Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на його утримання аліментів на період навчання у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно з дня подання позову та до закінчення навчання. В обґрунтування позову вказує, що відповідач є його батьком. [INFO] позивачу виповнилося 18 років, він продовжує навчання у Державному некомерційному підприємстві «Державний університет «Київський авіаційний інститут», у зв`язку з чим не має можливості самостійно себе забезпечувати та потребує матеріальної підтримки від батьків. Ухвалою суду від 04 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01 липня 2025 року. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, розгляд справи просить здійснювати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 13 червня 2007 року. Згідно з копією виконавчого листа, виданого на підставі судового рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 березня 2008 року у справі №2-216/08 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 березня 2008 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут» №362 від 21 травня 2025 року, [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету комп`ютерних наук та технологій Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут» IV рівня акредитації, термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01 вересня 2024 по 30 червня 2028. Згідно з договором №33/2024 найму житлового приміщення у гуртожитку Національного авіаційного університету від 02 вересня 2024 року, [PERSON] надано у користування житлову площу в гуртожитку [ADDRESS] у вигляді окремого ліжко-місця в житловому приміщенні (кімнаті) № [NUMBER] . Платіжними інструкціями №РОМХ-М1АМ-САКН-7870 від 22 серпня 2024 року та №НК10-03МТ-5ВОН-9С23 від 24 квітня 2025 року підтверджується, що [PERSON] здійснив оплату за проживання в гуртожитку в розмірі 1 680,00 грн та 2 400,00 грн. [PERSON] досяг повноліття, продовжує навчання, доказів наявності у нього власних доходів суду не надано. У зв`язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги батьків. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України. Згідно з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст.182 цього Кодексу. За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. У ч.2 ст.200 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Обов`язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Матеріали справи не містять доказів, що позивач отримує будь-який дохід. У позовній заяві зазначено, що у зв`язку з навчанням [PERSON] поніс витрати на придбання ноутбука, смартфону та відповідних аксесуарів. Крім того, [PERSON] несе витрати на проїзд по м.Києву та до/від м.Вараш, на харчування, придбання необхідного одягу. Взуття, придбання канцелярських товарів для навчання, необхідної навчальної літератури. Під час розгляду справи встановлено, що повнолітній син відповідача, вік якого перевищує 18 років, але є меншим 23 років, навчається у Державному некомерційному підприємстві «Державний університет «Київський авіаційний інститут» та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Доказів, які б свідчили про відсутність у відповідача можливості надавати допомогу повнолітньому сину, матеріали справи не містять. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на його утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Оскільки [PERSON] закінчує навчання до досягнення 23-річного віку, з урахуванням вимог ст.199 СК України, аліменти слід стягнути до закінчення ним навчання. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved