Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] про позбавлення батьківських прав громадянина В`єтнаму [PERSON] , відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття [PERSON] , шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Зобов`язати патронатного вихователя [PERSON] відкритий зазначений особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України на ім`я [PERSON] , [INFO] , у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що Згідно з наказом Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 20.04.2022 року її було поставлено на облік служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 20.04.2022 року, як дитину, що опинилась в складних життєвих обставинах. Фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] . Мати- [PERSON] , фактично не перебувала у шлюбних відносинах із батьком [PERSON] . Відомості про батька в свідоцтві про народження були зазначені за заявою матері, надалі, до актового запису було внесено зміни на підставі заяви матері та батька про визнання батьківства. Прізвище дитини змінено на « [PERSON] », виключено по-батькові та відомості про батька зазначено [PERSON] , [INFO] , громадянин В`єтнаму. Вказала, що їй відомо, що матір позбавлена батьківських прав, у зв`язку з чим її було поставлено на облік служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 20.04.2022 року, як дитину, що опинилась в складних життєвих обставинах. Зазначила, що є здобувачем освіти з інклюзивною формою навчання. Батько, [PERSON] взагалі не присутній у її житті, не здійснює належного виховання, утриманням не займається і не бажає займатись, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям та вихованням, не надає матеріальної допомоги. За весь час жодного разу відповідач не з`явився у її житті, не телефонував та через месенджери не виходив на зв`язок. Вказала, що не вважає своїм батьком відповідача, тому просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про місце, дату і час слухання справи повідомлені своєчасно і належним чином. Представником позивача - адвокатом Панченко О.О. надано суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представники третіх осіб до суду не з`явились, про місце, дату і час слухання справи повідомлені своєчасно і належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності та не заперечували проти задоволення позовних вимог. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 01.02.2024 року Валківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [INFO] народилась [PERSON] , про що 29.12.2010 року складено відповідний актовий запис № 665, Орджонікідзевським ВДРАЦС ХМУЮ, батьком є [PERSON] , громадянин В`єтнаму та матір`ю зазначена громадянка України, [PERSON] (а.с.15). Відповідно Витягу з Державної реєстрації актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану, зробленого Орджонікідзевським ВДРАЦС ХМУЮ, до запису про народження дитини № 665 від 29.12.2010 року внесено зміни, на підставі заяви про визнання батьківства № 15.8-05.01-10 від 21.10.2016 року, прізвище дитини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » по- батькові « [PERSON] » - виключено- батьком є [PERSON] , громадянин В`єтнаму (а.с.18). Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08.09.2023 року позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 42-45). Відповідно до інформаційної довідки з реєстру територіальної громади міста Харкова від 06.09.2023 року [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). З характеристики ліцея імені Героя Радянського Союзу І.Н. Нестерова від 13.05.2022 року вбачається, що вихованням дитини займається патронажний вихователь [PERSON] (а.с. 35-36). Рішенням № 239 від 29.07.2023 року, Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області влаштовано малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] (а.с. 37) Актом про факт передачі дитини від 10.10.2023 року встановлено, що патронатний вихователь [PERSON] передає дитину [PERSON] , патронатному вихователю [PERSON] (а.с. 39). Згідно рішення № 367 від 18.12.2024 року Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, продовжено термін перебування неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] на тимчасовому перебуванні строком на 3 місяці, з 10.01.2025 року (а.с. 25-26). Згідно відповіді Центру обробки спеціальної інформації ДПС України щодо перетинання державного кордону України - [PERSON] виїхав 08.12.2023 року (а.с. 87). На підставі заяви [PERSON] про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 27), зроблено висновок органу опіки та піклування Краснокутської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 29). Положеннями ст.150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, за приписами п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З аналізу положень ст. 166 ЦПК України, вбачається, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, і судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Таким чином, враховуючи те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виховання доньки, свідомо нехтує своїми обов`язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не цікавиться її навчанням, підготовкою до самостійного життя, крім того, відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача в частині позбавлення батьківських прав відповідача задовольнити, оскільки останній ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої дитини. При розв`язанні вимоги позивача щодо стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 181 СК України, визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги, заявлені позивачем обґрунтовані, зазначені факти знайшли своє підтвердження і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved