Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

30 травня 2025 року заявник звернувся до суду із заявою, в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , постійно, у період з 2015 року та до часу відкриття спадщини, з [PERSON] , померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Стислий виклад позиції заявника. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Заявник вказує, що вони разом проживали однією сім`єю з 2015 року та по момент її смерті за адресою: [ADDRESS] . Крім того, вони вели спільне господарство, вказане підтверджується актом від 01 травня 2025 року, актом № 5 від 01 травня 2025 року та актом № 63 від 23 травня 2025 року. Після смерті заявник займався питанням поховання. 12 серпня 2022 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок смерті, все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, заповіла [PERSON] . Вказаний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенком Андрієм Григоровичем. У липні 2025 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенка Андрія Григоровича з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . В результаті, було зареєстровано спадкову справу за № 80/2023. Однак, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 липня 2023 року йому було відмовлено у зв`язку з тим, що ним був пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України. Однак, враховуючи, що вони з померлою дійсно проживали разом з 2015 року та по момент смерті, вели спільно господарство, займався її похоронами, а тому вважає за необхідним звернутись до суду з цією заявою. Заяви, клопотання та інші процесуальні дій вчиненні в справі. Постановленою 06 червня 2025 року ухвалою судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сороки О.В. відкрите провадження у справі, витребувано матеріали спадкової справи. 15 липня 2025 року на адресу суду на виконання ухвали від 16 червня 2025 року надійшла копія спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Заявник подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав. Представник Самарівської міської ради Сергій Адамян до суду не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Приватний нотаріус Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко Андрій Григорович надав до суду заяву про розгляд заяви [PERSON] у відсутність представника нотаріальної контори. Фактичні обставини встановлені судом. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Заявник вказує, що вони разом проживали однією сім`єю з 2015 року та по момент її смерті за адресою: [ADDRESS] . Крім того, вони вели спільне господарство, вказане підтверджується актом від 01 травня 2025 року, актом № 5 від 01 травня 2025 року та актом № 63 від 23 травня 2025 року (а.с.10-12). 12 серпня 2022 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок смерті, все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, заповіла [PERSON] . Вказаний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенком Андрієм Григоровичем (а.с. 8). У липні 2025 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенка Андрія Григоровича з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . В результаті, було зареєстровано спадкову справу за № 80/2023. Однак, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 липня 2023 року йому було відмовлено у зв`язку з тим, що ним був пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України (а.с. 13). Норми права застосовані судом. Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною першою статті 29 ЦК України, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Постанови № 7, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Мотиви та висновки суду. Судом встановлено та підтверджується доказами, що заявник та померла [PERSON] проживали разом на момент смерті останньої, разом систематично вели спільне господарство, тому вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її спадкових прав, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved