Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки. Свої вимоги мотивувала тим, що 02.06.1973 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.12.2020 року розірвано. 23.05.2000 її чоловіком [PERSON] , на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. 23.05.2000 за реєстр. № 6514, набуто у власність частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що домоволодіння було їхньою спільною сумісною власністю в рівних частинах. 30.09.2009 року [PERSON] набув у власність земельну ділянку, кадастровий номер: 7110136700:06:041:0057, площею 303 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] [INFO] помер, після його смерті відкрилася спадщина що складається з домоволодіння та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . На підставі свідоцтва про право власності від 25.11.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського округу Сопільняк А.О. за реєстр. № 3309, вона як дружина, що спільно з померлим [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, набула у приватну власність частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.11.2022 року [PERSON] набула право власності на частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] набула права власності на іншу частини вказаного домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності за заповітом від 25.11.2022 року. Відповідачка не являється їхньою родичкою, а є сусідкою, домоволодіння якої знаходиться поруч за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що вона та відповідачка набули право власності в порядку спадкування на частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка також набула право власності в порядку спадкування на земельну ділянку під частиною домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яке належить порівну, однак, ні вона ні відповідачка земельну ділянку не приватизували та не отримували в дар. В той же час, її частина домоволодіння за адресою: [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер: 7110136700:06:041:0057, площею 303 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] . Просить визнати за нею право власності на частину земельної ділянки, кадастровий номер 7110136700:06:041:0057, площею 303 кв.м з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] . Стягнути судові витрати з відповідача. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.06.2023 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку загального провадження з проведенням підготовчого засідання. 19.07.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву позивачки в якому відповідач не визнає позовні вимоги та вказує, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.11.2022 року [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,0303 га кадастровий номер: 7110136700:06:041:0057, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.11.2022 року [PERSON] являється власником частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вважає, що задоволення позову буде порушувати право власності відповідача, оскільки в національному законодавстві існує механізм застосування сервітуту, який позивач не просить вжити. Саме цей правовий механізм є найменш обтяжливий прав власника відповідача в даних спірних правовідносинах. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.11.2023 року підготовче засідання закінчено та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.08.2024 року провадження у справі зупинено до розгляду Соснівським районним судом м. Черкаси цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.05.2025 року провадження у справі відновлено та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Антонюк І.А. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Новіков В.І. позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що розмір земельної ділянки, необхідний для обслуговування розміщеного на ній майна не є безмежним. З`ясування в такому випадку дійсного розміру земельної ділянки, яка має бути відведена власнику майна, забезпечує розумний баланс між індивідуальними та колективними інтересами, що зумовлює пропорційність втручання. Позивач з клопотанням про призначення у справі експертизи щодо визначення меж земельної ділянки необхідної для обслуговування нерухомого майна не зверталася, а тому у суду відсутні правові підстави для припинення права власності відповідачки на земельну ділянку. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 02.06.1973 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб у Черкаському міськвідділі РАЦС, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.12.2020 року розірвано. Згідно договору міни від 23.05.2000 року [PERSON] набув у власність частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що домоволодіння було їхньою спільною сумісною власністю в рівних частинах. Встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . 24.04.2021 року [PERSON] склав заповіт на користь [PERSON] , яким все майно заповів останній. З заявою про прийняття спадщини від 08.02.2022 року до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. звернулася [PERSON] 14.03.2022 року з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.11.2022 [PERSON] успадкувала після померлого [PERSON] частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по провулку Праці. 30. На підставі свідоцтва про право власності від 25.11.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського округу Сопільняк А.О. за реєстр. № 3309, [PERSON] належить частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за [ADDRESS] , як та з подружжя, яка пережила колишнього чоловіка. Факт належності [PERSON] та [PERSON] вказаного домоволодіння підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 333794426 від 29.05.2023. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.11.2022 року [PERSON] набула права власності на земельну ділянку площею 0,0303 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка, кадастровий номер: 7110136700:06:041:0057, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Належність [PERSON] вказаної земельної ділянки підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 316061114 від 25.11.2022. Статтею 377 ЦК України зазначено, що до особи, яка придбала житловий будинок , будівлю, або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором . Якщо договором про відчуження житлового будинку , будівлі, або споруди розмір земельної ділянки визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки яка зайнята житловим будинком, будівлею, або спорудою, та на частину земельної ділянки, необхідної для їх обслуговування. Згідно ст. 120 ч. 1 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення права власності) у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. Відповідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно частини третьої ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям під час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Постільки, позивачка набула право власності на частину домоволодіння за адресою [ADDRESS] , вона має право на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 303 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Посилання представника відповідача на те, що позивач з клопотанням про призначення у справі експертизи щодо визначення меж земельної ділянки необхідної для обслуговування нерухомого майна не зверталася, а тому у суду відсутні правові підстави для припинення права власності відповідачки на земельну ділянку, суд вважає безпідставним. Позивач звернулася до суду з вимогою щодо визнання за нею права власності на частину земельної ділянки, а не її поділу, а тому підстав для призначення судової експертизи, суд не вбачає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Суд вважає, що понесені судові витрати по сплаті судового збору позивача підлягають до стягнення з відповідача в розмірі 1275 грн.

Outcome: approved