Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №1086-2595 від 14.09.2022 в розмірі 18867 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 14.09.2022 між відповідачем та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було укладеного кредитний договір №1086-2595 на умовах строковості, зворотності та платності. Вказує, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» умови договору виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит в розмірі 1900 грн., однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав у зв`язку з чим в нього утворилася заборгованість в розмірі 18867 грн. Зазначає, що 26.12.2024 між ним та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №УКФ-261224-2, відповідно до умов якого він набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1086-2595 від 26.12.2024 в розмірі 18867 грн. 03.06.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволені позову просить відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що позовну заяву подано особою, якою не підтверджено процесуальної дієздатності; позивачем не доведено належними та допустимими доказами укладення договору про відкриття кредитної лінії №1086-2595 від 14.09.2022;\~ ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за договором не виконав,\~ а також що позивачем не доведено факту отримання права грошової вимоги. 10.06.2025 представником позивача було подано відповідь на відзив, згідно якої позовну заяву просить задоволити в повному обсязі. В обґрунтування відповіді зазначає, що до позовної заяви додано електронну довіреність на представника та виписку з ЄРД, що є достатнім, щоб представляти позивача; договір про відкриття кредитної лінії №1086-2595 від 14.09.2022 року, укладений між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] , разом з правилами відкриття кредитної лінії та паспортом споживчого кредиту , які у сукупності містять всі істотні умови, кожен з яких підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А510 (у відповідності до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»); в матеріалах справи наявна довідка про перерахування суми кредиту; ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, то платіжні реквізити відповідач зазначав самостійно в системі; у позивача відсутня інформація про належність цього рахунку відповідачу, оскільки зазначена інформація є банківською таємницею, якою володіє виключно Банк-емітент картки. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; Оскільки, відповідач будучи належним чином повідомлений про судове засідання, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, однак подав відзив на позовну заяву, то суд приходить до висновку про розгляд справи за його відсутності. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 14.09.2022 між відповідачем [PERSON] та ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1086-2595 (а.с.11-16). Договір про відкриття кредитної лінії №1086-2595 від 14.09.2022 та паспорт споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором А510. Відповідно до п.2.2. вказаного договору, кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку передбаченому цим договором. Згідно п.4.1, 4.8 вказаного договору, розмір кредиту 1900 грн., дата видачі кредиту 14.09.2022, строк на який надається кредит позичальнику 300 днів; дата повернення кредиту 11.07.2023. Пунктом 4.2 зазначеного договору передбачено спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договору та надіслання позичальнику примірнику договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим Позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконав умови договору, а саме перерахував 1900 грн. на банківський рахунок відповідача, котрий було вказано при укладенні зазначеного договору, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту №1086-2595 від 14.09.2022 та випискою з рахунку відповідача наданою АТ «Універсал банк» (а.с.10, 99-102). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, з розрахунку заборгованості за договором №1086-2595 від 14.09.2022, вбачається що відповідач умови договору належним чином не виконав внаслідок чого в нього утворилася заборгованість яка станом на 26.12.2024 становить 18867 грн. з яких 1900 грн. основий борг; 16967 грн. залишок відсотків (а.с.36-55). Окрім того з зазначеного розрахунку вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховувалися лише в межах строку кредитування, а також, що відповідач не здійснив жодної оплати на погашення заборгованості. Судом встановлено, що 26.12.2024 між позивачем та відповідачем було укладено договір факторингу №УКФ-261224-2 (а.с.26-29). Пунктом 2.1 зазначеного договору передбачено, що у відповідності до умов цього договору, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржника, а новий кредитор набуває набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та передає первісному кредитору під відступлення право вимоги, грошові кошти за плату у порядку та строки встановлені цим договором. Згідно п.2.2 вказаного договору, обсяг (сума) прав вимоги за цим договором визначаються як сукупність реєстрів боржників до цього договору. Відповідно до п.3.1.3 зазначеного договору, право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання ними відповідного реєстру боржників у формі наведеної в додатку №1 до цього договору. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Судом встановлено, що 26.12.2024 між позивачем та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було підписано реєстр боржників №1 до договору факторингу\~ №УКФ-261224-2 від 26.12.2024. Реєстр підписаний сторонами, прошитий пронумерований та скріплений печатками сторін (а.с.34-35). Відповідно до вказаного реєстру відповідач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №1086-2595 від 14.09.2022 в сумі 18867 грн., з яких 1900 грн. сума основного зобов`язання; 16967 грн. проценти. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, судом встановлено, що 14.09.2022 року між ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНАС та відповідачем було укладено кредитний договір №1086-2595. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови позик, зокрема, розмір позик, порядок її надання і повернення, розмір відсотків за користування позикою. ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС виконав взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач умови договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунків, поданих позивачем, складає за кредитним договором №1086-2595 в розмірі 18867 грн. ТзОВ «Новий Колектор» на підставі вищедослідженого судом договору факторингу, набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №1086-2595, а тому з відповідача на корить позивача підлягає до стягнення заборгованість по зазначеному кредитному договору в розмірі 18867 грн. Щодо заперечень відповідача викладених у відзиві на позовну заяву, то суд їх до уваги не приймає, з огляду на наступне. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, до матеріалів справи додано електронну довіреність на представника та виписку з ЄДР, а тому представником позивача підтверджено свою процесуальну дієздатності. До позовної заяви долучено копію договору про відкриття кредитної лінії №1086-2595 від 14.09.2022, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А510. Верховний Суд у постановах: від 14 червня 2022 року (справа № 757/40395/20), від 20 червня 2022 року (справа № 757/40396/20), від 04 грудня 2023 року (справа №212/10457/21) та інших, неодноразово вказував на те, що оспорюваний кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а зазначені у ньому умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», та за відсутності належних доказів про те, що договір укладено іншою особою, а грошові кошти перераховані на банківську картку, яка позивачу не належить, дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним такого договору. У постанові від 01 липня 2024 року у справі № 638/161/22 Верховний Суд погодився з тим, що без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від позивача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, які стосуються підписання кредитного договору. Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. До позовної заяви додано фотокопії паспорта та довідки РНОКПП відповідача [PERSON] , а також фото відповідача з власним паспортом громадянина України. При цьому суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду жодних доказів, що його персональні дані були використанні сторонніми особами з метою укладення вказаного договору, а також доказів, що договір про відкриття кредитної лінії №1086-2595 від 14.09.2022 визнано\~ недійсним (нікчемним). ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії №1086-2595 від 14.09.2022 виконав належним чином, що підтверджується випискою наданою АТ «Універсал банк». Окрім того, з зазначеної виписки судом встановлено, що номер картки який вказано у кредитному договорі належить відповідачу [PERSON] . Позивачем до позовної заяви долучено копію договору факторингу та реєстр боржників, які прошиті та підписані сторонами,\~ а також скріплено мокрими печатками. Відповідно до умов договору факторингу, позивач набуває права вимоги з моменту підписання відповідно реєстру боржників (п.3.1.3). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено факт укладення вищезазначеного кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів по кредитному договору, та факт набуття права грошової вимоги по договору №1086-2595 від 14.09.2022 до відповідача, а тому суд не приймає до уваги доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, та вважає їх такими, що подані з метою уникнення виконання зобов`язання яке виникло з договору №1086-2595 від 14.09.2022. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2422,40 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved