Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але наразі фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені та нею подано позов до суду про розірвання шлюбу. За час сумісного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] , який знаходиться на її утриманні, а відповідач у свою чергу не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, та ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати сина. Ухвалою судді від 12.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 15-16). Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала повністю та просила його задовольнити (а.с. 11). Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 19). За правилами частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08 жовтня 2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 697 (а.с. 6). [INFO] \~в місті\~Кропивницький Кіровоградської\~області народився\~ [PERSON] .\~Його батьками\~зазначені:\~батько \~ [PERSON] ,\~мати \~ [PERSON] (а.с.\~7). [PERSON] проживає разом з матір`ю (позивачкою) та знаходиться на її повному утриманні (а.с. 9). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.\~Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).\~Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За змістом статті 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Таким чином, позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, оскільки на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина, батьком якої є відповідач, останній згоден сплачувати аліменти на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В силу п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,\~за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Тому, за правилами\~ст.\~141\~ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, від сплати якого звільнена позивачка.

Outcome: approved