Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідачки про стягнення втрат сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25 жовтня\~2022\~року було прийнято рішення Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області від № 924 «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, громадянці [PERSON] ». У рішенні зазначено: затвердити втрати сільськогосподарського виробництва в сумі 360\~304,34\~гривні,\~спричинені вилученням\~0,4795\~га сільськогосподарських\~угідь (ріллі)\~із земель\~сільськогосподарського призначення,\~для будівництва\~та обслуговування\~будівель торгівлі\~(03.07). Громадянці [PERSON] втрати сільськогосподарського виробництва в сумі 360304,34 гривні, в двомісячний термін перерахувати до бюджету Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області. Відповідно до законодавства, чинного станом на 25 жовтня 2022 року, тобто на дату виникнення спірних правовідносин поняття, умови, розміри відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва та напрями використання коштів від відшкодування втрат регламентувалися главою 36 Земельного Кодексу України та Порядком визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, який затверджений постановою Кабінету міністрів України від 17.11.1997 року №1279. Відповідачка не сплатила грошові кошти, що були визначені рішенням сільської ради. Зважаючи на те, що відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва є грошовим зобов`язанням, яке не було виконане у строк, визначений у рішенні Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області № 924 від 25.10.2022 року, є підстави для застосування\~статті 625 Цивільного кодексу України, яка встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Станом на 21.11.2024 року становлять: інфляційні втрати - 50 026,71 грн.; 3 % річних - 20 614,61 грн. Зважаючи на наведене просять суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки на користь позивача 430 945,66 грн. 66 коп., в тому числі: 360\~304,34 грн. - основна заборгованість: 50\~026,71 грн. інфляційні втрати; 3% річних 20\~641,61 грн.; та стягнути понесені судові витрати (сплата судового збору) у сумі 6464,18 грн. Представник відповідачки подав відзив. Зазначає, що згідно матеріалів справи, ФОП [PERSON] було виконано розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки з кадастровим номером 5624680700:05:018:0039, цільове призначення якої змінюється, який проведено відповідно до ч.6 ст. 207 Земельного кодексу України. В основу розрахунку втрат землевпорядником взято за основу Розрахунок нормативно грошової оцінки, земельної ділянки після зміни її цільового призначення, який також проведено тим же землевпорядником. Згідно з статтею 15 Закону України «Про оцінку земель» підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом. Підставами для проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки є договір, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом, а також рішення суду. Вважають, що розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки, який покладений в основу визначення втрат сільськогосподарського виробництва та відповідного рішення органу місцевого самоврядування, не може вважатися таким, що здійснений у відповідності до вимог законодавства, з огляду на наступне. Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельної ділянки проводиться виключно юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою. У даному випадку оцінку здійснено фізичною особою - підприємцем, що суперечить вимогам закону. Згідно з пунктом 19 Методики нормативної грошової оцінки, результатом проведення оцінки повинна бути технічна документація, що включає обов`язкові складові: рішення, завдання, пояснювальну записку, таблиці коефіцієнтів, схеми, картограми тощо. Розрахунок, виконаний у справі, не містить зазначеного комплексу документів і не є технічною документацією в розумінні Методики. Закон передбачає, що підставою для розробки технічної документації з НГО є рішення органу місцевого самоврядування або укладений договір. Натомість [PERSON] не укладала договір на розробку нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка згідно із законодавством є обов`язковою підставою для виконання таких робіт. Єдиним договором, укладеним з інженером-землевпорядником, був договір на розроблення проєкту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки. Оскільки розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва був здійснений на підставі вищезазначеної неналежної нормативної грошової оцінки, весь розрахунок втрат є нікчемним та не може бути використаний як обґрунтування для ухвалення рішення органу місцевого самоврядування про їх затвердження. Таким чином розрахунок нормативної грошової оцінки, виконаний неналежним суб`єктом - фізичною особою-підприємцем, та без відповідного договору із замовником та у формі, не передбаченій законом, а тому не може слугувати підставою для визначення втрат сільськогосподарського виробництва і прийняття на його основі рішення сільської ради. Окрім того, рішення органу місцевого самоврядування не було належним чином доведене до відома особи, на яку воно поширюється, тому таке рішення не породжує обов`язку щодо його виконання і не може бути підставою для стягнення чи іншого примусового заходу. Відтак, [PERSON] не була обізнана про факт здійснення розрахунку втрат, не мала змоги ознайомитися з відповідною технічною документацією, надати зауваження чи заперечення до проєкту рішення, не укладала договір на проведення нормативної грошової оцінки. У зв`язку з цим затвердження втрат сільськогосподарського виробництва відбулось без дотримання вимог чинного законодавства та не може бути визнане законним у частині, що стосується покладення фінансового зобов`язання на відповідачку. За наведеного просить суд відмовити у задоволенні позову. Справа надійшла суду від Рівненського міського суду Рівненської області 05.02.2025 року для розгляду за підсудністю. Ухвалою суду від 10.02.2025 р. позовна заява була залишена без руху, представнику позивача був наданий строк для усунення недоліків. 24.02.2025 р. до суду була подана позовна заява в новій редакції. Провадження у справі було відкрито 28.02.2025 р., судові засідання (з урахуванням підготовчого судового засідання) призначалися на 19.03.2025, 29.04.2025, 09.06.2025, 01.07.2025, 08.07.2025. Представник позивача підтримав позов з підстав, що у ньому викладені. Додав, що відповідачка не могла не знати про рішення Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 25.10.2022 року № 924, оскільки за її заявою розглядалося питання про зміну цільового призначення земельної ділянки, за її заявою розроблявся проєкт землеустрою, у якому містився розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва. Також відповідачка у подальшому здійснювала державну реєстрацію земельної ділянки. За наведеного просить суд задоволити позов. Відповідачка на розгляд справи не з`явилася. Представник відповідачки позов не визнав з підстав, що викладені у відзиві. Зазначає, що оформленням документів займалася інша людина, а не відповідачка, тому вона не знала про прийняте рішення Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 25.10.2022 року № 924. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає,\~ що позов підлягає до задоволення. Обставини, встановлені при розгляді справи. 25 жовтня\~2022\~року було прийнято рішення Білокриницької сільської ради Рівненського району від № 924 «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, громадянці [PERSON] » (а.с. 33). Відповідно до зазначеного рішення: 1. Затвердити громадянці [PERSON] проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,4795 га (кадастровий номер 5624680700:05:018:0039), у разі зміни її цільового призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07), що перебуває у власності для ведення особистого селянського господарства згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.09.2021 за №272813065, розташованої на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області. 2. Змінити цільове призначення земельної ділянки громадянки [PERSON] для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07) площею 0,4795 га (кадастровий номер 5624680700:05:018:0039), розташованої на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області. 3. Затвердити втрати сільськогосподарського виробництва в сумі 360 304,34 гривні, спричинені вилученням 0,4795 га сільськогосподарських угідь (ріллі) із земель сільськогосподарського призначення, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07). 4. Громадянці [PERSON] втрати сільськогосподарського виробництва в сумі 360304,34 гривні, в двомісячний термін перерахувати до бюджету Білокриницької сільської ради Рівненського району на рахунок № UA 038999980334149848000017495 МФО 899998, одержувач ГУК у Рівненській області/отг Біла Криниця/21110000, код одержувача 38012494 у відділенні Державної казначейської служби України в Рівненському районі. ФОП [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №011475 від 15.11.2013, кваліфікаційний сертифікат інженера-геодезиста № 013535 від 25.10.2017) було виконано розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки з кадастровим номером 5624680700:05:018:0039, цільове призначення якої змінюється, який проведено відповідно до ч.6 ст. 207 Земельного кодексу України. Відповідно до зазначеного Розрахунку, розмір втрат сільськогосподарського виробництва після зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 5624680700:05:018:0039 становить 360\~304,34 грн. (а.с. 27). Відповідачка не сплатила грошові кошти на користь позивача, що затверджені рішенням Білокриницької сільської ради Рівненського району від № 924 від 25.10.2022 року. Інфляційні втрати на 3% річних становлять 50026,71 грн. та 20641,61 грн., про що представник позивача надав розрахунок. Положення законодавства. Поняття, умови, розміри відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва та напрями використання коштів від відшкодування втрат регламентуються главою\~36 Земельного Кодексу України та Порядком визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затвердженим\~постановою Кабінету міністрів України від 17.11.97 року N 1279. Відповідно до ст. 207\~Земельного кодексу України, втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель. Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов`язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом. Втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва компенсуються незалежно від відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Під втратами сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва слід розуміти зміну цільового призначення сільськогосподарських угідь, лісових земель та ділянок під чагарниками в зв`язку з необхідністю їх використання для несільськогосподарських потреб, а також неможливість використання земельної ділянки в повному обсязі у зв`язку із встановленням обмежень у землекористуванні та погіршенням якості земель. Зі змісту зазначеної норми випливає, що відшкодування втрат передбачає компенсацію суспільству негативних наслідків соціально-економічного, екологічного характеру, що наступають внаслідок переведення особливо цінних земель сільськогосподарського призначення та лісового фонду в інші категорії земель, а також у разі обмеження землекористування чи погіршення якості земель як національного надбання, що перебуває під особливою охороною держави. Відшкодування втрат передбачає компенсацію суспільству негативних наслідків соціально-економічного, екологічного характеру, що наступають внаслідок переведення особливо цінних земель сільськогосподарського призначення та лісового фонду в інші категорії земель, а також у разі обмеження землекористування чи погіршення якості земель як національного надбання, що перебуває під особливою охороною держави. Відшкодування втрат сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва здійснюється незалежно від того, в якій власності перебувають зазначені угіддя. Важливим є те, що рілля, багаторічні насадження, перелоги, сінокоси, пасовища, лісові землі та землі під чагарниками втрачають свою функцію головного засобу виробництва в сільському й лісовому господарстві та вибувають з господарського обороту, або ж погіршується їхня якість чи встановлюється обмежений режим їхнього використання за цільовим призначенням. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 27.11.2019 року у справі № 825/1910/16 щодо відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва при зміні цільового призначення земельної ділянки з "для ведення особистого селянського господарства" на "для рибогосподарських потреб", дійшов до висновку, що внаслідок зміни цільового призначення земельної ділянки відбулось фактичне вилучення господарських угідь з категорії земель сільськогосподарського призначення для не пов`язаних із сільськогосподарським виробництвом. Таким чином, колегія суддів погодилася з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для відшкодування позивачем втрат сільськогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських угідь для цілей, не пов`язаних із веденням сільського господарства. Відповідно до абзаців 3-4 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопада 1997 р. № 1279 "Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню" розмір втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом) розраховується суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із Законом України «Про землеустрій». Розрахунок розміру втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом є складовою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Згідно п. 4 Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісогосподарських угідь для цілей, не пов`язаних із веденням сільського і лісового господарства, проводиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок, а у випадках поетапного освоєння відведених угідь для добування корисних копалин відкритим способом - у міру їх фактичного надання. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509\~ЦК України зобов`язанням\~є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього\~Кодексу. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні\~права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник\~вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530\~ЦК України якщо\~у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва є грошовим зобов`язанням, яке не було виконане у строк, визначений у рішенні сільської ради, що є підстави для застосування статті 625\~Цивільного кодексу України, яка встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Висновки суду. Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Згідно статті 77\~ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Нормами частини 1статті 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа була вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлювалися таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Розмір втрат сільськогосподарського виробництва був розрахований суб`єктом господарювання, що є виконавцем робіт із землеустрою - ФОП [PERSON] . Зазначаючи про неправильність розрахунку, представник відповідачки не подав суду альтернативний розрахунок. Твердження представника відповідачки про те, що рішення Білокриницької сільської\~ради Рівненського\~району Рівненської\~області від\~25 жовтня\~2022\~року № 924 «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, громадянці [PERSON] » не було доведене до відома відповідачки, а відтак, не має для відповідачки юридичної сили - не заслуговують на увагу. Представник позивача пояснив суду, а представник відповідачки не заперечував, що рішення Білокриницької сільської\~ради Рівненського\~району Рівненської\~області від\~25 жовтня\~2022\~року № 924 було реалізоване, цільове призначення земельної ділянки змінено. Доказів того, що у відповідачки був представник, який від її імені займався реалізацією рішення Білокриницької сільської\~ради Рівненського\~району Рівненської\~області від\~25 жовтня\~2022\~року № 924, суду надано не було. Окрім того, відповідачка отримала позовну заяву з додатками, серед яких була наявна копія рішення Білокриницької сільської\~ради Рівненського\~району Рівненської\~області від\~25 жовтня\~2022\~року № 924, а тому заяви представника відповідачки про те, що про зазначене рішення відповідачка не знала, не заслуговують на увагу. Інфляційні втрати на 3% річних становлять 50026,71 грн. та 20641,61 грн., про що представник позивача надав розрахунок (а.с. 41-46). Відповідача не подала суду альтернативний розрахунок. Рішення Білокриницької сільської\~ради Рівненського\~району Рівненської\~області від\~25 жовтня\~2022\~року № 924 в частині нарахувань втрат сільськогосподарського виробництва відповідачка не оскаржувала. За наведеного у суду наявні підстави для задоволення заявленого позову. Судові витрати. За змістом ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 6464, 18 грн. (а.с. 4). За положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У даному випадку суд дійшов висновку про задоволення позову, тому понесені позивачем судові витрати покладаються на відповідачку. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved