Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Ніколайчук З.І. звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - орган опіки та піклування Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, про позбавлення батьківських прав щодо дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 06 травня 2011 року. У період подружнього життя у них народились дві доньки - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зі слів позивачки, відповідач є уродженцем АР Крим, де певний час сім`я проживала спільно. Однак після окупації півострова вона була змушена виїхати разом із дітьми на свою Батьківщину, тоді як відповідач залишився проживати в Криму. Вже понад шість років він не підтримує з позивачкою жодних стосунків. У зв`язку з цим рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Крім того, відповідач не виконує рішення цього ж суду від 27 листопада 2019 року щодо сплати аліментів, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не виявляє інтересу та турботи до дітей, не забезпечує їх харчуванням, одягом, взуттям, медичним доглядом. Рідня відповідача також не бере активної участі у житті дівчат, обмежуючись формальним інтересом. Позивачка зазначила, що доньки зростають і з віком потребують дедалі більших витрат на придбання необхідних речей. Вважає, що підставою для позбавлення відповідача батьківських прав є його ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей, що передбачено п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка та його представник позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні з мотивів наведених в позовній заяві. Відповідач будучи повідомленим своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. Представник третьої особи, органу опіки та піклування Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Вказав, що позбавлення батьківських прав відповідача щодо дітей є доцільним та відповідає інтересам дитини. Заслухавши пояснення позивача та його представника, думку дитини, допитавши свідків, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що шлюб, зареєстрований 06 травня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] Юрківською сільською радою Шепетівського (на той час - Білогірського) району Хмельницької області (актовий запис № 2), було розірвано рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2019 року в справі № 669/989/19. [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 травня 2010 року Юрківською сільською радою Шепетівського (на той час - Білогірського) району Хмельницької області (актовий запис № 2), а також [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 грудня 2018 року Білогірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис № 3), є дітьми [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ). Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2019 року в справі № 669/859/19 відповідача було зобов`язано сплачувати на користь своїх доньок аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01 серпня 2019 року до досягнення ними повноліття, проте відповідно довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів, виданої 26 березня 2025 року відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] аліменти не сплачував та станом на 26 березня 2025 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 179600 грн. Відповідно до довідок від 30 січня 2020 року № 6801-5000262000 та № 6801-5000262008, а також довідки про склад сім`ї від 09 лютого 2025 року № 2828, виданої Білогірською селищною радою Хмельницької області, доньки [PERSON] та [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами та проживають разом із матір`ю [PERSON] без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним актом, складеним 09 квітня 2025 року. Згідно відмітки від 06 листопада 2000 року в паспорті, виданому російською федерацією 04 квітня 2014 року код підрозділу 900-004, відповідач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] . Довідкою від 05 грудня 2024 року № 233, виданою Білогірським ліцеєм ім. І.О. Ткачука Білогірської селищної ради Хмельницької області підтверджується, що [PERSON] навчається в 3-А класі даного ліцею, а довідкою від 05 грудня 2024 року № 234 те, що її сестра [PERSON] навчається в 8-А класі того ж навчального закладу. Згідно з довідкою від 14 квітня 2025 року № 94, виданою Білогірським ліцеєм ім. І.О. Ткачука Білогірської селищної ради Хмельницької області, [PERSON] , учениця 3-А класу, навчається на високому та достатньому рівнях, бере активну участь у класних і позакласних заходах. Її мати, [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню та розвитку дитини, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням і дозвіллям доньки, створює для неї сприятливі умови для навчання та розвитку. Батько дитини з родиною не проживає, до навчального закладу жодного разу не з`являвся, з класним керівником не спілкувався та жодним чином не виявляв інтересу до життя й навчання доньки [PERSON] . Окрім того, довідкою від 14 квітня 2025 року № 95, виданою тим же навчальним закладом, [PERSON] , учениця 8-А класу, зарекомендувала себе як дисциплінована, працелюбна та уважна учениця, яка володіє матеріалом на достатньому і середньому рівні, проте навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю, має довільну пам`ять, повільно запам`ятовує навчальний матеріал. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно та дбайливо, бере активну участь у громадському житті класу, скромна, весела, врівноважена, має багато друзів. Її мати, [PERSON] , також приділяє належну увагу вихованню та розвитку дитини, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям доньки, [PERSON] завжди знаходиться під контролем матері. Батько дитини із сім`єю не проживає, за час навчання у школі не був, не телефонував і не цікавився її життям. У вихованні дочки участі не бере, фінансово її не забезпечує. З довідки, виданої Комунальним некомерційним підприємством "Білогірський центр первинної медико-санітарної допомоги" Білогірської селищної ради Хмельницької області від 14 квітня 2025 року вбачається, що діти [PERSON] та [PERSON] звертались за медичною допомогою в супроводі матері [PERSON] , з якою укладено декларації з 2019 року. Медичні огляди проходить регулярно, своєчасно, вакцинацію здійснюють згідно календаря щеплень. Відповідно до положень ч. 5 та ч. 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновком органу опіки та піклування Білогірської селищної ради Хмельницької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Білогірської селищної ради від 20 грудня 2024 року № 215 зазначено, що доцільним є позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Допитана в судовому засіданні неповнолітня [PERSON] , зазначила, протягом останнніх 6-7 років вона не спілкується зі своїм рідним батьком. Востаннє вона бачила його приблизно 7 років тому. Жодних перешкод у спілкуванні її з батьком немає, проте він зовсім не проявляє до неї уваги і турботи, не цікавиться її життям та матеріально не допомагає. Допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що з моменту виїзду позивачки з донькою з території АР Крим батько дитини не виявляв жодного інтересу до її життя та виховання. Незважаючи на наявність засобів відеозв`язку, які він міг би використовувати навіть за умови неможливості особистого приїзду, участі у спілкуванні з донькою він не брав. При цьому позивачка жодним чином не перешкоджала його спілкуванню з дитиною. Родичі батька також не навідувались до [PERSON] , а сам батько не вітає дитину зі святами та не цікавиться її життям. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 4 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до п. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленою резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 9 конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок заперечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі -Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 вказаної Постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до абз. 2 п. 18 Постанови зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний захід. Відповідно до ч. ч. 4-6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання серпу на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27 вересня 1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. При вирішенні даного спору суд враховує висновок органу опіки та піклування Білогірської селищної ради від 20 грудня 2024 року № 215, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дітей [PERSON] та [PERSON] . З врахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved