Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

представник позивача звернувся з позовом до суду, просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №6274502 від 15.01.2023 в розмірі 45074 грн, яка складається з: - 20000 грн. заборгованість за кредитом; - 25074 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.4. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користуваннякредитом за період з 15.01.2023 року по 17.09.2024 року (включно). - а також судові витрати у розмірі 2422 гривень 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. 00 коп. Позов мотивує тим, що 15 січня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та\~\~відповідачем укладено договір №6274502 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1 договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 20000 гривень, строком на 364 днів, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану банком АТ «Приватбанк», яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 4 дні. 26 липня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» на підставі договору факторингу № 31.07/24-Ф за плату відступило, а ТОВ «Українські Фінансові Операції» набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідач не виконала свого зобов`язання. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.4 договору №6274502 від 15.01.2023, а тому заборгованість в розмірі 45074 грн, яка складається з: - 20000 грн. заборгованість за кредитом; - 25074 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.4. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 15.01.2023 року по 17.09.2024 року (включно). Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість, яку позивач просить суд стягнути та судові витрати. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 27.11.2024 прийнято позов до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, розгляд справи просить проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач скерувала на адресу суду заяву про те, що готова до погашення основної суми боргу. В судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення не подавала. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що 15.01.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №6274502. Кредитний договір укладено в електронній формі за допомогою мобільного застосунка «CreditPlus». Згідно з п. 2.1 договору, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало відповідачу кредит в сумі 20000 гривень, строком на 364 дні, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану банком АТ «Приватбанк», яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 4 дні. Відповідно до п.1.5.1 договору, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах всього строку кредиту. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до вимог\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». При укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів\~ст. 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Згідно з розрахунком заборгованості за договором №4089667 від 27 жовтня 2023 року, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем, станом на 26 липня 2024 року наявна заборгованість за тілом кредиту в розмірі 24000 гривень та заборгованість за відсотками в розмірі 118053,65 гривень, що разом становить 142053,64 гривень. Згідно з договором факторингу №26/07/2024, укладеному між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські Фінансові Операції» 26 липня 2024 року, ТОВ «Українські Фінансові Операції» набуло права вимоги до боржників , зокрема до [PERSON] в сумі 45074 грн, яка складається з: 20000 грн. заборгованість за кредитом; 25074 грн. заборгованість за нарахованими процентами. 26 липня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» на підставі договору факторингу № 31.07/24-Ф за плату відступило, а ТОВ «Українські Фінансові Операції» набуло право грошової вимоги до відповідача. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.4 договору №6274502 від 15.01.2023, а тому заборгованість в розмірі 45074 грн, яка складається з: - 20000 грн. заборгованість за кредитом; - 25074 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.4. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 15.01.2023 року по 17.09.2024 року (включно). У відповідності до розрахунку заборгованості ТОВ «Українські Фінансові Операції» за договором №6274502 від 15.01.2023 наданого позивачем, сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами склала 25074 гривень. Зі сторони відповідача будь-яких заперечень з приводу отримання кредиту по вищеописаному договору не надходило, доказів виконання взятих на себе зобов`язань по зазначених договорах суду не надано. Не заперечено поданих розрахунків зі сторони позивача наявного боргу відповідача. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 ст. 639\~ЦК України\~передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Із прийняттям\~Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис». Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються стороні договору. Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~з ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Стаття 13 ЦПК України\~встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Згідно долучених до матеріалів справи розрахунків, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Українські Фінансові Операції» за договором №6274502 від 15.01.2023 станом на 17.09.2024 в розмірі 45074 грн, яка складається з: - 20000 грн. заборгованість за кредитом; - 25074 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.4. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користуваннякредитом за період з 15.01.2023 року по 17.09.2024 року (включно). Позивачем надано суду копію договору факторингу, акт прийому-передачі реєстру боржників, витяг з реєстру боржників до договору факторингу, що в свою чергу підтверджує та дозволяє дійти висновку, що ТОВ «Українські Фінансові Операції» одержав від первісного кредитора право вимоги по заборгованості. Договір факторингу, укладений між первісним кредитором та позивачем у встановленому порядку також недійсним не визнаний, тобто в силу\~ст. 204 ЦК України\~діє презумпція правомірності правочину. Судом перевірені розрахунки заборгованості, надані представником позивача, які суд вважає вірними. Відповідач не виконав узяті на себе зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що заборгованість в сумі 45074 гривень підлягає стягненню відповідача на користь позивача. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2\~ст. 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ «Українські Фінансові Операції», як правонаступник, вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів і сплати відсотків. У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 гривень, сплата якого підтверджується відповідною квитанцією. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~000 грн. Разом з тим, суд приходить висновку про те, що заявлений розмір на професійну правничу допомогу не може вважатись обґрунтованим. А навпаки, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Виходячи зі змісту ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України розгляд даної справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження, як малозначної справи, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ці обставини свідчать про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є явно неспівмірним із складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг та значенням справи для позивача. Враховуючи те, що правова допомога позивачу все ж таки надавалась, а рішення суду ухвалено на користь позивача, на думку суду розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до суми 5000 гривень, яка буде співмірною по відношенню до обставин, визначених у ч.4 ст. 137 ЦПК України та яка відповідатиме характеру і обсягу узгодженими між сторонами і фактично наданими адвокатом послугами.

Outcome: approved