Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] (далі\~позивач) звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] (далі\~відповідач), в якому просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано Міським відділом реєстрації одружень м. Миколаїв, актовий запис № 1430 від 28 жовтня 1994 року. У судове засідання сторони у справі не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] , [PERSON] , надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу без участі позивача. Заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату та час слухання справи (31 березня, 30 травня та 04 липня 2025 року) до суду повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив. \~ \~ \~ \~Судом здійснено направлення поштової кореспонденції на адресу, за яким зареєстровано місце проживання відповідача. Однак, поштова кореспонденція суду повернулася з відміткою поштового відділення «Адресат відсутній за вказаною адресою». \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Повідомлення про зміну адреси від відповідача не надходило. \~ \~ \~ \~За такого, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений про дату та час розгляду справи належним чином. Така ж позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 24 березня 2025 року у справі №706/208/15-ц та у постанові від 20 грудня 2023 року у справі № 725/7357/21. Зважаючи на прохання позивача про розгляд справи без його участі та належне повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, які не з`явилися. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Між відповідачем, [PERSON] та позивачем, [PERSON] 28 жовтня 1994 року Міським відділом реєстрації одружень м. Миколаїв, зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1430 від 28 жовтня 1994 року. Після укладення шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка [PERSON] . Підтвердженням зазначеного є оригінал свідоцтва про шлюб, яке наявне у матеріалах справи. Позивач, [PERSON] та відповідач [PERSON] не підтримують шлюбних стосунків, поновити шлюбні стосунки сторони не бажають. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу суд зазначає таке. Відповідно до частини першої\~статті 51 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша\~статті 24 Сімейного кодексу України). Одним із способів припинення шлюбу є його розірвання (частина друга\~статті 104 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої\~статті 105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина третя\~статті 110 Сімейного кодексу України). За змістом\~статті 111 Сімейного кодексу України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Із наявних у матеріалах справи доказів слідує, що сторони протягом тривалого часу (протягом останніх років) подружніх відносин не підтримують, примиритися та відновляти їх не мають наміру, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved