Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 07.07.2023 р. між між товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №10229-07/2023, який було підписано електронним підписом позичальника. Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», які розміщені на веб-сайті товариства. Приймаючи умови договору, відповідач підтвердив, що повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил. 29.04.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №29042024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ`за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ`приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26688,50 грн, з яких 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21688,50 грн - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідачки позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Крім того, зазначив, що 17.07.2023 р. між між товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №23410-07/2023, який було підписано електронним підписом позичальника. Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», які розміщені на веб-сайті товариства. Приймаючи умови договору, відповідач підтвердив, що повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил. 21.03.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №21032024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ`за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ`приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11812,50 грн, з яких 2500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9312,50 грн - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідачки позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. А тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами: №10229-07/2023 в розмірі 26688,50 грн, з яких 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21688,50 грн - сума заборгованості за відсотками, №23410-07/2023 в розмірі 11812,50 грн, з яких 2500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9312,50 грн - сума заборгованості за відсотками, що в загальному розмірі становить 38501, 00 грн. та понесені судові витрати. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 квітня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачам надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~ Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, 27.05.2025 року відповідач, в інтересах якого діє адвокат Калмикова С.С. направив до суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідач не укладав, не підписував жодного договору про надання фінансових кредитів та не отримував зазначені позивачем кошти ні в сумі 5000,00 грн., ні в сумі 2500,00 грн. Подані позивачем розрахунки заборгованості за кредитним договором №10229-07/2023 від 07.07.2023р. за період з 29.04.2024р. по 28.02.2025р. та розрахунки заборгованості за кредитним договором №23410-07/2023 від 17.07.2023р. за період з 21.03.2024р. по 28.02.2025р. є документами, що створені самим позивачем, як новим заінтересованим кредитором, який зацікавлений у капіталізації придбаного активу, а відтак інформація зазначена в розрахунках, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказом наявності заборгованості, на які наполягає позивач. Також, зазначає, що вищенаведені документи не містять відомостей щодо розрахунку заборгованості за період з часу укладення кредитних договорів, які б надали можливість пересвідчитись чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, та правильність нарахування відсотків за користування кредитними коштами. А тому, просив відмовити в задоволенні позову та стягнути судові витрати на правничу допомогу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07.07.2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» і [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №10229-07/2023 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора W8712 (а.с.6-9). Згідно п. 1.1. договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 1.2. визначено тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту: 07.07.2023 р.. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 30.06.2024 року. Згідно п. 1.4.-1.4.1. договору тип процентної ставки фіксована; процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 договору. Відповідно до п. 1.5 договору клієнт зобов`язаний сплачувати проценти кожні 25 днів; детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього Договору. Пунктом 1.6 передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №5167-80хх-хххх-7799, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Згідно п. 2.18. договору укладення договору відбувається згідно з Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №10229-07/2023 від 07.07.2023 року, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] погодили графік платежів за кредитним договором. Вказаний додаток підписаний директором ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) W8712 (а.с. 10). 05.11.2023 року на підставі заявки на реструктуризацію заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №10229-07/2023 від 07.07.2023 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» було укладено додаткову угоду до договору про надання фінансового кредиту №10229-07/2023 від 07.07.2023 року, за умовами якої відповідач отримав кредит у розмірі 9076,97 грн. під процентну ставку 0,01% в день або 3,65% річних за користування кредитом, строком на 211 днів з 07.07.2023 року (а.с. 11). Пунктом 7 додаткової угоди передбачено, що у випадку несплати клієнтом першого платежу у сумі/строки відповідно до Графіку платежів ця Угода втрачає свою силу та Клієнт зобов?язаний здійснювати погашення відповідно до умов Договору про надання фінансового кредиту, який діяв до укладення цієї Угоди. Згідно з додатком №1 до додаткової угоди від 05.11.2023 року, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] погодили графік платежів за кредитним договором. Вказаний додаток підписаний директором ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) W8503 (а.с. 12). Відповідачем 07.07.2023 року також підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому міститься основна інформація щодо умов кредитування за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) W8712 (а.с. 13-14). Оскільки, матеріали справи не містять сплати відповідачем першого платежу у сумі/строки відповідно до Графіку платежів, суд вважає, що додаткова угода втратила свою силу відповідно до п.7 Додаткової угоди. Факт перерахування коштів 07.07.2023 року на суму 5000,00 грн на картку №5167-80хх-хххх-7799 підтверджується довідкою від сервісу онлайн платежів iPay.ua за вих. №3466_250530152201 від 30.05.2025 року (а.с. 95). Відповідно до розрахунку заборгованості по договору №10229-07/2023 від 07.07.2023 року заборгованість відповідача становить 26688,50 грн, з яких 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21688,50 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 89-91). 29.04.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №29042024, за яким фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна договору) за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 15-17). У відповідності до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29042024 від 29.04.2024 року ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право вимоги до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №10229-07/2023 від 07.07.2023 року в загальній сумі 26688,50 грн, з яких 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21688,50 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 19). ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» надало розрахунок заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №10229-07/2023 від 07.07.2023 року, згідно з яким станом на 28.02.2025 року загальна заборгованість [PERSON] становить 26688,50 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21688,50 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 20). 17.07.2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» і [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №23410-07/2023 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора W8468(а.с.21-23). Згідно п. 1.1. договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 2500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 1.2. визначено тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту: 17.07.2023 р.. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 10.07.2024 року. Згідно п. 1.4.-1.4.1. договору тип процентної ставки фіксована; процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 договору. Відповідно до п. 1.5 договору клієнт зобов`язаний сплачувати проценти кожні 25 днів; детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього Договору. Пунктом 1.6 передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №5167-80хх-хххх-7799, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Згідно п. 2.18. договору укладення договору відбувається згідно з Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №23410-07/2023 від 17.07.2023 року, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] погодили графік платежів за кредитним договором. Вказаний додаток підписаний директором ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) W8468 (а.с. 24). Відповідачем 17.07.2023 року також підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому міститься основна інформація щодо умов кредитування за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) W8468 (а.с. 25-26). Факт перерахування коштів 17.07.2023 року на суму 2500,00 грн на картку №5167-80хх-хххх-7799 підтверджується довідкою від сервісу онлайн платежів iPay.ua за вих. №3466_250530152201 від 30.05.2025 року (а.с. 96). Відповідно до розрахунку заборгованості по договору №23410-07/2023 від 17.07.2023 року заборгованість відповідача становить 11812,50 грн, з яких 2500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9312,50 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 92-94). 21.03.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №21032024, за яким фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна договору) за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 27-29). У відповідності до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №21032024від 21.03.2024 року ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право вимоги до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №23410-07/2023 від 17.07.2023 року в загальній сумі 11812,50 грн, з яких 2500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9312,50 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 31). ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» надало розрахунок заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №23410-07/2023 від 17.07.2023 року, згідно з яким станом на 28.02.2025 року загальна заборгованість [PERSON] становить 26688,50 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 11812,50 грн, з яких 2500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9312,50 грн.- сума заборгованості за відсотками (а.с. 32). Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010 стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагається, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/5 від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також Іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. З Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення вищевказаних договорів, на таких умовах шляхом їх підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з матеріалів справи, 07.07.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №10229-07/2023, який підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису, одноразовим ідентифікатор W8468 та згідно з пунктом 2.18. договору укладення договору регулюється згідно з Законом України «Про електронну комерцію». Крім того, 17.07.2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» і [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №23410-07/2023 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора W8468. Враховуючи, що вищевказані договори укладено його сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», чому передувала верифікація відповідача відповідно до п.2.1. Договорів із зазначенням своїх особистих даних, зокрема, РНОКПП, серії та номеру паспорту, адреси реєстрації місця проживання, реквізитів карткового рахунку, а зазначені у ньому умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», та за відсутності належних доказів про те, що договори укладено іншою особою, відтак вказане підтверджує факт їй укладення. Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22). Необхідно зазначити, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідача на веб-сайт (https://credisend.com.ua) за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договорів між сторонами є технічно неможливим. Вищевказані кредитні договори, підписані електронними підписами позичальника, відтвореними шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля), про що свідчать графа договорів - реквізити та підписи сторін. Отже, підписавши договір про надання фінансового кредиту №10229-07/2023 від 07.07.2023 року та договір про надання фінансового кредиту №23410-07/2023 від 17.07.2023 р., [PERSON] посвідчив свою обізнаність та згоду з їх умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочини вчинено в формі, встановленій законом, та були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ними, а саме отримання кредитних коштів позичальником. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредитних коштів до вільно обраної ним фінансової установи, а саме ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договорів. Належних і документальних доказів на спростування тверджень позивача щодо наявності на договорах електронного цифрового підпису одноразового ідентифікатора відповідачем не надано. У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 752/17604/15-ц міститься висновок, «що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором». Отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 5000 грн. від 07.07.2023 р. підтверджується довідкою від сервісу онлайн платежів iPay.ua за вих. №3466_250530152201 від 30.05.2025 року (а.с. 95) та кредитних коштів у розмірі 2500 грн. - довідкою від сервісу онлайн платежів iPay.ua за вих. №3466_250530152201 від 30.05.2025 року (а.с. 96). Дана інформація спростовує твердження представника відповідача щодо непідписання вищевказаних договорів та не отримання ним коштів за цими договорами. Товариство є не банківською (фінансовою) установою, та відповідно не здійснює відкриття, обслуговування банківських рахунків фізичних осіб, не має обов`язку формувати облікові документи за кредитними зобов`язаннями позичальників згідно Закону «Про банки та банківську діяльність», в т. ч. Інструкції, затвердженої Постановою НБУ від 27.12.2007 року за № 481. Товариство надає послуги з кредитування фізичних осіб шляхом переказу кредитних коштів на підставі укладеного кредитного договору на банківські реквізити (банківську картку), що вказує сам позичальник. Відповідно до п.10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року №113 передбачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ [NUMBER] (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу). Отже,\~ТОВ «АВАНС\~КРЕДИТ» свої\~зобов`язання\~за кредитними\~договорами виконало\~в повному\~обсязі,\~а саме\~перерахувало грошові\~кошти в\~розмірі 5000\~грн.\~та 2500\~грн.\~на банківський\~рахунок № [NUMBER] хх-хххх-7799,\~який відповідач\~самостійно вніс\~до інформаційно-телекомунікаційної\~системитовариства. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Нарахування процентів за договорами №10229-07/2023 та №23410-07/2023 здійснювалось відповідно до умов договорів та в межах строку кредитування, що підтверджується матеріалами справи. Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Таким чином, судом достовірно встановлено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» наділено правом грошової вимоги до відповідача, [PERSON] . За умовами договорів сторонами погоджено суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов кредитних договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочинів, у зв`язку з чим договори, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договорів. Враховуючи принцип змагальності сторін, суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано суду виписки по власному картковому рахунку за спірний період на підтвердження факту не отримання ним кредитних коштів, враховуючи, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не є первісним кредитором та не є банківською установою. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Кредитними договорами №10229-07/2023 та №23410-07/2023 у добровільному порядку. Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що [PERSON] повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі вказаних договорів, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України). Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача, тому висновки суду про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» необхідно стягнути заборгованість за кредитними договорами: №10229-07/2023 в розмірі 26688,50 грн, з яких 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21688,50 грн - сума заборгованості за відсотками, №23410-07/2023 в розмірі 11812,50 грн, з яких 2500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9312,50 грн - сума заборгованості за відсотками, що в загальному розмірі становить 38501, 00 грн., задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відзиві на позовну заяву, представник відповідача просила стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 грн., однак враховуючи те, що суд вирішив повністю задовольнити позов, судові витрати необхідно залишити за відповідачем. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн., що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 1). У стягненні з відповідача судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1514 грн.) суд вважає за необхідне відмовити у зв`язку з недоведеністю понесення вищезазначених витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved