Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

У серпні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») в особі представника Грибанова Д.В. звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позову посилається на те, що 23 січня 2022 року між ТОВ «Финансова компанія «Інвеструм» ( далі- ТОВ «ФК «Інвеструм») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 21843-01/2022, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 13 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №13012023, згідно якого право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК`ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у розмірі 13625 грн., з яких: сума боргу за тілом кредиту 5 000,00 грн., сума боргу за процентами - 8625,00 грн. 03 січня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» (далі ТОВ «ФК «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів») та [PERSON] було укладено договір позики №74777519 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором Згідно Закону україни «Про електронну комерцію». 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором перейшло ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у розмірі 18214,56 грн., з яких: сума боргу за тілом кредиту - 8363,11 грн., сума боргу за процентами 9851,45 грн. За умовами вказаних кредитних договорів позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договорами, однак свої зобов`язання належним чином не виконав. У зв`язку\~з чим\~ позивач\~вважає,\~що він\~на підставі\~ст.\~ст.\~512,\~514\~ЦК України\~має \~право грошової\~вимоги до\~відповідача за\~вищевказаними кредитними\~договорами,\~тому звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість: за кредитним договором № 21843-01/2022 в розмірі 13625,00 грн.; за договором\~ позики № 74777519 в розмірі 18214,56 грн., а всього заборгованості в розмірі 31\~839,56 грн., та понесені по справі судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн. Представник позивача\~просить розглянути\~справу за його\~відсутності,\~в порядку спрощеного позовного провадження, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 05.09.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити в спрощеному позовному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове\~засідання не\~з`явився\~повторно, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У зв`язку із зазначеним суд вважає можливим провести розгляд даної справи без участі учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 279 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідно до наданої позивачем копії договору про надання фінансового кредиту №21843-01 /2022 від 23.01.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено\~кредитний договір,\~відповідно до якого(пункти 1.1-1.7 ) товариство надає клієнту на власні потреби фінансовий кредит в розмірі 5000 грн. на строк 30 днів, тобто до 21.02.2022 на умовах строковості, зворотності, платності. Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку договору, або достроково, та сплатити позикодавцю проценти за користування кредитом з першого дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості. Відповідно до п.п.1.8 п.1 кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства https://www. zecredit.com.ua/. Згідно п. 2.1 договору сторони погодили, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 6.1 кредитного договору він підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора W3975 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача [NUMBER] . У додатку №1 до вказаного кредитного договору міститься графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту, де зазначено, що сума кредиту за договором 5000 грн., проценти за користування кредитом за період з 23.01.2022 до 21.02.2022 складає 3750,00 грн., а всього загальна вартість кредиту складає 8750,00 грн., який також містить електронні підписи сторін договору одноразовим ідентифікатором. 13 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №13012023, згідно якого право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК`ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у розмірі 13625 грн., з яких: сума боргу за тілом кредиту 5 000,00 грн., сума боргу за процентами - 8625,00 грн. 03 січня 2022 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №74777519 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором Згідно Закону україни «Про електронну комерцію». Відповідно до пунктів 1.1 -1.8 договору позика надається в межах суми 10100 грн. строком на 64 дні. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 1,60% в день, тип процентної ставки фіксована; сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Договір позики підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора OM six0BNIX відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача . У додатку №1 до вказаного договору позики міститься \~таблиця \~ обчислення\~загальної \~ вартості\~ \~кредиту,\~де зазначено,\~що сума\~кредиту за\~договором 10100\~грн.,\~проценти за\~користування кредитом\~за період\~ з\~03.01.2022\~до 07.03.2022\~складає \~7189,96\~грн.,\~а всього\~загальна вартість\~кредиту складає\~20973,69\~грн., який \~також містить\~електронні підписи\~сторін договору\~одноразовим ідентифікатором.\~ 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором перейшло ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у розмірі 18214,56 грн., з яких: сума боргу за тілом кредиту - 8363,11 грн., сума боргу за процентами 9851,45 грн. Відповідно до приписів статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною другою статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Тому, акцептуючи пропозицію товариства ТОВ «ФК «Інвеструм» електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором W3975у договорі про надання фінансового кредиту № 21843-01/2022 від 23.01.2022 року, акцептуючи пропозицію ТОВ « ФК\~«1\~Безпечне Агенство\~Необхідних Кредитів»електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором OM six0BNIX у договорі позики №74777519\~від03 січня 2022 року, [PERSON] приєднався до Правил надання коштів у позику, визнав та погодився на запропоновані кредиторами умови користування та порядок надання ними грошових коштів. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між відповідачем та первісними кредиторами не було б укладено. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, у постанові від 31 січня 2024 року по справі №671/1832/20. На підставі\~вищенаведених правових\~норм,\~беручи до\~уваги те,\~що вищевказані\~кредитні договори\~підписані відповідачем\~ електронним\~підписом,\~наявність якого\~разом з\~електронним підписом\~первісного кредитора\~підтверджує їх\~волю,\~спрямовану на\~набуття,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків,\~забезпечує ідентифікацію\~сторін та\~цілісність документа,\~в якому\~втілюється воля\~останніх,\~суд вважає,\~що \~є доведеним\~факт укладення між сторонами кредитних договорів, а також те, що позичальник [PERSON] умови договорів цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договорів діяли свідомо, були вільні в укладенні цих договорів, вільні у виборі контрагента та умов договорів. Таким чином, оскільки підписані сторонами кредитні договори є чинними, у встановленому законом порядку недійсними не визнавалися , суд вважає, що між первісними кредиторами: ТОВ «ФК «Інвеструм», ТОВ «ФК «1\~Безпечне Агенство\~Необхідних Кредитів»\~ та позичальником [PERSON] , виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 вказано, що факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами - є нічим іншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отриманням всіх благ передбачених кредитними договорами. У відповідності до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Факт укладення між ТОВ «ФК «Інвеструм», ТОВ «ФК «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вищевказаних договорів факторингу підтверджений як копіями цих договорів факторингу, витягами з актів прийому-передачі реєстру боржників за цими договорами факторингу, які підписані директорами зазначених товариств та завірені їх печатками, витягами з Реєстру боржників за цими договорами факторингу. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. На підставі статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями частини першої статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Визначаючи розмір заборгованості відповідача перед позивачем суд, проаналізувавши умови кредитних договорів, зазначає наступне. За змістом статті 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, у постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18. За умовами договору про надання фінансового кредиту № 21843-01/2022 від 23.01.2022, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] , строк його дії становить 30 днів, і датою закінчення строку кредитування є 21.02.2022 року. Позивач не надав суду доказів пролонгації договору. Таким чином, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право на стягнення процентів, передбачених умовами договору, за користування кредитними коштами за 30 днів, що, виходячи із установлених у договорі процентних ставок, дорівнює (5000,00 - тіло кредиту / 100 х 2,5 % х 30 днів) =3750,00 грн., Загальна сума заборгованості за цим договором становить 5000,00 + 3750,00 = 8750,00 грн. За умовами договору позики, укладеного між ТОВ « ФК\~«1\~Безпечне Агенство\~Необхідних Кредитів»та [PERSON] , строк його дії становить 64 дні, і датою закінчення строку кредитування є 07.03. 2022 року. Позивач не надав суду доказів пролонгації договору. Таким чином, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право на стягнення процентів, передбачених умовами договору, за користування кредитними коштами за 64 дні, що, виходячи із установлених у договорі процентних ставок, дорівнює (10100,00 -тіло кредиту / 100 х 1,6 % х 64 дні) = 7189,96 грн. Загальна сума заборгованості за цим договором становить 8363,11грн. + 7189,96 грн. = 15553,07 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості [PERSON] за вищевказаними договорами перед позивачем складає 24303,07 грн. (8750,00 грн.+ 15553,07 грн.= 24303,07 грн.) Суд при цьому зазначає, що нарахування та стягнення процентів за користування кредитом поза визначеними строками суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду. За неповернення передбачених договором сум після закінчення строку, на який були видані кредитні кошти, може настати відповідальність, передбачена статтею 625 ЦК України, проте регулятивна норма часитини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Між тим, звертаючись до суду із позовом, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не заявляло вимоги про стягнення відсотків на підставі ст. 625 ЦК України за користування кредитними коштами поза межами строку дії кредитного договору. Оскільки позовні вимоги задовольняються частково, судовий збір слід стягнути з відповідача пропорційно задоволених вимог відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України в розмірі 2311,27 грн. ( 3028 х 24303,07 : 31839,56 = 2311,27)

Outcome: partial