Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Заявниця [PERSON] \~звернулася до суду з заявою\~про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, факту перебування [PERSON] , [INFO] , на утриманні її чоловіка [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , по день його смерті, а саме по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що [PERSON] , з 2010 року проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з [PERSON] , а з 01 серпня 2023 року перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі. [INFO] чоловік заяниці [PERSON] помер. Після смерті чоловіка [PERSON] , [PERSON] 14 листопада 2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питанням стосовно переходу з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, однак 22 листопада 2024 року Відділ перерахунків пенсії № 6 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області розглянувши мою заяву, прийняв Рішення про відмову в перерахунку пенсії № 912090150947 від 21.11.2024, а саме відмову в перерахунку пенсії перехід з виду на вид з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, про що мені було повідомлено листом від 22.11.2024 з направленням відповідного рішення. В обґрунтування відмови зазначено, що відсутня підстава для перерахунку, оскільки не має довідки про склад сім`ї на день смерті померлого годувальника, а згідно паспортних даних та довідки реєстрації місця проживання у заявниці та годувальника різні адреси. Дохід [PERSON] за його життя буб постійним і основним джерелом засобів до існування заявниці, оскільки станом на дату смерті чоловіка вона отримувала пенсію за віком у меншому розмірі, що підтверджується відповідними довідками про доходи. У зв`язку з цим вона звернулася до суду з цією заявою про встановлення відповідного факту, оскільки від нього залежить виникнення та реалізація її особистих прав, зокрема призначення пенсії, а його встановлення в позасудовому порядку неможливо. Ухвалою від 03 лютого 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] .. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Морозов Є. Є. надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи\~у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За нормою ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.2 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998), роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні (ст.37 Закону України "Про пенсійне забезпечення"). Також, відповідно до пропозицій, викладених у витязі з аналізу (листі) Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Суб`єктами звернення до суду із заявами про встановлення факту перебування особи на утриманні можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту виникає відповідне право, чи їх представники. Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (з наступними змінами), який розроблено відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Згідно ч.1 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Відповідно п.1 ч.1 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Вказане кореспондується з приписами ч.1, п.б ч.3 ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII. Згідно п.2.3, підпункту 9 п.2.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1, з наступними змінами), далі Порядок, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються такі документи: документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Пунктом 2.11 розділу II вказаного Порядку встановлено, що за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , про що Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 01 серпня 2023 року було складено відповідний актовий запис №660 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] помер [INFO] , про що Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради 02 жовтня 2024 року складено відповідний актовий запис №2874 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За результатами розгляду заяви [PERSON] від 14.11.2024 щодо перерахунку пенсії, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відділом перерахунку пенсій №6 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії №912090150947 від 21 листопада 2024 року. Відповідно до змісту зазначеного рішення про відмову у перерахунку пенсії №912090150947 від 21.11.2024, в перерахунку відмовлено, так як відсутня підстава для перерахунку, оскільки немає довідки про склад сім`ї на день смерті померлого годувальника, а згідно паспортних даних та довідки реєстрації місця проживання у заявниці та годувальника різна адреса. Приписами ст.2 Закону України Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» врегульовано, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Відповідно до абз.3,5 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги. Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Також, суд враховує правову позицію, викладену Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 квітня 2023 року у цивільній справі №204/1052/20 (провадження № 61-18625 св 21) а саме, що статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Відповідно до акту, складеного сусідами 16 грудня 2024 року, підписи яких засвідчено головою квартального комітету, [PERSON] дійсно проживала без реєстрації з своїм чоловіком [PERSON] з 2010 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відділом обслуговування громадян №14 управління з обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області видано [PERSON] на померлого чоловіка [PERSON] довідку №1, в тому, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком. Згідно інформації, викладеної у вказаній довідці №1, у період січень-лютий 2024 року розмір його пенсії складав 11\~559,41 грн, у період березень-вересень 2024 року 12525.16 грн. Натомість, як вбачається з довідки про доходи №2184 4092 0011 7129, виданій пенсіонеру [PERSON] , в тому, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком, розмір її пенсії становив: у період січень-лютий 2024 року 3678, 58 грн, березень-вересень 2024 року 3993,70 грн. Порівняльний аналіз свідчить про те, що сукупний розмір доходів померлого [PERSON] у 3 рази перевищував дохід заявниці. З огляду на це, заслуговують на увагу твердження заявниці, що саме померлий забезпечував основні витрати на спільне проживання: оплату комунальних послуг, продукти харчування, медикаменти та інші побутові потреби. Таким чином, пенсія померлого чоловіка [PERSON] була постійним і основним джерелом засобів до існування [PERSON] , а відтак слугувала основоположним і систематичним джерелом грошової допомоги з його сторони. Також, судом враховується, що [PERSON] є непрацездатною особою, в розумінні приписів п.1 ч.2 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки досягла 65 років. Таким чином, встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні має для заявниці юридичне значення від якого залежить виникнення права на оформлення відповідних пенсійних виплат. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. У заявниці немає іншої можливості одержати документ, що посвідчує факт, що має юридичне значення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що заявницею доведено факт перебування [PERSON] , [INFO] на утриманні її чоловіка [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , по день його смерті, а саме по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На підставі наведеного та

Outcome: approved