Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

АТ КБ "Глобус" через свого представника - адвоката Прохоренка В. П. звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12.11.2020 в сумі 29 748,90 грн. В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 12.11.2020 [PERSON] уклав з позивачем договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування та отримав кредит у розмірі 25 599,00 грн, строк кредитування 36 місяців, комісія за управління кредитом 3,99 %, розмір процентної ставки 0,0001 %, реальна процентна ставка 107,73 % річних, загальна вартість кредиту 62 369,40 грн. Відповідно до даного кредитного договору банк повністю та в строки виконав зобов`язання за ним перед відповідачем, видав йому кредитні кошти. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за ануїтетною схемою (рівними платежами) в наступному порядку: щомісяця в період сплати, вказаному у графіку платежів позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками та комісією згідно умов договору. Однак відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору в повному обсязі не виконує. У зв`язку із зазначеними порушеннями станом на 01.03.2025 заборгованість перед позивачем за кредитним договором становить загалом 29 748,90 грн, у тому числі: - прострочена заборгованість за кредитом 11 363,70 грн; - прострочена заборгованість за процентами (комісією) 18 385,20 грн. Станом на момент звернення до суду відповідач не виконує свої обов`язки щодо погашення боргу та продовжує користуватися отриманими кредитними коштами, що і стало причиною звернення із позовом до суду. Тому просить суд стягнути наявну заборгованість перед банком з відповідача та судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 3 028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 06.06.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачеві встановлений строк на подання відзиву. У зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку на підставі розпорядження заступника керівника Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.06.2025 проведений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та визначений головуючий суддя Попельнюх А. О. Ухвалою суду від 27.06.2025 справа прийнята до свого провадження суддею Попельнюх А.\~О. Сторони в судове засідання не викликались. Під час підготовки справи до розгляду по суті судом встановлено, що відповідач [PERSON] правом подання відзиву по позов не скористався, жодних заяв або клопотань суду не надав, у свою чергу представник позивача - адвокат Прохоренко В. П. проти ухвалення заочного рішення не заперечував. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Правовідносини, що виникли між сторонами спору, є договірними відносинами, пов`язаними із отриманням позики та відповідальності за порушення взятих на себе позичальником зобов`язань, тому до їх правового врегулювання застосуванню підлягають норми Розділу ІІ «Загальні положення про договір» та Глави 71 Розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» Книги П`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України. Також, при розгляді вказаної цивільної справи суд враховує загальні засади цивільного судочинства, зокрема принцип змагальності сторін, нормативне визначення якого надано у статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням стороною процесуальних дій покладено на кожну із сторін. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Під час розгляду справи судом встановлено, що 12.11.2020 відповідач підписав анкету-заяву № 40547290 про приєднання до договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування (а.с. 17), у якій погоджені істотні умови договору, а саме: сума кредиту - 25 599,00 грн, строк кредитування - 36 місяців, комісія за управління кредитом 3,99\~%, розмір процентної ставки - 0,0001 %, реальна процентна ставка - 107,73 %, загальна вартість кредиту - 62 369,40 грн. Також відповідач підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 17). Згідно з розрахунком заборгованості станом на 01.03.2025 відповідач має заборгованість за кредитним договором в сумі 29 748,90 грн, у тому числі: - прострочена заборгованість за кредитом 11 363,70 грн; - прострочена заборгованість за процентами (комісією) 18 385,20 грн. При вирішенні спору суд застосовує такі норми законодавства. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У свою чергу частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У переважній більшості випадків умови договору приєднання розроблює підприємець (у даному випадку позивач). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони мають бути доведені до відома споживачів та мають бути їм зрозумілі. При цьому банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статті 634ЦК України можна вважати, що інший контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон «Про споживче кредитування». У заяві-анкеті № 40547290 від 12.11.2020 сторонами погоджений розмір комісії за управління кредитом 3,99 %, розмір якої становить 1 021,40 грн щомісяця, що відображено у графіку платежів. З пункту розділу інформація правового характеру заяви-анкети № 40547290 від 12.11.2020 передбачено, що поставивши підпис у даній заяві-анкеті, відповідач підтвердив, що на момент укладення договору він ознайомлений з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту. Відповідач підтвердив, що банк надав йому в письмовому вигляді та в повному обсязі інформацію згідно Законів України «Про захист прав споживача», «Про споживче кредитування». Детальний розрахунок заборгованості станом на 01.03.2025 та довідки про рух коштів по особовому рахунку за період 12.11.2020-01.03.2025 за вказаним вище договором свідчать про те, що відповідач користувався наданим йому банком кредитними коштами, протягом певного періоду часу виконував умови договору, періодично здійснюючи їх погашення, порушивши визначені строки та розміри необхідних пдлатежів (а.с.\~29-45). Питання про визнання договору або його окремих частин недійсним відповідач не порушував, доказів на спростування заборгованості за кредитом не подавав. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив суд стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 11 363,70 грн та заборгованість за комісією у розмірі 18 385,20 грн. Судом встановлено, що на адресу відповідача позивачем 26.12.2024 направлена вимога № 1-4468 про погашення заборгованості за кредитом (а.с. 20), яка фактично залишена відповідачем без належного реагування, доказів протилежного суду не надано. Аналізуючи наведене суд дійшов висновку, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачеві кредитні кошти в порядку та на умовах, передбачених договором. Натомість відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав належним чином та у повному обсязі. Наведені висновки суду підтверджують наявність порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту шляхом стягнення наявної заборгованості із відповідача. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає положенням ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення про задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028,00 грн. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд ураховує таке. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З матеріалів справи встановлено, що докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу були подані позивачем в межах строків, передбачених положеннями ст. 141 ЦПК України, разом з позовною заявою, у якій позивач зазначив про попередній розрахунок суми судових витрат у зв`язку з розглядом справи і які складаються з витрат на сплату судового збору в розмірі 3 028,00 грн та на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. Матеріали справи містять належні докази на підтвердження отримання позивачем правничої допомоги та оплати цих послуг. Так, 01.02.2024 між АТ КБ "Глобус" та адвокатом Прохоренком В. П. був укладений договір № 010224 про надання професійної правничої (правової) допомоги (а.с. 26). У вказаному договорі визначений загальний предмет договору та загальні формулювання правової допомоги, яка надається адвокатом. Представництво інтересів АТ КБ "Глобус" під час судового розгляду справи судом здійснював адвокат Прохоренко В. П., який на підтвердження повноважень представника надав суду довіреність від 05.12.2022 (а.с. 27), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3352 (а.с. 28). Відповідно до акту № 40547290 прийому-передачі наданої правової допомоги за договором № 010224 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.02.2024, послуги з правової допомоги надані якісно і в повному обсязі. Вартість наданих послуг становить 6 000,00 грн (а.с. 46). Згідно платіжної інструкції № 14634 від 28.05.2025 АТ КБ "Глобус" перерахувало на рахунок адвоката Прохоренка В. П. грошові кошти в сумі 6 000,00 грн за надання професійної правової допомоги згідно договору № 010224 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.02.2024 (а.с. 47). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Ураховуючи викладене, а також те, що заявлені та документально підтверджені витрати позивача АТ "КБ "Глобус" на правову допомогу у розмірі 6 000,00 грн є співмірними зі складністю цієї справи, яка була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, ціною позову та наданими адвокатом обсягом послуг та витраченим часом під час підготовки позовної заяви, вказані витрати відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, в зв`язку із чим підлягають покладенню на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved