Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 21 квітня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої зазначив, що 01 листопада 2013 року Малинським районним управлінням юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . У сторін є спільна малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Вже тривалий час шлюб носить формальний характер, примирення з [PERSON] та збереження сім`ї є неможливим. Відповідачка з донькою проживають окремо. Спроби налагодити спільне життя не дали позитивного результату, тому [PERSON] наполягає на розлученні. Явка та позиція сторін по справі: Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов про розірвання шлюбу з доказами, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не подавала. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено,\~що 01 листопада 2013\~року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб\~між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за актовим записом № 185, про що свідчить наявне в матеріалах справи свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.33). У період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом з матір`ю. [PERSON] сплачує аліменти на утримання спільної доньки, відповідно до виконавчого листа № 757/19368/20-ц виданий 06.10.2023, постанова про відкриття виконавчого провадження № 73161668 (а.с.7). Спір стосовно визначення місця проживання дитини відсутній. Спільне життя з [PERSON] не склалося, у нас різні погляди на сімейне життя та обов`язки, все частіше почали виникати непорозуміння. Це призвело до того, що ми стали зовсім чужими людьми. Відповідачка разом з донькою проживають окремо. Спроби налагодити спільне сімейне життя не дали позитивних результатів, оскільки вказані обставини продовжуються протягом тривалого часу, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, тому наполягає на розлученні. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства. У відповідності до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. А тому, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 Сімейного кодексу України. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується\~\~на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або встановити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з відсутністю відповідного клопотання відповідача, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, набуте у шлюбі « [PERSON] ». Згідно зі ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання\~дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою батьків.\~ Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За таких обставин місцем проживання дитини [PERSON] слід визначити місце проживання її матері [PERSON] .

Outcome: approved