Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

У травні 2025 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Як вказує представник позивача, 24 лютого 2023 року [PERSON] підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: кредит у виді відновлювальної кредитної лінії до 200000,00 грн; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; процента ставка 42,00% річних; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00%. Відповідач отримав кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії до 04/27. Представник позивача зазначає, що АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах кредитного ліміту. У порушення умов кредитування відповідач не виконує належним чином зобов`язання, в результаті чого станом на 11 грудня 2024 року виникла заборгованість в сумі 45823,93 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 45823,93 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини, представник позивача просив задовольнити позов в повному обсязі. Ухвалою судді від 20 травня 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 08 липня 2025 року. У судове засіданні 08 липня 2025 року представник позивача не з`явився, до позову додав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 20). Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду повернулася повістка з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 80). Згідно з положеннями ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, з огляду на положення ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Відзиву, заяв чи клопотань до суду від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Фактичні обставини справи, установлені судом Судом установлено, що 10 червня 2022 року [PERSON] підписав Анкету-Опитувальник клієнта-фізичної особи (а. с. 42). У вказаній Анкеті-Опитувальнику зазначено, що при здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта, яким є номер [NUMBER] . 24 лютого 2023 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом підписання відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг було укладено кредитний договір (далі Договір) (а. с. 32-41). Відповідач підписав заяву за допомогою ОТП 24 лютого 2023 року о 18 год. 43 хв. Договором були\~передбачені наступні\~умови кредитування:\~кредит у\~виді відновлювальної\~кредитної лінії\~до 200000,00\~грн для\~карт «Універсальна»\~та «Універсальна\~Gold»;\~строк кредитування\~ 12\~місяців з\~пролонгацією;\~ процента\~ставка \~42,00%\~річних; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 36,00% річних. Спосіб надання кредиту безготівковим шляхом. Також до позову було додано Паспорт споживчого кредиту, який підписаний 24 лютого 2023 року відповідачем за допомогою ОТП та містить умови кредитування (а. с. 60-64). 25 серпня 2024 року за допомогою ОТП [PERSON] була підписана Заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а. с. 43-56). Крім того, 25 серпня 2024 року між сторонами була укладена Додаткова угода № SAMDNWFC00083432886_01 до кредитного договору від 25 серпня 2024 року (а. с. 57-59). Вказаною угодою були передбачені наступні умови кредитування: кредит у виді невідновлювальної кредитної лінії; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї Додаткової угоди; процента ставка 12,00% річних. Відповідно до довідки Приватбанк про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н), 20 липня 2023 року установлено кредитний ліміт в розмірі 75000,00 грн; 01 лютого 2024 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн (а. с. 30). Відповідачу [PERSON] на підставі Договору було видано кредитну картку: № [NUMBER] , дата відкриття 24 лютого 2023 року, терміном дії до 04/27 (а.с. 31). Відповідно до виписки по картковому рахунку [PERSON] , останній користувався наданою карткою, здійснюючи покупки та онлайн оплати (а.с. 27-29). Згідно з наданим банком розрахунком, у відповідача\~ [PERSON] за вказаним Договором станом на\~20\~квітня 2025\~року виникла\~заборгованість \~в сумі\~45823,93\~грн,\~яка складається\~з заборгованості\~за тілом\~кредиту \~45823,93\~грн (а.с. 23-26). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.\~Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12\~цього Закону, є оригіналом такого документа.\~Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.\~Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України\~«Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -\~електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи\~\~(вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету\~\~і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі\~Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином судом установлено, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 24 лютого 2023 року укладено Договір, із запропонованими умовами [PERSON] ознайомився та погодився з ними, йому було надано кредит у виді відновлювальної кредитної лінії. Відповідач користувався кредитними коштами. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з\~повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в сумі 45823,93 грн, що становить заборгованість за тілом кредиту. З огляду на вищезазначене суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 45823,93 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 45823,93 грн. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції про сплату судового збору № BOJ65B4А4М від 25 квітня 2025 року установлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2422,00 грн (а. с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а. с. 71). Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє в повному обсязі, з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2422,00 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved