Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Благовіщенського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача Благовіщенської міської ради Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] в місті Благовіщенське Голованівського району Кіровоградської області померла спадкодавець [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно. 11.09.2019 року за час життя [PERSON] склала заповіт на випадок свої смерті, який був зареєстрований в реєстрі №1757,1758, даним заповітом заповіла все належне їй майно на ім`я [PERSON] . Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина, яка ніким не була успадкована. Про існування заповіту позивач не знала а лише дізналась 25 лютого 2024 року, прибираючи в будинку спадкодавця [PERSON] , оскільки доглядала завжди за будинком спадкодавця після її смерті та за її життя. 29 лютого 2024 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Голованівського нотаріального окргу Кіровоградської області Т.Веліховської із заявою про прийняття спадщини, однак своєю постановою приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з пропущенням позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду. Причиною пропущення строку позивачем на прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] стало те, що вона не знала про існування заповіту, складеного на її ім`я. Ухвалою Благовіщенського районного суду від 16 червня 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначив справу до підготовчого судового засідання. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача адвокат Анікєєнко Є.О. направила до суду заяву, в якій просив розглянути справу без її участі та участі позивача, наполягають на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Благовіщенської міської ради направив до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності щодо задоволення позовних вимог не заперечує. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в селі Йосипівка Голованівського району Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.10). Заповітом, посвідченим 11 вересня 2019 року приватним нотаріусом Голованівського нотаріального округу Т.Веліховською та зареєстрованим в реєстрі за № 1757,1758 [PERSON] все належне їй майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі все те, на що він матиме право і що буде належати йому на момент смерті, заповіла [PERSON] ( а.с.11). 27 травня 2025 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Т.Веліховської із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 27 травня 2025 року, позивачу було повідомлено про неможливість вчинення нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини (пропущений встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З аналізу наведених норм вбачається, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Як встановлено з матеріалів справи позивач не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки про існування такого заповіту не знала. Позивач просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] з тих підстав, що вона не знала про існування заповіту на її ім`я. Суд зазначає, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. В законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. Так, Європейський суд з прав людини вказав, що виконуючи завдання цивільного судочинства суд враховує, що у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права. Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, що належало його сім`ї, та призведе до передачі цього майна територіальній громаді, як відумерлої спадщини. В даному випадку, з урахуванням справедливого балансу інтересів сторін по справі, суд вважає за можливе надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини з метою фактичної реалізації ним своїх спадкових прав за відсутності інших претендентів на спадщину. При цьому, суд враховує, що відповідач визнав позов у повному обсязі. У позовній заяві позивач просив судові витрати залишити за ним, відтак відсутні підстави для їх розподілу. На підставі наведеного,

Outcome: approved