що держави-учасниці: зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ст. 3 ч. 2); поважають відповідальність, права і обов`язки батьків … належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються (ст. 5); забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ст. 6 ч. 2); докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини; батьки … несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини; найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ст. 18 ч. 1); визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини; батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ст. 27 ч.ч. 1, 2); визнають право дитини на відпочинок і дозвілля, право брати участь в іграх і розважальних заходах, що відповідають її віку, та вільно брати участь у культурному житті та займатися мистецтвом (ст. 31 ч. 1); жодне в цій Конвенції не торкається будь-яких положень, які більшою мірою сприяють здійсненню прав дитини і можуть міститися: a) в законі Держави-учасниці, або b) в нормах міжнародного права, що діють щодо даної держави (ст. 41). Відповідно до Конституції України, норм СК України, які узгоджуються з приписами Конвенції про права дитини: кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ст. 51 Конституції України); мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; за загальним правилом, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 ч.ч. 1, 2 СК України); батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України); за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 ч. 3); розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (182 ч. 2); суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше; за заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ст. 184 ч.ч. 1, 2). У рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54). Таким чином, матеріальне утримання дітей є обов`язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за заявою позивача безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання. Прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення (ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). У 2025 році розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років становить 2563 гривні. З урахуванням динаміки прожиткового мінімуму слід враховувати, що вже лиш з огляду на цей показник матеріальне утримання дитини з часом значно дорожчає. Маючи на своєму утриманні малолітню дитину позивачка поза будь-яким обґрунтованим сумнівом несе основний тягар як матеріального утримання дитини, так і її виховання, розвитку, догляду, лікування тощо, несе основну відповідальність за дитину та організацію її життя. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст. 82 ч. 3 ЦПК України). Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). У справі немає доказів наявності у відповідача вад здоров`я, які б перешкоджали йому працювати, водночас немає й доказів, що він проживає та працює у Чеській Республіці, й, навпаки, поштова кореспонденція, що направлялася судом Відповідачу за місцем проживання у [ADDRESS] , була двічі вручена йому. Суд враховує, що на даний час донька сторін [PERSON] потребує не тільки здорового зростання, але й повноцінного розвитку, а отже потреби на її утримання є очевидними. Своєю чергою відповідач є молодою, здоровою й працездатною особою, здатний і має можливість заробляти своєю працею кошти і реалізує її на свій розсуд, спроможний заробляти кошти на власне утримання та для виконання обов`язку з надання достатнього утримання своїй дитині, не позбавлений можливості вживати активних заходів для працевлаштування. Протилежного в справі не встановлено і відповідачем не доведено. За наведених обставин слід визнати, що у позивачки [PERSON] виникли дійсні підстави для вимоги до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Власне недостатність у матері коштів на утримання дитини сумнівів не викликає, адже вона наразі не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, відповідні доводи позивачки не спростовані. За таких обставин, суд, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає за можливе задовольнити позов Позивачки, проте частково, адже Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, його половини чи іншої частини, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. На переконання суду, з урахуванням фактичних обставин справи, реалій життя в Україні, які існують на час виникнення і вирішення спору, динаміки значення базового соціального стандарту та маючи на увазі забезпечення тривалого та достатньо стабільного матеріального утримання малолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі 4000 гривень протягом тривалого часу забезпечуватимуть грошове утримання в розмірі, який відповідатиме інтересам дитини, покриватиме суттєву частину витрат на дитину. Такий розмір аліментів забезпечуватиме тривалу, реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини та зважаючи на фактичні обставини. Аліменти на утримання дитини згідно зі ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в цьому випадку з 07.05.2025. Сімейний кодекс України визначає коло осіб, які мають право вимагати отримання аліментів у судовому порядку від другого з подружжя. Так, зокрема, стаття 84 СК України передбачає право дружини на утримання від чоловіка під час вагітності. Крім того, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина віком до 3 років, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Як уже зазначалося вище сторони перебувають у шлюбі з [INFO] та [INFO] у них народилася донька [PERSON] , тобто наразі дитині виповнився один рік. Зі змісту ст. 77 Сімейного кодексу України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст. 80 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Із зазначених вище норм Сімейного кодексу України слід зробити висновок, що якщо батько дитини (будучи працездатною людиною) не працює, це не є підставою вважати, що він неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання своєї вагітної дружини чи матері своєї дитини. Можна вважати його неспроможним надавати таку матеріальну допомогу, якщо, наприклад, він має на своєму утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, якщо він є інвалідом та отримує лише пенсію по інвалідності тощо. У матеріалах справи відсутні відомості щодо постійного місця роботи та розміру доходів [PERSON] , поряд з цим останній в судове засідання не з`явився, доказів неможливості сплачувати коштів на утримання дружини не надав, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що відповідач зобов`язаний надавати утримання вагітній дружині або дружині, з якою проживає дитина віком до трьох років, беручи до уваги те, що [PERSON] в даний час у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною віком до трьох років не працює, а отже не має змоги забезпечувати себе всім необхідним й має потребу матеріальної підтримки від чоловіка, матеріальне становище відповідача, який жодних доказів свого матеріального стану чи стану здоров`я, який би підтверджував неможливість сплачувати утримання дружині, суду не надав, він є працездатною особою, спроможний працювати, отримувати дохід та надавати матеріальну допомогу на утримання матері його малолітньої дитини, тому суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання дружини після народження дитини до досягнення дитиною трьох років, й, на думку суду, розмір аліментів за заявою позивачки слід визначити у твердій грошовій сумі, але у розмірі по 3500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, що забезпечить Позивачці утримання фактично в мінімальному прожитковому розмірі. Аліменти на утримання дружини згідно зі \~ст.79 СК України\~присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 07.05.2025. Позивачку звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів (п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»). Тому суд приходить до висновку, що на підставі\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в спеціальний фонд Державного бюджету України, судовий збір в розмірі 1211,40 гривень за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини та 1211,40 гривень за позовну вимогу на утримання дружини, тобто всього 2422,80 гривні. Відповідно до ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial