Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до суду в порядку окремого провадження на підставі ч.3 ст. 293 ЦПК України із заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 жовтня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №2994. В обґрунтування заяви покликається на те, що у них різні інтереси, відсутнє взаєморозуміння, між ними часто виникають конфлікти. Розірвання шлюбу відповідає інтересам заявниці. Від даного шлюбу народився [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Просить задовольнити заяву. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.05.2025 року відкрито провадження у справі. У судове засідання заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Шкарупська-Баранова Н.Б. не з`явилися, подали суду заяву, у якій просили проводити розгляд справи за їхньої відсутності та наполягали на розірванні шлюбу, категорично заперечили проти надання строку на примирення. Заінтересована особа [PERSON] заперечив проти розірвання шлюбу, оскільки вважає, що шлюб можна зберегти, вказав, що приймає участь у вихованні дитини, спілкується із сином по телефону, допомагає матеріально, так як працює на птахофабриці із перших днів ув`язнення. Представник заінтересованої особи ДУ «Крюковська виправна колонія №29» при вирішенні судом заяви про розірвання шлюбу покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, розглядаються в порядку окремого провадження. За змістом положень ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Статтею 1 Сімейного кодексу України визначено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Статтею 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Як встановлено судом, 01 жовтня 2016 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, актовий запис: 2994, прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка: [PERSON] , дружини: [PERSON] /свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] /а.с.6/ Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] /свідоцтво про народження серії [NUMBER] /. Згідно вироку Львівського апеляційного суду від 30.10.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Згідно довідки від 23.05.2025 року №15/0568/Дв витребуваної судом із Державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» встановлено, що засуджений [PERSON] з 07.11.2024 року по час видачі довідки відбуває міру покарання у Державній установі «Крюковська виправна колонія (№29)», початок строку покарання з 19.09.2024 року, кінець строку покарання 19.09.2027 року. У поданій заяві заявник ствердила про стійкий розлад у сім`ї, внаслідок чого збереження подружнього життя є неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Заінтересована особа [PERSON] заперечив проти розірвання шлюбу, водночас, про надання судом строку на примирення клопотання не заявляв. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 5 Протоколу 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 22.11.1984, що ратифікований Україною згідно із Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Отже, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Рішення про розірвання шлюбу суд постановляє після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам заявниці, заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] не підтримують сімейних відносин, шлюб існує формально, [PERSON] зазначених обставин у встановленому законом порядку не спростував, натомість [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, запевняє, що прийняте нею рішення є обдуманим і остаточним, сформованим протягом тривалого часу, а тому суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення заяви [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки відповідає дійсній волі заявниці і що після розірвання шлюбу не будуть порушені її особисті та майнові права. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved