Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

15 липня 2024 року [PERSON] звернулась до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», [PERSON] про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП. Відповідно до якої позивач просив: стягнути з ПРАТ СК «ПЗУ УКРАЇНА» на користь [PERSON] невиплачену частину страхового відшкодування у розмірі 42 290 грн. 10 коп.; стягнути з [PERSON] [INFO] на користь користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 22 294 грн. 42 коп ; стягнути з [PERSON] [INFO] на користь користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. 00 коп.; вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовна заява мотивована тим, що 02.03.2024 року у Харківській обл., м. Харкові по вулиці Євгена Котляра (під час виїзду з місця стоянки / під час відкривання дверей, під час руху заднім ходом) сталася ДТП за участю транспортного засобу JEEP RENEGADE з номерним знаком [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу HONDA M-NV з номерним знаком [NUMBER] . Позивачу як власнику транспортного засобу HONDA M-NV з номерним знаком [NUMBER] завдано матеріальних збитків. На момент ДТП, водій транспортного засобу JEEP RENEGADE з номерним знаком [NUMBER] був забезпечений в ПРАТ СК «ПЗУ УКРАЇНА» за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 218373124. Зазначено, що з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь Позивача підлягає стягненню невиплачена частина страхового відшкодування у розмірі 42 290 грн. 10 коп. З [PERSON] стягненню підлягає матеріальна шкода у розмірі 22 294 грн. 42 коп. та моральна шкода у розмірі 10 000 грн. 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовані Звітом про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 427/05-24 від 02 травня 2024 року. 23.08.2024 представник відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - Саліженко М.В. надав відзив на позовну заяву. Відзив на позовну заяву мотивований тим, що з метою оцінки завданої Позивачу шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на замовлення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», Асистуючою компанією ТОВ «СОС Сервіс Україна було складено ЗВІТ № 687-24_SOS_-240306-278920 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Honda MNV, реєстраційний номер [NUMBER] (далі - ЗВІТ № 687-24_SOS_-240306-278920). Розмір збитку в яких визначався станом на дату ДТП 02.03.2024р., На підставі ЗВІТу № 687-24_SOS_-240306-278920, Страховиком був прийнятий страховий акт №38940/1 про виплату страхового відшкодування у розмірі 6002,79 грн. за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP.218373124. Дані кошти 21.03.2024 були перераховані на наданий рахунок Позивача. Просив суд, залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача1, ТДВ СК "Альфа-Гарант" ( ЄДРПОУ 32382598, адреса: 01133, Україна, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26, ел. адреса: info@alfagarant.com) для надання пояснень щодо обставин ДТП та копію страхової справи за полісом ЕР. 215515236. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 16.07.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», [PERSON] про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.10.2024 залучено до участі у справі № 642/4053/24 за позовом [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», [PERSON] про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП, як третю особу, на стороні Відповідача-1, ТДВ СК "Альфа-Гарант", до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 09.12.2024 призначено у справі за позовом [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», [PERSON] , третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТДВ СК "Альфа-Гарант", про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП судову автотоварознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 16.04.2025 до суду з Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України разом із матеріалами цивільної справи № 642/4053/24 надійшов висновок експерта від 02.04.2025 № СЕ-19/121-25/49-АВ (вх. № 5291-2025 від 28.02.2025) за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи, проведеної по цивільній справі № 642/4053/24. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18.04.2025 поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», [PERSON] , третя особа: ТДВ СК "Альфа-Гарант" про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП. 01.05.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява про зменшення/збільшення розміру позовних вимог від представника позивача [PERSON] - адвоката Гафича Івана Івановича, в якому останній просив стягнути з ПРАТ СК «ПЗУ УКРАЇНА» невиплачену частину страхового відшкодування у розмірі 38 112 грн. 43 коп.; стягнути з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 22 179 грн. 53 коп.; стягнути з [PERSON] [INFO] на користь користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. 00 коп. 29.05.2025 до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Гафича І.І. про відмову від частини позовних вимог, у якій просив закрити провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] у зв`язку із відмовою від вказаних позовних вимог. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 29.05.2025 заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Гафича Івана Івановича про відмову від частини позовних вимог в цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», [PERSON] , третя особа: ТДВ СК "Альфа-Гарант" про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено. Провадження у справі за позовом [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», [PERSON] , третя особа: ТДВ СК "Альфа-Гарант" про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП в частині позовних вимог до [PERSON] закрито. Закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ТДВ СК "Альфа-Гарант" про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. За змістом ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1,5-6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею транспортного засобу HONDA M_NV, реєстраційний номер [NUMBER] , що вбачається зі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Як вбачається з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, 02.03.2024 року у Харківській обл., м. Харкові по вулиці Євгена Котляра (під час виїзду з місця стоянки / під час відкривання дверей, під час руху заднім ходом) сталася ДТП за участю транспортного засобу JEEP RENEGADE з номерним знаком [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу HONDA M-NV з номерним знаком [NUMBER] . Позивачу як власнику транспортного засобу HONDA M-NV з номерним знаком [NUMBER] завдано матеріальних збитків. Вказаним повідомленням також зафіксовано той факт, що [PERSON] визнає свою вину у скоєнні ДТП, про що остання зазначила у повідомленні про ДТП. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів №218373124, який діяв станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля JEEP RENEGADE, державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПАТ СК «ПЗУ Україна». Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Також згідно з п. 33.2. Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Постановою Правління Національного банку України № 108 від 30.05.2022 за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України затверджені максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80000 гривень на потерпілого. З метою отримання страхового відшкодування, позивач звернулась до ПАТ СК «ПЗУ Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування. 21.03.2024 ПРАТ СК «ПЗУ УКРАЇНА» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 6 002,79 грн., що не заперечується сторонами. Як вбачається зі змісту позову, в обгрунтування позовних вимог представник позивача також вказував, що із позивачем не погоджувалася сума страхового відшкодування, позивач не погоджувалась з визначеним страховиком розміром відшкодування та пред`явила з даного приводу претензію, яка залишилася без задоволення. Відповідно до п. 36.2 ст.36 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Таким чином, розмір матеріального збитку, який підлягає відшкодуванню страховиком, визначається за результатами відповідної оцінки, однак виплата страхового відшкодування здійснюється лише після узгодження страховиком розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування. Проте, в порушення зазначених вище норм права, відповідач не узгоджував розмір страхового відшкодування із позивачем, а фактично в односторонньому порядку визначив розмір страхового відшкодування, повідомивши про розмір страхового відшкодування до виплати позивачу та здійснивши відповідну виплату у розмірі 6 002,79 грн. У разі заперечення відповідної оцінки шкоди (збитку), зробленої страховиком чи на його замовлення, заперечення порядку визначення розміру збитку, елементів цього порядку, зокрема, й правомірності застосування відповідного коефіцієнтна зносу транспортного засобу, його запасних частин тощо, належним у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України доказом у цивільній справі може слугувати саме висновок відповідної (автотоварознавчої (транспортно-товарознавчої), комплексної тощо) судової експертизи, яким, власне, усуваються суперечності щодо певних обставин, з`ясовуються обставини, які мають значення у справі, перевіряються доводи сторін. Для цього необхідні спеціальні знання в галузі товарознавства та оцінки майна. Висновок судової експертизи, рівно як і оцінка страховика, оцінюється в такому разі за правилами ст. 89 ч.ч. 1, 2, 3, ст. 110, ст. 263 ч.ч. 1, 2, 5 ЦПК України. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 02.04.2025 року № СЕ-19.121-25.49-АВ, призначеної згідно ухвали суду від 09.12.2024 року за клопотанням представника позивача, вартість відновлювального ремонту без врахування фізичного зносу колісного транспортного засобу - HONDA M-NV, 2022 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN № [NUMBER] , з урахуванням умов та обмежень, зазначених в дослідницькій частині, станом на 02.03.2024, становить 44 115,22 грн (сорок чотири тисячі сто п`ятнадцять гривень 22 копійки). Суд в межах розгляду даної справи приймає даний висновок експерта за належний та допустимий доказ, яким встановлено вартість відновлювального ремонту без врахування фізичного зносу колісного транспортного засобу - HONDA M-NV, 2022 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN № [NUMBER] , з урахуванням умов та обмежень, зазначених в дослідницькій частині, станом на 02.03.2024, становить 44 115,22 грн. В свою чергу, відповідачем не надано доказів на спростування висновку судової експертизи, не спростовано розмір матеріального збитку. Правовідносини, що склались між сторонами регулюються нормами спеціального закону - Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди. Згідно зі ст. 3 Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування». Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Згідно зі ст. 999 ЦК України, до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Суд зазначає, що з аналізу вказаних правових норм вбачається, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону). Також наведене знайшло своє відображення у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону). Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно вимог п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 вказаного Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). При цьому, згідно п. 36.2 ст. 36 цього Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню невиплачену частину страхового відшкодування в розмірі 38 112 грн. 43 коп.

Outcome: approved