Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

23 квітня 2025 року до Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 24000 грн за кредитним договором, укладеним відповідачкою 14 грудня 2023 року з ТОВ «Аванс Кредит», право вимоги за якими набув позивач.. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 14 грудня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 22515-12/2023 зобов`язання за яким відповідачка належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 24000 грн, з яких 6000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 18000 грн заборгованість за відсотками. На підставі договору факторингу, укладеного з первісним кредитодавцем, позивач набув право грошової вимоги за кредитним договором відповідачки на суму 24000 грн, яку просив стягнути на його користь разом із понесеними судовими витратами. Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 07 травня 2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Пересипського районного суду м. Одеси. 30 травня 2025 року суддею Пересипського районного суду м. Одеси Середою І.В. справу прийнято до провадження за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи є клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог та згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте судова повістка повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою». Судом враховується також судова повістка, надіслана на електронну пошту відповідачки, зазначену нею під час укладення кредиту. Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачка вважається такою, що повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, із клопотаннями до суду не зверталася. Відповідачка в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. З матеріалів справи встановлено, що 14 грудня 2023 року ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] уклали у електронному вигляді договір про надання фінансового кредиту № 22515-12/2023, відповідно до яких Товариство надало відповідачці кредит у розмірі 6000 грн на власні потреби у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку [NUMBER] строком на 120 днів до 11 квітня 2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитом за процентною ставкою 2,50 % у день у межах строку кредитування у строки і розмірі, визначені у графіку платежів. Усі умови кредитування відображені у паспорті споживчого кредиту, який був надісланий відповідачці для ознайомлення у особистий кабінет клієнта та підписаний нею у електронному вигляді одноразовим ідентифікатором W8712 до підписання договору. Кредитодавець виконав умови договору, перерахувавши 12 грудня 2023 року на картковий рахунок відповідачки 6000 грн за допомогою платіжної системи iPay.ua. Відповідачка належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним зобов`язанням, у зв`язку з чим станом на 29 квітня 2024 року за розрахунком ТОВ «Аванс Кредит» утворилася заборгованість у розмірі 24000 грн, з яких 6000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 18000 грн заборгованість за відсотками. 29 квітня 2024 року ТОВ «Аванс кредит» та позивач уклали договір факторингу № 29042024, за умовами якого ТОВ «Аванс кредит» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право вимоги, у тому числі і до відповідачки за договором про надання фінансового кредиту № 22515-12/2023 від 14 грудня 2023 року за плату та на умовах, визначених цим договором. Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги та сума грошових вимог визначені у реєстрі боржників, що є невід`ємною частиною договору факторингу. З моменту отримання права вимоги позивач не здійснював нарахування штрафних санкцій. Отже, позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за вищевказаним кредитним зобов`язанням на суму 24000 грн. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). На підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірного зобов`язання, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним зобов`язанням в розмірі 24000 грн підлягають задоволенню, так як фактично отримані та використані [PERSON] кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання. З боку відповідачки суду не наданого жодного належного та допустимого доказу на спростовування доводів, викладених позивачем. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України\~ з відповідачки також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved