Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась вищевказана цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено наступне. 27.11.2009р. за ознаками скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.364, ч.1 ст.209, ч.2 ст.15 і ч.5 ст.191, ч.3 ст.212 КК України порушено кримінальну справу №053200900158 за обвинуваченням [PERSON] . В рамках вказаної кримінальної справи 07.12.2009р. постановою прокуратури Малиновського району м. Одеси, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] . Після чого, 14.01.2011р. постановою Малиновського районного суду м.Одеси у справі №4-29/11, було задоволено заяву [PERSON] та скасовано постанову від 27.11.2009р. про порушення кримінальної справи №053200900158. При цьому, судом не було вирішено питання щодо скасування арешту майна. На підставі наведеного та вимог діючого законодавства , у тому числі й Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020р. у справі №727/2878/19, позивач просить суд арешт, за реєстраційним номером обтяження 9340807, який накладено постановою старшого слідчого прокуратури Малиновського району м.Одеси, б/н від 07.12.2009 р., у кримінальній справі №053200900158, на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Присутній у судовому засіданні представник позивача адвокат Гранін Д.В. підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Присутня у судовому засіданні представник відповідача [PERSON] висловила незгоду з вимогами, вважала заяву безпідставною, а відповідача неналежним, просила суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши письмові докази, суд доходить наступного. 27.11.2009р. за ознаками скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.364, ч.1 ст.209, ч.2 ст.15 і ч.5 ст.191, ч.3 ст.212 КК України порушено кримінальну справу №053200900158 за обвинуваченням [PERSON] . В рамках вказаної кримінальної справи 07.12.2009р. постановою прокуратури Малиновського району м. Одеси, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] . Після чого, 14.01.2011р. постановою Малиновського районного суду м.Одеси у справі №4-29/11, було задоволено заяву [PERSON] та скасовано постанову від 27.11.2009р. про порушення кримінальної справи №053200900158. При цьому, судом не було вирішено питання щодо скасування арешту майна. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а відповідно до статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном Частиною 4 статті 263 ЦПК України установлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі №643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) виклала висновок про те, що … [вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції]. Поряд з цим, встановлено, що Постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020р. у справі №727/2878/19 сформульовано висновок - якщо арешт накладений на майно особи, щодо якої за КПК України 1960 року була порушена кримінальна справа, але надалі постанову пропорушення кримінальної справи за тим же процесуальним законом суд скасував, не вирішивши питання про зняття зазначеного арешту, спір про звільнення цього майна з-під арешту слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Так, арешт на нерухоме майно було накладено старшим слідчим у кримінальній справі в порядку КПК України 1960р., оскільки постанова була винесена 07.12.2009р., а новий КПК набрав чинності 13.04.2012р. Також, враховуючи, що Малиновська окружна прокуратур утворена шляхом реорганізації місцевих прокуратур не є юридичною особою належним відповідачем вірно визначена Одеська обласна прокуратура. Вивчивши наведене, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявності підстав для задоволення його вимог. Також вважає належним стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Outcome: approved