Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (далі по тексту-позивач, ТОВ "Факторинг Партнерс") звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту-відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за договором № 8191676 від 17.02.2022 у розмірі 23 856,00 грн, з яких 20 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 3 256,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 600,00 грн - заборгованість за комісією. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 17.02.2022 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 8191676. Відповідно до умов договору ТОВ "МІЛОАН" надало [PERSON] кредит у розмірі 20 000,00 грн, строком на 90 днів. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом у розмірі 23 856,00 грн. 25.07.2024 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ"Факторинг Партнерс" укладено договір факторингу № 25-07/2024, відповідно до якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 8191676. Відповідач своїх зобов`язаннь за кредитим договором не виконує, що є порушенням законних прав ТОВ "Факторинг Партнерс", у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27.02.2025 провадження по справі відкрито, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи (ст. 279 ЦПК України). 14.04.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому заперечує щодо позовних вимог, зазначає, що позивач не довів на яких умовах [PERSON] отримала кредитні кошти у ТОВ "МІЛОАН" та чи отримала їх взагалі, а також не довів, що відповідач була ознайомлена саме з цими додатками до договору, доводи позовної заяви, щодо належного виконання умов договору кредитором не можуть бути взяті до уваги. Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі через недоведеність поозвних вимог. У разі наявності підстав для розподілу судових витрат на користь позивача, просила зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу. 22.04.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому зазначає, що 17.02.2022 відповідачу на зазначений номер (який є актуальним номером телефону відповідача, відповідно до відзиву на позовну заяву) був надісланий одноразовий ідентифікатор F84616. Вказаним ідентифікатором було підписано Договір. Вищезазначене підтверджується наданими до матеріалів справи доказами. В тому числі, надано довідку про проведену ідентифікацію при укладанні договору в погодженій формі. Таким чином, відповідач здійснив усі дії, спрямовані на укладання договору шляхом підписання договору про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та із зазначенням поміж іншого інформації щодо реквізитів банківської картки на рахунок якої, в подальшому, були перераховані грошові кошти всумі 20 000, 00 грн, що підтверджується довідкою, наданою до матеріалів справи. Позивачем надані належні та достатні докази, які беззаперечно підтверджують, що відповідач ідентифікував себе в інформаційно- телекомунікаційній системі кредитодавця; надав відповідні дані для заповнення формуляра заяви-анкети (ПІП, РНОКПП, місце проживання, телефон, дані паспорту, номер платіжної картки та ін.) та шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором погодився з запропонованими умовами договору та підписав їх. Доказів того, що персональні дані відповідача (дані паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариством або іншими особами для укладення кредитного договору від його імені, відповідачем до суду не надані. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій відповідач не звертався, як і не оскаржував правомірність укладеного договору. На виконання умов договору про споживчий кредит №8191676 від 17.02.2022 року позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 20 000,00 грн. Дана обставина підтверджується квитанцією, згідно якої 17.02.2022 року здійснено успішний переказ грошових коштів на карту, яка зазначена позичальником в договорі, у сумі 20 000,00 грн. Враховуючи, що ТОВ «Мілоан» не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» на підставі укладеного між сторонами договору. Даний договір є частиною господарської діяльності товариства, що підтверджується відповідним листом. Твердження Відповідача про те, що він не отримував кредитних коштів, тощо не заслуговують на увагу. Вбачається, що Відповідач, отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. Тобто, компанія є особою, яка замовила послуги з переказу грошових коштів, тобто платником. Переказ коштів здійснено на картковий рахунок, зазначений Позичальником у заявці на отримання кредиту. Отже, отримувачем коштів є Відповідач. ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість не нараховував, а звернувся до суду з позовом до Боржника про стягнення заборгованості виключно з сумою, яка була передана в рамках підписаного Договору факторингу. Просив задоволньити позовні вимоги в повному обсязі. 22.04.2025 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 24.04.2025 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" строк на подачу клопотання про витребування доказів. Клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" - Сердійчук Ярослави Ярославівни, про витребування доказів по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором задоволено. Витребувано у Акціонерного товариства «Сенс Банк» інформацію. 22.04.2025 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 24.04.2025 у задоволенні клопотання представника позивача про перехід від спрощеного без повідомлення/виклику до розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням/викликом сторін відмовлено. 29.05.2025 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі через недоведеність поозвних вимог. У разі наявності підстав для розподілу судових витрат на користь позивача, просила зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу. 29.05.2025 з АТ «Сенс Банк» на виконання вимог ухвали суду від 24.04.2025 надійшла інформація. 06.06.2025 від представника позивача надійшли письмові пояснення. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. 17.02.2022 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 8191676, який був підписаний відповідачем 17.02.2022 о 14:16 за допомогою одноразового ідентифікатора F84616. Відповідно до п.п. 1.2. - 1.3. Договору сума кредиту становить 20 000,00 грн, строком на 90 днів з 17.02.2022 і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 19.03.2022 (п. 1.3.1. Договору). Поточний період складає 60 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 18.05.2022 (п. 1.3.2. Договору). Відповідно до п. 1.4 Договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 19.03.2022, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 18.05.2022. Комісія за надання кредиту 600,00 грн, яка нараховується за ставкою 3,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1 Договору). Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 2 280,00 грн., які нараховуються за ставкою 0.38 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом пільгового періоду. Відповідно до п. 1.5.3. Договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 60 000 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Відповідно до п. 2.1. Договору Кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені цим п.2.3 Договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено) (п. 2.3.1. Договору). Згідно п. 4.2. У разі прострочення Позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування (датою остаточного погашення заборгованості), з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною ставкою передбаченою п. 1.5.3. Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної ставки, передбаченої п. 1.5.3. Договору. Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем. Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. ТОВ "МІЛОАН"виконав своє грошове зобов`язання та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс», відповідно до договору про надання послуг з переказу грошових коштів та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів укладеного ТОВ ФК «Елаєнс» та ТОВ «МІЛОАН» № 40484607_26/10/18-1 було успішно перераховано кошти 17.02.2022, призначення плтежу кошти згідно договору 8191676, сума платежу 20 000,00 грн, на номер картки [NUMBER] . З АТ "Сенс Банк" надійшла інформація на виконавння вимог увахали суду від 24.04.2025, з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] відкрито карту № [NUMBER] рахунок до карти № [NUMBER] . Згідно виписки по рахунку наданої АТ "Сенс Банк" за період з 17.02.2022 по 17.03.2022 міститься зарахування коштів на суму 20 000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 8191676 від 17.02.2022 заборгованість [PERSON] складає 23 856,00 грн з яких 20 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 3 256,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 600,00 грн - заборгованість за комісією. Відповідно до договору факторингу № 25-07/2024 від 25.07.2024 між ТОВ «Факторинг партнерс» та ТОВ "МІЛОАН"у відповідності до умов якого ТОВ "МІЛОАН"відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно копії акту приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 25-07/2024 фактор ТОВ «Факторинг Партнерс» з однієї сторони та ТОВ "МІЛОАН"уклали даний акт про те, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цьогоЗакону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннямист. 1050 ЦК Українивизначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.с т. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заперечення відповідача щодо позовних вимог викладені у відзиві на позовну заяву не знайшли свого підтвердження та не приймаються судом, оскільки позивачем доведено позовні вимоги належними та допуститми доказами. Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем, щодо укладення договору та розміру заборгованості за кредитним договором. При цьому суд враховує, що сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування за користування кредитними коштами. Розмір відсотків за користування кредитними коштами та комісію сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за договором № 8191676 від 17.02.2022 на загальну суму 23 856,00 грн. Отже, позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 8191676 від 17.02.2022 у розмірі 23 856,00 грн підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40,00 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Із матеріалів справи вбачається, що 02.07.2024 між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» в особі керуючогоадвоката Бурдюг Тетяни Вікторівни та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір про надання правової допомоги № 02-07/2024. Згідно витягу акту № 1 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024, Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» надало ТОВ «Факторинг Партнерс» наступні юридичні послуги: надання усної консультації з вивченням документів 2 години - 3 000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 2 години - 6000 грн. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц). Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані стороною позивача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному позивачем розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі №753/15687/15. Визначаючи час на надання вищенаведених послуг та видів правничої допомоги, суд виходить із наявності у адвоката повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим надання правничої допомоги у даній справі не вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи. Крім того, позовна заява не є складною за своєю суттю. Вивчивши надані документи, перевіривши обсяг наданих послуг, суд бере до уваги розмір понесених позивачем витрати за фактично отриману правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн та враховуючи незначну складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, ціну позову, клопотання відповідача про змешення розміру витрат на правничу допомогу суд вважає, що заявлений стороною розмір витрат на правничу допомогу є невиправдано завищеним. У зв`язку з наведеним суд стягує з відповідача на користь позивача 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved