Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20 травня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Споживчий центр» (далі- Позивач) до [PERSON] (далі- Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 10 685 гривень 16 копійок та розгляд справи призначено на 17 червня 2025 року. 17 червня 2025 року розгляд справи відкладено на 15 липня 2025 року, у зв`язку із першою неявкою Відповідача. 15 липня 2025 року в судове засідання Позивач та Відповідач не з`явились. Представник Позивача одночасно із позовною заявою подав клопотання про проведення судового засідання без їхньої участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованого повідомлення за адресою його реєстрації та розміщенням 18 червня 2025 року оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. 13 червня 2025 року до суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із позначкою «адресат одержав особисто». Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин та не подала відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 15 липня 2025 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає,\~що 10\~травня 2024\~року між\~Позивачем та\~Відповідачем укладено\~кредитний договір\~(оферти)\~№10.05.2024-100001810. Відповідно до умов договору Відповідачу надано кредит у розмірі 4 000 гривень, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 10 травня 2024 року, строком на 98 дні, процентна ставка - фіксована у розмірі 1.35% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит. В свою чергу Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим, станом на 15 серпня 2024 року, утворилась заборгованість у розмірі 10685,16 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000 гривень, заборгованість по процентах в розмірі 4536 гривень та комісії 149,16 гривень та неустойки 2000 гривень. Разом з тим Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 1206,84 гривень від 23 травня 2024 року, при цьому під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості. Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь: ?заборгованість за Кредитним договором у розмірі 10 685 гривень 16 копійок; ?судові витрати, які складають зі сплаченого судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. ІІІ. Докази, досліджені судом 1.Пропозиція про\~укладення кредитного\~договору (оферти)\~від 10\~травня 2024\~року, відповідно до якої Відповідач погодилась та підписала за допомогою одноразового ідентифікатора Е854 на умови і правила надання кредиту, а також зобов`язується дотримуватись даних умов та правил. 2.Заявка від 10 травня 2024 року, відповідно до якої Позивач надає Відповідачу (який підписав за допомогою одноразового ідентифікатора Е854) кредит у розмірі 4000 гривень строком на 98 днів, дата повернення 15 серпня 2024 року, процентна ставка 1,3 5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, комісія становить 600 гривень, 3.Відповідь Позивальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №10.05.2024-100001810 (кредитної лінії) від 10 травня 2024 року, відповідно до якої Відповідач підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору. 4.Інформаційне повідомлення позивальника, в якому вказано, дані Відповідача та інформація про кримінальну відповідальність, який підписаний одноразовим ідентифікатором Е854. 5.Квитанція платіжної системи LiqPay від 10 травня 2024 року, відповідно до якої видана сума 4 000 гривень за договором №10.05.2024-100001810 на платіжну карту. 6.Довідка-Розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором №10.05.2024-100001810 від 10 травня 2025 року, відповідно до якої заборгованість Відповідача по кредитному договору договором №09.07.2023-100000045 від 09 липня 2023 року складає: 4000 гривень основний борг; 4536 гривень проценти; 149,16 гривень комісія; 2000 гривень неустойка; загальна сума боргу 15 336,49 гривень. 7.Довідка, в якій зазначені персональні дані Відповідача. \~ \~ \~ \~IV. Фактичні обставини, встановлені судом 10 травня 2024 року між Позивачем та Відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого Відповідачеві надано кошти в кредит у розмірі 4 000 гривень строком на 98 днів (пункти ІІІ.1-ІІІ.3 цього Рішення). 10 травня 2024 року Позивачем перераховано кошти у розмірі 4 000 гривень на платіжну карту Відповідача, що підтверджується квитанцією (пункт ІІІ.5 цього Рішення). Сторони домовились, що кредит надано на 98 днів із процентною ставкою 1,35 % за один день, що підтверджується договором та заявкою ( пункти ІІІ.1-3 Рішення). Згідно із розрахунком наданим Позивачем, станом на день подання позову до суду у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем у розмірі 10685,16 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000 гривень, заборгованість по процентах в розмірі 4536 гривень та комісії 149,16 гривень та неустойки 2000 гривень (пункт ІІІ.6 цього Рішення). На час розгляду справи Відповідачем не надано доказів погашення зазначеної простроченої заборгованості. V. Висновки суду \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 629 цього Кодексу Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач підтвердив, що Відповідач частково погасив заборгованість та просить стягнути заборгованість по процентам у розмірі 4536 гривень. Як встановлено в ході розгляду справи, Відповідачем укладено із Позивачем кредитний договір та отримано за цим договором кошти в сумі 4 000 гривень, що підтверджується договором та квитанцією (пункт ІІІ.1 та ІІІ.5 Рішення). При визначенні розміру процентів Суд звертає увагу, що укладений договір є договором споживчого кредитування. Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»(у чинній редакції) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Судом встановлено, що Відповідач не погасив заборгованість за тілом кредиту у сумі 4000 гривень станом на день подання позовної заяви до суду. Відповідно розмір нарахованих відсотків: - з 10 травня 2024 року по 15 серпня 2024 року становить 3920 гривень (98 дні * (4 000 гривень * 1, %). Таким чином, Суд прийшов до висновку, що заборгованість по процентам підлягає стягненню у розмірі 3920 гривень. щодо комісії Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Суд враховує вказані висновки Верховного Суду, в зв`язку із чим вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією в сумі 149,16 гривень. щодо стягнення неустойки Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. 17.03.2022 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» N? 2120-1X від 15 березня 2022 р. Його положення стосується питань, зокрема кредитування. А саме, цим Законом було внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України та доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності в разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань. Відтак, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Таким чином, на цей час відсутні правові підстави для стягнення неустойки у період воєнного стану, в зв`язку із чим не вбачається підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов, а також будь-які докази до суду не надав. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов, а також будь-які докази до суду не надав. Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав у відмові стягнення неустойки, комісії та відмові у стягненні заборгованості по процентам у розмірі 616 гривень. VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 гривень. Позов задоволено в сумі 7920 гривень, що становить 74,12 % від суми заявлених вимог. 74,12 % від суми сплаченого судового збору становить 1795 гривень 52 копійок. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача мають бути стягнуті судові витрати, які складаються із судового збору, в сумі 1795 гривень 52 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved