Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

18 квітня 2025 року позивач ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 23 червня 2022 року між первісним кредитором ТзОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем був укладений кредитний договір №09491-06/2022, у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». За умовами договору відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. на строк 20 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на день. Позивач вказує, що за договором факторингу набув права вимоги за цим договором. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання по своєчасному погашенню заборгованості за кредитом, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором у розмірі 20125 грн., яка складається з тіла кредиту розміром 5000 грн., а також відсотків за користування кредитом у розмірі 15125 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у прохальній частині заяви просив розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений судом про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується особистим підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Установлених ст.223 ЦПК підстав для відкладення розгляду справи суд не вбачає, а тому вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до\~вимог ч.\~2 ст.\~247\~ЦПК України у зв?язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 23 червня 2022 року між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про надання фінансового кредиту №09491-06/2022, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на день (а.с.10-14). Договір був підписаний з використанням електронного ідентифікатора у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію» 22 липня 2022 року та 3 серпня 2022 року у такому ж порядку були укладені дві Додаткових угоди до Договору про надання фінансового кредиту, відповідно до яких сторони погоджували відстрочити виконання зобов?язання за основним договором щоразу на 7 днів, визначаючи змінений графік розрахунків та залишаючи без змін всі інші положення основного договору. В порушення умов основного та додаткових договорів відповідач не виконував належним чином взяті на себе боргові зобов`язання. Згідно з договором факторингу №25042023 від 25 квітня 2023 року право грошової вимоги за вказаним договором перейшло ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». 25 березня 2024 року рішенням єдиного учасника ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» змінено назву товариства на ТзОВ«СВЕА ФІНАНС» Із розрахунку заборгованості слідує, що розмір заборгованості позичальника за вищевказаним кредитним договором №09491-06/2022 від 23 червня 2022 року становить 20125 грн., яка складається з тіла кредиту -- 5000 грн., а також відсотків за користування кредитом -- 15125 грн. Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов?язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов?язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В порушення вищезазначених правових норм та умов договору позичальник своєчасно не повертає кредит, тобто порушує свої зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 5000 грн. слід задовольнити. Разом з тим, позивач, пред`являючи вимоги про погашення Договору про надання фінансового кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками, яка станом на дату складання позовної заяви, а саме становить 15125 грн. Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач вправі нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту. Після закінчення строку кредитування позивач, як і попередній кредитор, не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України. Як встановлено судом, за умовами Договору про надання фінансового кредиту №09491-06/2022 відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. строком на 20 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на день. Відповідно до графіку платежів, що є додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту, відсотки за користування кредитом 20 днів нараховані у розмірі 2500 грн. (а.с.22). Паспорт споживчого кредиту, доданий до позову, також містить інформацію про те, що строк кредитування складає 20 днів (а.с.23). Як вбачається із Заявки від 22 липня 2022 року на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту, [PERSON] просив ТзОВ «ФК «Інвеструм» відстрочити виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту №09491-06/2022 від 23 червня 2022 року на термін 7 днів. Станом на 22 липня 2022 року він, [PERSON] оплатив суму в розмірі 1050 грн. необхідну для відстрочення виконання зобов`язання відповідно до пункту 4.6 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТзОВ «ФК «Інвеструм», які є невід`ємною частиною Договору про надання фінансового кредиту. Він, [PERSON] , клієнт за договором про надання фінансового кредиту №09491-06/2022 від 23 червня 2022 року дає згоду на підписання Додаткової угоди до даного договору, для відстрочення виконання зобов`язання на 7 календарних днів (а.с.15). 22 липня 2022 року між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] укладено Додаткову угоду №3 до Договору про надання фінансового кредиту №09491-06/2022 від 23 червня 2022 року, яка підписана відповідачем електронним підписом (а.с.15). Відповідно до п.1 зазначеної Додаткової угоди, сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за Договором на 7 днів, тобто до 28 липня 2022 року. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 8250 грн. Згідно п.2 вказаної Додаткової угоди, у зв`язку з відстроченням виконання зобов`язання за договором, клієнт зобов`язується здійснити повернення кредиту відповідно до умов зміненого Графіка розрахунків: термін, на який надано кредит, кількість днів - 7; сума кредиту - 5000 грн.; фіксована процентна ставка за день користування - 2.50%; сума відсотків за користування кредитом - 3250 грн.; до оплати (всього) - 8250 грн. У свою чергу, відповідно до Заявки від 03 серпня 2022 року на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту, [PERSON] просив ТзОВ «ФК «Інвеструм» відстрочити виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту №09491-06/2022 від 23 червня 2022 року на термін 7 днів. Станом на 03 серпня 2022 року він, [PERSON] оплатив суму в розмірі 1050 грн. необхідну для відстрочення виконання зобов`язання відповідно до пункту 4.6 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТзОВ «ФК «Інвеструм», які є невід`ємною частиною Договору про надання фінансового кредиту. Він, [PERSON] , клієнт за договором про надання фінансового кредиту №09491-06/2022 від 23 червня 2022 року дає згоду на підписання Додаткової угоди до даного договору, для відстрочення виконання зобов`язання на 7 календарних днів (а.с.16). 03 серпня 2022 року між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] укладено Додаткову угоду №3 до Договору про надання фінансового кредиту №09491-06/2022 від 23 червня 2022 року, яка підписана відповідачем електронним підписом (а.с.16). Відповідно до п.1 зазначеної Додаткової угоди, сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за Договором на 7 днів, тобто до 09 серпня 2022 року. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 8875 грн. Згідно п.2 вказаної Додаткової угоди, у зв`язку з відстроченням виконання зобов`язання за договором, клієнт зобов`язується здійснити повернення кредиту відповідно до умов зміненого Графіка розрахунків: термін, на який надано кредит, кількість днів - 7; сума кредиту - 5000 грн.; фіксована процентна ставка за день користування - 2.50%; сума відсотків за користування кредитом - 3875 грн.; до оплати (всього) - 8875 грн. Отже, за таких умов Договору про надання фінансових послуг та додаткових угод до Договору, які були погоджені сторонами, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за відсотками за кредитним договором у розмірі 3875 грн., яка визначена графіком розрахунків кінцевої Додаткової угоди №3 від 03 серпня 2022 року до Договору про надання фінансового кредиту №09491-06/2022 від 23 червня 2022 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» підлягають до часткового задоволення, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 09491-06/2022 від 23 червня 2022 року в загальній сумі 8875 грн., яка складається з тіла кредиту розміром 5000 грн., а також відсотків за користування кредитом у розмірі 3875 грн. Оскільки, суд задовольнив позов частково, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, що становить 1068, 26 грн. (8875 х 2422, 40 / 20125). На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial