Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Представник позивача Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» 19.06.2025 звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за\~ теплову енергію витрачену на загальнобудинкові потреби на опалення. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» є виконавцем послуг теплопостачання та постачання гарячої води для усіх категорій споживачів у місті Івано-Франківську. В свою чергу, [PERSON] , як власник об`єкта нерухомого майна, нежитлового приміщення, є споживачем послуг з постачання теплової енергії, адже згідно інформації сформованої 03.02.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 988873126101) нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS] загальною площею 105,9 кв.м є власністю [PERSON] . Також згідно копії Договору купівлі-продажу від 11.07.2023, дане приміщення є власністю відповідача [PERSON] . Тобто, нежитлове приміщення відповідача знаходиться в межах зовнішніх стін багатоквартирного житлового будинку на [ADDRESS] , який вводився в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання. До вказаного інженерного обладнання входять прилади централізованого опалення. Відповідно до приписів ст.ст. 3, 4 Закону України «Про теплопостачання» від 02.05.2005 № 2633-ІУ відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання. 01.11.2021, ДМП «ІФТКЕ», на офіційному веб-сайті: http://tke.if.ua/ опублікувало Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - Договір), затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019р. № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021р. № 1022), що є публічним договором приєднання для усіх власників/співвласників житлових та нежитлових приміщень, які розміщені у будівлях підключених до мереж централізованого опалення. Тобто, з 01.12.2021 Договір вважається укладеним і є обов`язковим до виконання для усіх власників/співвласників житлових та нежитлових приміщень, які розміщені у будівлях підключених до мереж централізованого опалення, у випадку відповідача - з 01.01.2022. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 31.01.2020 № 23 затверджено Вимоги до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, відповідно виконавцем комунальної послуги застосовується внутрішня ідентифікація абонентського номера споживача, в даному випадку Відповідачу присвоєно номер договору 904, який вказується в рахунках-фактурах, розрахунках заборгованості, тощо. Згідно з п.4 Договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг. Згідно з п.5 Договору Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. За положенням п.30 Договору, плата за послугу постачання теплової енергії складається з: - плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; - плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця http://tke.if.ua/. Житловий будинок по [ADDRESS] обладнано лічильником РоluStat №74560114 по якому проводилось нарахування за спожиту теплову енергію, витрачену на загально будинкові потреби на опалення. 16.10.2023 року тепловий лічильник пройшов чергову повірку. В лютому 2024 року було здійснено перекидання боргу з попереднього власника вищезазначеного приміщення [PERSON] на [PERSON] з дати набуття права власності, тобто за період з 11.07.2023 по 01.02.2024 в сумі 13 869,90 грн. У жовтні 2024 року було виявлено, що комерційний вузол обліку теплової енергії житлового будинку РоluStat №74560114 вийшов з ладу, що підтверджується Актом-приписом від 31.10.2024 року. Опалювальний сезон 2024-2025 рр. для житлового будинку за адресою [ADDRESS] розпочався з 01.11.2024, в жовтні 2024 року на житловий будинок не було запущено теплоносій, відповідно нарахування не проведено. Нарахування за 4 дні (01-04 включно) листопада 2024 року проводилось розрахунковим методом відповідно до розділу VI, п.4 Методики №315 розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28.12.2018. З 05 листопада 2024 року нарахування проводиться згідно показників теплового лічильника. За положенням п.5 Договору, обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо (у зв`язку з відключенням приміщення Споживача від системи централізованого опалення, зазначений обсяг теплової енергії не визначається); частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо-будинкових систем опалення. Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення. Відтак, розрахунки позивача базуються положеннях Методики, що 25% спожитої будинком (який є 5-поверховим) теплової енергії витрачені на загальнобудинкові потреби опалення будинку (зокрема на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку, що є спільною власністю всіх співвласників будинку), і участь на оплату цієї спожитої теплової енергії несуть всі власники житлових та нежитлових приміщень будинку пропорційно до площі належних їм приміщень, незалежно від того, чи такі приміщення відключені від централізованого опалення. Відповідач не дотримався умов Договору та не виконував зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг теплопостачання, що призвело до утворення основної заборгованості перед позивачем у розмірі 30 414,71 грн. Крім того, представник позивача вважає, що відповідач повинен сплатити позивачу також інфляційні витрати в сумі 3 960,23 грн., три відсотки річних в сумі 898,95 грн., та пеню в сумі 79,36 грн.. На підставі зазначених обставин просив суд стягнути із відповідача заборгованість за послуги постачання теплової енергії витраченої на загальнобудинкові потреби на опалення за період з 11.07.2023 по 31.05.2025 у розмірі 35 353,25 грн., де основний борг 30 414,71 грн., інфляційні витрати 3 960,23 грн., три відсотки річних 898,95 грн. пеня в сумі 79,36 грн.,\~ та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений. У позові просили суд про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, в тому числі через сайт «Судова влада», що підтверджується матеріалами справи. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідачів не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання споживачем-відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг з теплопостачання. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч. 1, 2 та ч. 3 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 зазначеного Закону, споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово- комунальних послуг. Згідно з ст. ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими акти, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Позивач ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» є виконавцем послуг теплопостачання та постачання гарячої води для усіх категорій споживачів у місті Івано-Франківську. Відповідно до приписів ст.ст. 3, 4 Закону України «Про теплопостачання» від 02.05.2005 № 2633-ІУ відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 19 зазначеного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). За приписами п.1 ч.2 ст.7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Статтею 24 цього Закону встановлені права та обов`язки споживача теплової енергії і, зокрема, обов`язок своєчасного укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Таким чином, укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг, визначено як обов`язок, а не як право споживача. Абз.1 п.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Відповідно до абз. 3 п. З р. VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги (абз.2. п.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). 01.11.2021, ДМП «ІФТКЕ», на офіційному веб-сайті: http://tke.if.ua/ опублікувало Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - Договір), затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019р. № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021р. № 1022), що є публічним договором приєднання для усіх власників/співвласників житлових та нежитлових приміщень, які розміщені у будівлях підключених до мереж централізованого опалення. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 31.01.2020 № 23 затверджено Вимоги до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, відповідно виконавцем комунальної послуги застосовується внутрішня ідентифікація абонентського номера споживача, в даному випадку Відповідачу присвоєно номер договору 904, який вказується в рахунках-фактурах, розрахунках заборгованості, тощо. Згідно з п.4 Договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг. Згідно з п.5 Договору Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. За положенням п.30 Договору, плата за послугу постачання теплової енергії складається з: - плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; - плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця http://tke.if.ua/. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», на виконання постанови КМУ № 808 від 21.08.2019 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами», Наказом ДМП «ІФТКЕ» від 01.12.2021 «Про затвердження плати за абонентське обслуговування» встановлено ввести в дію з 01.12.2021 плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам приміщення яких розміщені у багатоквартирних будинках, що становлять 10,70 грн/міс з ПДВ (у будинках не обладнаних приладом комерційного обліку та 12,62 грн/міс з ПДВ для будинків обладнаних приладом комерційного обліку. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 988873126101) нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS] загальною площею 105,9 кв.м є власністю [PERSON] (а.с.12). Співвласники приміщень житлового будинку на [ADDRESS] до 31.10.2021 не визначилися з моделлю договірних відносин з ДМП «ІФТКЕ». Житловий будинок по [ADDRESS] обладнано лічильником РоluStat №74560114 по якому проводилось нарахування за спожиту теплову енергію, витрачену на загально будинкові потреби на опалення. 16.10.2023 року тепловий лічильник пройшов чергову повірку. В лютому 2024 року було здійснено перекидання боргу з попереднього власника вищезазначеного приміщення [PERSON] на [PERSON] з дати набуття права власності, тобто за період з 11.07.2023 по 01.02.2024 в сумі 13 869,90 грн. У жовтні 2024 року було виявлено, що комерційний вузол обліку теплової енергії житлового будинку РоluStat №74560114 вийшов з ладу, що підтверджується Актом-приписом від 31.10.2024 року (а.с.17-24). Згідно розрахунку заборгованості за постачання теплової енергії ФОП [PERSON] витраченої на загальнобудинкові потреби на опалення, за період з 11.07.2023 по 31.05.2025, становить у розмірі - 30 414,71 грн. (а.с.59). Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості відповідача або ж спростовували доводи представника позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідач суду не подав. Отже, у суду є всі підстави стягнути з відповідача заборгованість за послуги постачання теплової енергії витраченої на загальнобудинкові потреби на опалення за період з 11.07.2023 по 31.05.2025 у розмірі - 30 414,71 грн.. Щодо нарахування пені, інфляції та 3 % річних суд зазначає наступне. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком суми нарахованих інфляційних витрат у сумі 3 960,23 грн., 3% річних 898,95 грн., та пені в сумі 79,36 грн.. Таким чином, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову в повному обсязі. Тому, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за послуги постачання теплової енергії витраченої на загальнобудинкові потреби на опалення за період з 11.07.2023 по 31.05.2025 у розмірі 35 353,25 грн., що складається із: основний борг -30 414,71 грн., інфляційні витрати - 3 960,23 грн., три відсотки річних - 898,95 грн. пеня - 79,36 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача [PERSON] також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 3028 грн. На підставі наведеного, відповідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №-630 від 21.07.2005р., ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. №1875-IV, ст.ст. 11, 15, 16, 509, 510, 526 ЦК України, ст.ст. 13, 78, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

Outcome: approved