Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення страхового відшкодування. Заява мотивована тим, що 21.07.2021 року об 09.45 год. в м. Кременчуці на регульованому перехресті вул. Тараса Бульби та проспекту Лесі Українки водій [PERSON] керуючи Т марки «ВАЗ 2121» д.н.3. [NUMBER] при повороті ліворуч, не надав переваги в русі ТЗ «GEELY MR-7151А» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого Т3 «GEELY MR-7151A» здійснено зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2121». При ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Власником пошкодженого автомобіля «GEELY MR-7151А» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.05.2022 року водія автомобіля «ВАЗ 2121» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП. Вказана постанова суду набрала законної сили 23.06.2022 року після перегляду справи судом апеляційної інстанції. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ 2121» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у Акціонерній страховій компанії «ОМЕГА» згідно наданого ним Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AP4809102. Внаслідок ДТП автомобілю позивача завдано механічних пошкоджень, що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження №136 від 22 липня 2021 року, згідно якого матеріальна шкода заподіяна власнику автомобіля «GEELY MR-7151А» д.н.3. [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталася 21.07.2021 складає 34 081 грн. 71 коп. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 34 081 грн. 71 коп., а також вартість понесених судових витрат по справі. Провадження у справі відкрито 13.12.2022 р.,вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник відповідача в адресу суду направив відзив на позовну заяву, де зазначив наступне. Згідно п. 33.1,4 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а, також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Повідомлення про настання ДТП потерпілий до АСК «ОМОА» не подавав. Натомість 30.06.2022 [PERSON] звернувся з заявою про страхове відшкодування, яка була отримана Відповідачем 05.07.2022. Після отримання заяви позивача про страхове відшкодування, з метою визначення розміру збитків, завданих власнику автомобіля «GEELY» р/н [NUMBER] , АСК «ОМЕГА» замовила огляд ТЗ та експертну оцінку в суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] 25.07.2022 р. представник страховика здійснив огляд автомобіля «GEELY MR-7151A» д.н.з. [NUMBER] , під час якого було встановлено, що автомобіль вже відремонтовано. Вказані обставини підтверджуються протоколом огляду колісного транспортного засобу №35485 від 25.07.2022 (копія додається). Таким чином, Позивач не забезпечив Відповідачу можливість проведення огляду пошкодженого майна, чим порушив вимоги п. 33.3 ст. 33, п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що призвело до неможливості Страховика встановити характер та розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля «GEELY MR-7151» д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до п. 37.1.3. ст. 37 Закону, невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Враховуючи викладене, АСК «ОМЕГА» було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, про що Позивача повідомлено листом вих. №469 від 03.10.2022. Позивач та його представник у судове засідання не з`явився, в адресу суд надійшла заява від представника позивача про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позов підтримують та просять про його задоволення. Представник відповідача також належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з`явився. Як свідчить відзив на позовну заяву просить розглянути справу за його відсутності та відмовити у задоволенні позову. Дослідивши наявні докази та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що 21.07.2021 року об 09.45 год. в м. Кременчуці на регульованому перехресті вул. Тараса Бульби та проспекту Лесі Українки водій [PERSON] керуючи Т марки «ВАЗ 2121» д.н.3. [NUMBER] при повороті ліворуч, не надав переваги в русі ТЗ «GEELY MR-7151А» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого Т3 «GEELY MR-7151A» здійснено зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2121». При ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Власником пошкодженого автомобіля «GEELY MR-7151А» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (копія наявна в матеріалах справи). Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.05.2022 року водія автомобіля «ВАЗ 2121» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі закрито в зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП (копія наявна в матеріалах справи). 23.06.2022 року Полтавським апеляційним судом судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.05.2022 р. в частині визнання винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишено без змін. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ 2121» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у Акціонерній страховій компанії «ОМЕГА» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AP4809102 чинного на день скоєння ДТП. Дана обставина не оспорюється відповідачем копія полісу міститься в матеріалах справи. Внаслідок ДТП автомобілю позивача завдано механічних пошкоджень, що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження №136 від 22 липня 2021 року, згідно якого матеріальна шкода заподіяна власнику автомобіля «GEELY MR-7151А» д.н.3. [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталася 21.07.2021 складає 34 081 грн. 71 коп. Як свідчать матеріали справи, 30.06.2022 року позивач звернувся до Акціонерної страхової компанії «ОМЕГА» про страхове відшкодування в наслідок ДТП від 21.07.2021 в сумі 34 081 грн. 71 коп. Листом за №469 від 03.10.2022 року відповідач повідомив про відмову у проведенні виплат за страховим випадком з огляду на вимоги ст.34.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки на момент огляду «металевого бар`єрного огородження», згідно акту огляду СОД «Береговий Валерій Миколайович» на момент огляду 25.07.2022, майно відремонтовано. Позивач вважає, що його права порушено та підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування. В свою чергу, представник ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега», як вбачається з відзиву, просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку із його безпідставністю. За ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Шкодою, заподіяною у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, є, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (стаття 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, як це визначено п. 37.1.3. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, за приписами п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Представник відповідача вказує, що рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування було прийнято у зв`язку із тим, що транспортний засіб позивачем було відремонтовано, що не дало можливості встановити розмір страхового відшкодування. Разом з тим, як свідчить відповідь ПАТ «АСК «Омега» щодо прийнятого рішення по страховому випадку від 03.10.2022 р., заява [PERSON] надійшла до відповідача 05.07.2022 р., в той час як уповноважений представник страхової компанії прибув для огляду пошкодженого майна 25.07.2022 (протокол № 35485 огляду колісного транспортного засобу). Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України,обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відноси, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону). Таким чином, відповідно до наведених положень чинного законодавства, у випадку укладення між страховою організацією та юридичними або фізичними особами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, особою, відповідальною за завдані збитки у межах, передбачених договором, є страховик (страхова організація). Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. За ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Частиною першою ст. 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, є, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (стаття 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно з підпунктом 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Пунктом 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Відповідно до норми статті 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Оскільки факт заподіяння власником застрахованого АСК «ОМЕГА» автомобіля шкоди майну [PERSON] встановлений у судовому порядку в справі №524/7022/21, розмір завданих матеріальних збитків підтверджений висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 136 від 22 липня 2021 року, фототаблиця до якого містить фото завданих пошкоджень автомобілю [PERSON] «GEELY MR-7151А» д.н.з. [NUMBER] , страховою компанією, було неправомірно відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування. Оцінка завданого матеріального збитку власнику транспортного засобу здійснюється на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 № 142/5/2092. Згідно пункту 2.3. Методики вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, колісного транспортного засобу (автомобіля). Пунктом 2.4. Методики встановлено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 5.1. Методики, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. У відповідності до пункту 5.5 під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Згідно підпункту «с» пункту 4.4. Методики, додатки, які становлять невід`ємну частину звіту (акта), висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку і містять дані стосовно технічного стану КТЗ (його складників), їх фотографічні зображення і дані, що підтверджують припущення та розрахунки. У додатках також може бути графічна розгортка побудови пошкодженого або розукомплектованого КТЗ з відображенням характеру пошкоджень або протокол технічного огляду з посиланням на характер і обсяг його пошкодження. Пунктом 1.3. Методики визначено, що її вимоги є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідач по справі такого висновку суду не оспорив та у своє заперечення не спростував таких встановлених судом обставин. Доказів на спростування розміру матеріального збитку відповідачем не надано, правом на призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи відповідач не скористався. Згідно зі статтею 9 Закону України «Про страхування» франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Статтею 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлена франшиза. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (пункт 12.1). Відповідно до статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (пункт 36.6). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ 2121» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у Акціонерній страховій компанії «ОМЕГА» згідно наданого ним Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AP4809102. Ліміт відповідальності страховика за шкоду завдану майну потерпілого складає 130000 грн. Франшиза згідно вказаного полісу становить 2000,00 грн. З огляду на викладене з відповідача ПрАТ «АСК «Омега» на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі матеріальної шкоди, із зменшенням на суму франшизи, що становить 32081,71 грн. Щодо стягнення витрат за виготовлення дублікату автотоварознавчої експертизи в розмірі 200,00 грн. варто зазначити наступне. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України) У частині шостій статті 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно частини п`ятої статті 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про те, що заподіяна потерпілому шкода має бути відшкодована страховиком, який застрахував цивільно-правову відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Таким чином, позов про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування підлягає частковому задоволенню в розмірі 32 081 грн. 71 коп., суд не знайшов правової підстави для задоволення вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на виготовлення дублікату висновку експерта в розмірі 200 грн. 00 коп. Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 5 600 грн. 00 коп. Разом з позовом, на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивачем до суду подано докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу. За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як це вбачається з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України. При поданні позовної заяви позивач наводив попередній (орієнтовний) розрахунок позовних вимог, отже позивачем дотримано вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Разом з ти, відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24 червня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц та від 27 січня 2021 року у справі № 659/226/19. Суд зауважує, що клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачем в порядку частини п`ятої статті 137 ЦПК України до суду не подавалось. Як свідчать матеріали справи, 20 червня 2022 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Самойленком Михайлом Олександровичем укладено договір про надання правової допомоги предметом якого є надання клієнту правничої допомоги у цивільній справі №761/22546/22. Відповідно до Розділу 5 договору за надання правової допомоги Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар за правову допомогу, який буде визначений в Акті виконаних робіт до договору. Як вбачається з попереднього розрахунку витрат позивачем на професійну правничу допомогу адвоката у справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення страхового відшкодування становить 5 600 грн. 00 коп. Так [PERSON] долучив до заяви договір про надання правової допомоги №11 ц/с від 20 червня 2022 року, Акт виконаних робіт за Договором про надання правової допомоги №11 ц/с від 20.06.2022, з детальним описом виконаних робіт та розрахункову квитанцію №11 від 14.10.2022, які свідчать про сплату позивачем представнику гонорару в розмірі 5 600 грн. 00 коп. Норми процесуального закону передбачають можливість стягнення не тільки судових витрат, які вже фактично понесені стороною, а й судових витрат, що мають бути сплачені у майбутньому за умови підтвердження розміру таких витрат належними доказами, про що неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постановах від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц та від 16.04.2020 по справі №727/4597/19. Зважаючи на викладене, беручи до уваги відсутність клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за можливе і в цій частині задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь [PERSON] таких витрат у розмірі 5 600 грн. 00 грн. Відповідно до ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial