Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Адвокат Букрєєв В.А., який представляє інтереси позивачки [PERSON] , 11.06.2025 подав суду заяву, в якій просив ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №2/389/968/24 (ЄУН 389/4052/24), яким стягнути з відповідача ДНЗ «Знам`янський професійний ліцей» на користь позивачки понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19 500 грн. В судовому засіданні заявник та позивачка вимоги заяви підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надіслання судової повістки на офіційну електронну адресу (електронний кабінет) у підсистемі «Електронний суд» в порядку ч.6 ст.128 ЦПК України. Суд вважає за можливе розгляд заяви провести за відсутності представника відповідача, оскільки відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, його неявка не є перешкодою для її розгляду. Заслухавши заявника, позивачку та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами першою та другою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Суд відзначає, що представником позивачки дотримані вимоги ч.1 ст.134, ч.8 ст.141 ЦПК України, оскільки у поданій позовній заяві ним зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести позивачка, а в прохальній частині позову заявлена вимога про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, докази на підтвердження яких будуть надані додатково. Протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду представником позивачки подано заяву про стягнення таких витрат разом з доказами. Відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст.141 ЦПК України. Згідно зі\~ст.137\~ЦПК України\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що представником позивачки надані документи, які підтверджують понесені позивачкою витрати на правничу допомогу, а саме: ордер серії АІ №1743413 від 07.11.2024 адвоката Букрєєва В.А. на представництво інтересів позивачки; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №6786/10; договір про надання правничої допомоги №04/11 від 04.11.2024; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, від 10.06.2025; акт прийому-передачі наданих послуг від 10.06.2025; платіжні інструкції (квитанції) про сплату позивачкою 19 500 грн за адвокатські послуги. Судом враховується, що згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5, 6 ст.137 ЦПК України). Отже, процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Проте, ні під час судового розгляду справи, ні в це судове засідання представник відповідача клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не подавав. При цьому суд враховує, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони з обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: approved