Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ДІДЖИ ФІНАНС» (далі позивач), діючи через свого представника Романенка М.Е., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором №4320144 від 18 квітня 2021 року в розмірі 20 794 грн. 67 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідачка отримала від ТОВ «Мілоан» кредит у розмірі 8\~000 грн. У подальшому між ТОВ «Мілоан» та позивачем було укладено договір факторингу, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за вказаним вище кредитним договором. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 20 794 грн. 67 коп., з яких: 6 494 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 12 780 грн. 67 коп. заборгованість за відсотками та 1 520 грн. 00 коп. заборгованість за комісією, яка й підлягає стягненню на користь позивача. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, при цьому в позовній заяві міститься його клопотання про розгляд справи без його участі, в якому він просить позовні вимоги задовольнити повністю та зазначає, що проти винесення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча викликалася до суду належним чином, зокрема як шляхом надіслання повістки про виклик за адресою її проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, так і шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України. За таких обставин, відповідно до пункту 4 частини сьомої статті 128, статті 130 ЦПК України відповідачка вважається належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду. При цьому остання заяв по суті справи та про розгляд справи без її участі до суду не подала. Заяви та клопотання учасників справи \~ \~ \~ \~Інших заяв та клопотань учасники справи до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 28 травня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі та визначено відповідачці строк для подання відзиву на позов і заперечень, а позивачу строку для подання відповіді на відзив. У зв`язку з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, те, що відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, у судове засідання не з`явилася, заяви про розгляд справи без її участі та відзиву на позов не подала, беручи до уваги позицію представника позивача, суд ухвалив здійснити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами з постановленням заочного рішення. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється без участі сторін у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Як встановлено, 18 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачкою було укладено кредитний договір №4320144, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачці на 15 днів кредит у розмірі 8 000 грн. 00 коп. (а.с. 18-21). Вказаний договір був підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора (а.с. 22-23) та шляхом обміну електронними повідомленнями, що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19. Сторонами вказаного кредитного договору було погоджено процентну ставку за кредитом у розмірі 2,5% за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (пункт 1.5.2), а також стандартну процентну ставку у розмірі 5% за кожен день користування кредитом після закінчення пільгового періоду (пункт 1.6, 2.3). Також сторонами було погоджено сплату відповідачкою комісії за надання кредиту у розмірі 1 520 грн. 00 коп. (пункт 1.5.1) (а.с. 18-22). Згідно пункту 3.3.2 договору відповідачка зобов`язана повернути кредит та сплатити проценти за користування ним разом з іншими платежами у строки, визначені пунктами 1.1 1.6 та 2.4 цього договору (а.с. 19). Відповідно до платіжного доручення №44137196 від 18 квітня 2021 року ТОВ «Мілоан» надало відповідачці кредитні кошти згідно вказаного вище кредитного договору у розмірі 8 000 грн. 00 коп. (а.с. 24). Отже, ТОВ «Мілоан» належним чином виконало свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором №4320144щодо надання кредиту. Незважаючи на визначені договором порядок та строки повернення кредиту відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, згідно відомостей про нарахування та погашення, у відповідачки перед ТОВ «Мілоан» станом на 29 липня 2023 року виникла заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 20 794 грн. 67 коп., з яких: 6 494 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 12 780 грн. 67 коп. заборгованість за відсотками та 1 520 грн. 00 коп. заборгованість за комісією (а.с. 25-26). Суд погоджується з наведеним вище розміром заборгованості за кредитним договором, що міститься відомості про нарахування та виплати, оскільки він відповідає умовам кредитного договору з урахуванням тіла кредиту 8 000 грн., погодженої сторонами комісійної винагороди 1 520 грн. 00 коп. та процентів за користування кредитом у розмірі 12\~780 грн. 67 коп. При цьому ще 13 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», тобто позивачем, було укладено договір факторингу №07Т, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за вказаним вище кредитним договором, що підтверджується копією договору факторингу, витягом з реєстру боржників до вказаного договору, актом приймання передачі реєстру прав вимоги з додатком, сформованим 15 квітня 2024 року та платіжними інструкціями про перерахування коштів на виконання зазначеного договору факторингу (а.с.27-34, 37-44). Згідно статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті\~1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті\~1048 цього Кодексу. Статтею 1054 Цивільного кодексу України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом статті 516\~ЦПК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не\~встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини другої статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно частини першої статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 599 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що у відповідачки за кредитним договором №4320144 від 18 квітня 2021 року виникла заборгованість у розмірі в розмірі 20\~794 грн. 67 коп., при цьому право вимоги за вказаним договором на час розгляду справи належить позивачу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову повністю та стягнення зазначеної заборгованості з відповідачки на користь позивача. Судові витрати Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та заявлено витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. 00 коп., при цьому відповідачкою судові витрати не здійснювалися. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2\~422 грн. 40 коп. З приводу доводів представника позивача про здійснення витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 6\~000 грн. 00 коп., суд враховує, що пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.\~ Частиною восьмою\~статті 141\~ЦПК України\~визначено,\~що розмір\~витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається, представник позивача у позовній заяві зазначено про здійснення судових витрат у розмірі 6 000 грн. 00 на надання правничої допомоги, на підтвердження чого надано копії договору з додатковою угодою, на підставі якого така допомога надавалася, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Тараненка А.І., детальний опис наданих послуг від 31 березня 2025 року та акт підтвердження факту надання правничої допомоги від 28 березня 2025 року. Водночас, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджували б оплату позивачем професійної правничої допомоги на суму 6\~000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим підстави для стягнення вказаної суми коштів з відповідачки на користь позивача в якості компенсації витрат на професійну правничу допомогу відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved