Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 11 червня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов обґрунтовує тим, що рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 07 травня 2025 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Під час шлюбу у них народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та участі у вихованні дітей не приймає. Вказує, що дочка [PERSON] навчається в закладі загальної середньої освіти «Ліцей села Березолуки» Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області, а дочка [PERSON] відвідує комунальний заклад «Заклад дошкільної освіти села Залісці» Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області. Зазначає, що діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, які позивач самостійно забезпечити не взмозі. Вказує, що на даний час не працює, оскільки здійснює догляд за дітьми, відповідач працює неофіційно та отримує дохід. Ураховуючи вищенаведене просить стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 червня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Позиція учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 10 липня 2025 року подала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] будучи завчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не подавав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 13 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі -\~ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 07 травня 2025 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Під час шлюбу у подружжя народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади Копачівської територіальної громади № 2025/007531931 від 06 червня 2025 року місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . З копії довідки про отримання (неотримання допомоги) встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Луцької РДА відділення № 3 Рожище та з 01 грудня 2024 року по 31 травня 2025 року призначено допомогу на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях в розмірі 4200 грн щомісячно. Позивач [PERSON] за період з грудня 2024 року по травень 2025 року отримувала щомісячно одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн, що підтверджується копією довідки № 393 від 11 травня 2025 року, виданою відділенням № 3 м. Рожище. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3ст. 51 Конституції України). Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до норм ст. 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Враховуючи інтереси дітей, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дітей, проживання дітей з матір`ю, суд доходить переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Суд звертає увагу, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживають діти. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище сторін і малолітніх дітей, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей та те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей. Отже, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги необхідність створення для дітей такого рівня життя, який був би достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, особу відповідача, який є здоровим та працездатним, справедливий баланс кожного з батьків в утриманні дітей, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання дітей у частці від доходу відповідача в розмірі 1/2 всіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до вимог ст. 191 СК України стягнення аліментів необхідно розпочати з дня коли позивач звернулася із позовом до суду 11 червня 2025 року. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до п. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1211,20 грн необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved