Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» звернулося до суду з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 22.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (www.selfiecredit.com.ua), який є сукупністю інформаційно-комунікаційних систем первісного кредитора, був укладений кредитний договір № 1321214. 22.02.2024 відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор С505, для підписання кредитного договору № 1321214. Первісний кредитор (через партнера ТОВ «Пейтек» з яким укладено договір № 03052022-1 від 03.05.2022) виплатив [PERSON] кредитні кошти в сумі 25000 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] , який був вказаний [PERSON] в особистому кабінеті ІКС первісного кредитора. 30.08.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінфорс» було укладено договір факторингу № 43979069-01, відповідно до умов якого, ТОВ «Селфі Кредит» відступив ТОВ «Фінфорс» право вимоги за кредитним договором. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконувала та станом на 30.08.2024 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1321214 від 22.02.2024 становить 156250 грн., з яких:\~25000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 118750 грн. - заборгованість за відсотками та 12500 - неустойка (штраф). Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати у справі. Ухвалою суду від 06.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданих суду додаткових поясненнях просив розгляд справи проводити без його участі. У судове засідання, відповідач та її представник адвокат воробей О.В. не з`явились, представником відповідача суду подано заяву про розгляд справи без її та відповідача участі. Крім того, представником відповідача, подано відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що відповідачем не був укладений кредитний договір № 1321214 з ТОВ «Селфі Кредит» та відповідно, грошові кошти у позику [PERSON] не отримувала. Просить у задоволенні позову відмовити повністю. До відзиву додано клопотання про зменшення судових витрат позивача. З огляду на неявку в судове засідання учасників справи, її розгляд судом відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, здійснено без їх участі. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося (частина друга статті 247 ЦПК України). У судовому засіданні 27.06.2025 судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, його складення та проголошення відкладено, проголошення судового рішення призначено на 10 год. 30 хв. 02.07.2025. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. 22.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та\~ [PERSON] укладено договір № 1321214 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Селфі Кредит». Правила розміщені у вільному доступі на Веб-сайті ТОВ «Селфі Кредит» https://selfiecredit.com.ua і будь-яка особа, яка бажає отримати кредит, в тому числі відповідач, мав та має можливість ознайомитись з цими та іншими документами перед укладанням Кредитного договору. Згідно з п. 1.2., п.1.3 кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 25000 гривень. Строк кредиту - 360 днів. Відповідно до п. 1.4. договору, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 2.5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. (п.1.5.1 Договору). Первісний кредитор (через партнера ТОВ «Пейтес» з яким укладено договір № 03052022-1 від 03.05.2022) виплатив [PERSON] кредитні кошти в розмірі 25000 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] вказаний відповідачем в особистому кабінеті ІКС первісного кредитора, що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтес» № 20241217-3 від 17.12.2024 про перерахування кредитних коштів від ТОВ «Селфі Кредит». Згідно зі ст. 3\~Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Селфі Кредит», перебувають в загальному доступі та є опублікованими на веб-сайті Товариства: www.selfiecredit.com.ua. Правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641,\~644 ЦК України\~на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Суд не може погодитись з позицією представника відповідача адвоката Воробей О.В. стосовно того, що кредитний договір між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] не був укладений, з огляду на наступне. [PERSON] на веб-сайті ТОВ «Селфі Кредит» - www.selfiecredit.com.ua, через особистий кабінет надала всі необхідні дані для встановлення особи та оформлення договору, зокрема: інформацію щодо свого прізвища, ім`я та по батькові, номеру телефону, адреси проживання, паспорту громадянина України, електронний підпис, РНОКПП. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Договір № 1321214\~про надання\~споживчого кредиту\~за продуктом\~«NewShort» від 22.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений в електронній формі. Тобто,\~ [PERSON] \~ознайомилась з\~умовами надання\~позики,\~про що\~свідчить електронний\~підпис одноразовим\~ідентифікатором С505\~в договорі\~про надання\~споживчого кредиту\~за продуктом\~«NewShort» № 1321214 від 22.02.2024, графіку платежів, паспорту споживчого кредиту. Як вбачається з листа АТ «Універсал банк» від 23.01.2025 банківська картка [NUMBER] емітована банком на ім?я [PERSON] . На вказану картку 22.02.2024 зараховано кошти у сумі 25000,00 грн від FUIB MoneyTransfer. Враховуючи те, що платіж проведено не по реквізитах , а через платіжну систему, у банку відсутня інформація щодо призначення та рахунків відправників. [PERSON] свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала та станом на 30.08.2024 заборгованість відповідача становить 156250 грн., з яких: 25000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 118750 грн. - заборгованість за відсотками та 12500 грн. - неустойка (штраф). 30.08.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінфорс» укладено Договір факторингу № 43979069-01, відповідно до якого, ТОВ «Селфі Кредит» відступив ТОВ «Фінфорс» права грошової вимоги за Кредитним договором. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату(у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як зазначено в ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумнийстрокдоказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 43979069-01 від 30.08.2024, ТОВ «Фінфорс» набув право вимоги за кредитним договором № 1321214 від 22.02.2024 на загальну суму 156250 грн. За нормами ч.1\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч.1, 2\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір або інший правочин (п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України). Відповідно до\~ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч.1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положення ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1\~ст.1055 ЦК України\~кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно ч.2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Згідно з ч.2\~ст.1055 ЦК України\~кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Водночас судом встановлено, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1321214 від 22.02.2024 становить 156250 грн., яка складається з наступного: 25000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 118750 грн. - заборгованість за відсотками, 12500 грн. - пеня. Відповідно до ст.ст.\~12, 81 ЦПК\~України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відсутність боргу належними та допустимими доказами не спростувала, доказів повернення кредитних коштів суду не надала, а тому суд приходить до висновку що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 25000 грн. Як вбачається з умов Договору № 1321214 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 22.02.2024, процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, відповідно до п.1.3 цього Договору, тобто на 360 днів. При цьому, загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні, визначені Законом України «Про споживче кредитування». Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Договір № 1321214 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» був укладений 22.02.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» не поширюється на вказаний кредитний договір. Тому суд розраховує заборгованість за укладеним між сторонами договором, виходячи з встановленої ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1%. Розрахунок відсотків на користування [PERSON] кредитом буде складати 90000 грн. (25000 грн. х 1 % х 360 днів). Що стосується позовних вимог про стягнення штрафу в сумі 12500 грн., суд вважає, що у цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~пункту 18\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України,\~уперіод дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Враховуючи зазначені положення закону, стягнення штрафу у розмірі 12500 грн. за кредитним договором № 1321214 від 22.02.2024, тобто у період дії воєнного стану, не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо судових витрат. За правилами ст.141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає доведеним позов на суму 115000 грн., отже позов задоволено на 73,60% (115000 х 100) : 156250) = 73,60%. Позивач сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1782,89 грн. судового збору, виходячи із наступного розрахунку: (2422,40 грн. х 73,60%) : 100 = 1782,89 грн. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 15000 грн. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Позивач підтвердив витрати на правничу допомогу в сумі 15000 грн. договором про надання професійної правничої допомоги від 11.03.2024, укладеною між ТОВ «Фінфорс» та адвокатом Кеню Д.В., додатковою угодою про внесення змір до договору про надання професійної правничої допомоги від 11.03.2024, додатком № 83 до договору, актом від 30.12.2024 прийняття-передачі наданих послуг до Договору про надання професійної правничої допомоги № б/н від 11.03.2024, платіжною інструкцією №4720 від 24.12.2024 про сплату гонорару. При вирішенні питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд враховує обсяг фактично наданих адвокатом послуг, складність справи, кількість витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірність обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу. Згідно додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд дійшов\~висновку,\~що розмір\~заявленої позивачем\~суми витрат\~на правничу\~допомогу є\~неспівмірним з\~складністю справи\~та обсягом\~виконаних адвокатом\~робіт.\~При цьому,\~суд виходить\~з того,\~що розглянута\~судом справа не має значної складності, розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, який подав до суду відповідну заяву. Очевидно, що перелічені в договорі та заяві на надання правничої допомоги дії не вимагали від адвоката витрат часу у зазначеному ним обсязі, а заявлена до відшкодування сума не відповідає критеріям обґрунтованості та розумної необхідності. На підставі наведеного, суд приходить до висновку що позивачу слід відшкодувати лише необхідні і розумні витрати на правову допомогу. Такими у цій справі є витрати у розмірі 5000 грн., які і слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial