Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

В березні 2024 року представник ТОВ "Споживчий центр" звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за Кредитним договором № 22.12.2019-010000610 від 22.12.2019 року у розмірі 16 020 грн 00 коп. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 29.07.2019 року між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем укладений Кредитний договір № 29.07.2019-100006149. Відповідно до умов договору ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 9 000,00 грн, строком на 12 днів. 29.07.2019 року Кредитором надано, а позичальником, [PERSON] , отримано кредитні кошти у розмірі 9\~000 грн, тим самим свої зобов`язання за договором ТОВ "Споживчий центр" виконало в повному обсязі. Додатково до зазначеного, між сторонами було укладено договори про продовження строку користування кредитними коштами, а саме: - за кредитним договором 10.08.2019-010000526 кредит у розмірі 9 000 грн. зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 9 000 грн. за кредитним договором 29.07.2019-100006149 від 29.07.2019. - за кредитним договором 25.08.2019-010000462 кредит у розмірі 9 000 грн. зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 9 000 грн. за кредитним договором 10.08.2019-010000526 від 10.08.2019. - за кредитним договором 23.09.2019-010000887 кредит у розмірі 9 000 грн. зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 9 000 грн. за кредитним договором 25.08.2019-010000462 від 25.08.2019. - за кредитним договором 22.10.2019-010001077 кредит у розмірі 9 000 грн. зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 9 000 грн. за кредитним договором 23.09.2019-010000887 від 23.09.2019. - за кредитним договором 06.11.2019-010000492 кредит у розмірі 9 000 грн. зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 9 000 грн. за кредитним договором 22.10.2019-010001077 від 22.10.2019. - за кредитним договором 23.11.2019-010000349 кредит у розмірі 9 000 грн. зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 9 000 грн. за кредитним договором 06.11.2019-010000492 від 06.11.2019. - за кредитним договором 22.12.2019-010000610 кредит у розмірі 9 000 грн. зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 9 000 грн. за кредитним договором 23.11.2019-010000349 від 23.11.2019. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 22.01.2024, утворилась заборгованість у розмірі 16 020 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9 000 грн., по процентам в розмірі 2 520 грн., по штрафу в розмірі 4 500 грн. Оскільки відповідач має непогашену кредитну заборгованість перед позивачем представник звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22 березня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В прохальній частині позовної заяви представник позивача просив розгляд справи проводити у його відсутність та в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач клопотань(заяв) не подавав, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений строк від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст.\~178\~ЦПК\~України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалася на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши позовні вимоги та докази, якими вони обґрунтовуються, судом дійшов наступного. Судом встановлено, що відповідно до Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 29.07.2019 року, за цим договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно Пропозиції\~про укладення\~кредитного договору\~(оферта)\~від 29.07.2019\~року,\~кредитодавець надає\~позичальнику кредит\~на наступних\~умовах:\~сума кредиту\~встановлюється у\~заявці,\~яка є\~невід`ємною\~частиною даної\~оферти;\~вид кредиту\~-\~фіксований кредит;\~термін повернення\~кредиту -\~встановлюється у\~заявці,\~якає невід`ємною\~частиною даної\~оферти; строк користування\~кредитом -\~встановлюється у\~заявці,\~яка є\~невід`ємною частиною\~даної оферти; проценти за\~користування кредитом\~(проценти)\~-\~встановлюється у\~заявці,\~якає невід`ємною\~частиною даної\~оферти; графік платежів - встановлюється у заявці, якає невід`ємною частиною даної оферти. 29.07.2019 року відповідач [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписав заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився. Згідно вказаної Заявки: кредитор ТОВ«Споживчий центр»; позичальник: [PERSON] ; відповідно до умов кредитногодоговору № 29.07.2019-100006149 від 29.07.2019 позичальнику надається кредит на наступних умовах: сума кредиту: 9 000 гривень; строк користування кредитом : 12 календарних днів з дня отримання; проценти: 2\~160 грн. 00 коп., що становить 24% в процентному значенні ( фіксована незмінювана процентна ставка); графік платежів: сума кредиту 9 000 грн. 00 коп. та проценти 2\~160 грн. 00 коп. сплачуються до 09.08.2019 включно. Крім того, у вказаній заяві зазначено, що позичальник підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 29.07.2019-100006149 від 29.07.2019 року, з якими попередньо уважно ознайомився. З квитанції про перерахунок коштів № 157946494 від 29.07.2019 року вбачається, що згідно договору № 29.07.2019-100006149, ТОВ «Споживчий центр» зарахував на рахунок відповідача кошти в сумі 9 000,00 гривень. Судом також встановлено, що між позивачем ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] було укладено договори про продовження строку користування кредитними коштами: № 10.08.2019-010000526 від 10.08.2019 р., № 25.08.2019-010000462 від 25.08.2019р., № 23.09.2019-010000887 від 23.09.2019р., № 22.10.2019-010001077 від 22.10.2019р.,№ 22.10.2019-010001077 від 22.10.2019р., № 06.11.2019-010000492 від 06.11.2019р, № 23.11.2019-010000349 від 23.11.2019р., №22.12.2019-010000610 від 22.12.2019 року, відповідно до яких строк користування кредитними коштами було продовжено. Відповідно до п. 8.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) №22.12.2019-010000610 від 22.12.2019 року вбачається, що цей договір набирає чинності з дати отримання кредитором у інформаційній системі кредитора від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитора на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитора. Цей договір діє протягом 28 днів. З довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 22.12.2019-010000610 від 22.12.2019 року вбачається, що заборгованість відповідача [PERSON] по кредитному договору № 22.12.2019-010000610 від 22.12.2019 року складає: 9\~000, 00 грн. основний борг; 4 500, 00 грн. штраф, 2 520,00 грн. проценти. Всього 16 020, 00 гривень. Проценти по кредиту нараховані за період з 22 грудня 2019 року по 05 січня 2020 року. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на викладене, позовні вимоги ТОВ "Споживчий центр" про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 000, 00 грн. та за процентами у розмірі 2 520,00 грн., є доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 4 500 гривень, то суд зважає на таке. Положеннями пункту 5.4 кредитного договору № 22.12.2019-010000610 від 22.12.2019 року передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом. В обґрунтуванні позову не наведені правові підстави нарахування штрафу, крім того, у самому розрахунку не зазначено розмір штрафу та період, за який його було нараховано. Обґрунтований розрахунок повинен містити обчислення (суму боргу, проценту ставку, початок та закінчення періоду нарахування штрафу(пені), кількість днів прострочення, підсумковий, загальний розмір заборгованості за всіма критеріями тощо), та порядок нарахування відповідних сум за кожним відмінним критерієм заборгованості (додавання, множення, нарахування процентів, підсумок тощо) та підстави такого нарахування, передбачені законом або умовами договору. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76\~ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Матеріалами справи не підтверджено обґрунтованості нарахування відповідачу штрафу в розмірі 4 500,00 грн., а відтак, позовні вимоги ТОВ "Споживчий центр" в частині стягнення з відповідача штрафу є необґрунтованими з наведених вище підстав та задоволенню не підлягають. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 11 520 грн. заборгованості, з яких 9 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 2 520,00 грн. - заборгованість по процентам. Відповідно до ст. ст. 133,141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (71, 910 %), а саме: - 1 741 (одна тисяча сімсот сорок одна) гривня 95 копійок.

Outcome: approved