Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

У вересні 2024 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] [INFO] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку матері, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 03 вересня 2024 року до досягнення дитиною повноліття, на користь закладу чи особи, куди дитину буде влаштовано. В обґрунтування своїх позовних вимог вказано на те, що згідно зі свідоцтвом про народження дитини [PERSON] , [INFO] , виданого Чечелівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 16.05.2017, актовий запис № 479, батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини занесені до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. Відповідно до листа служби у справах дітей Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 10.07.2024 № 388 під час візиту спеціалістів служби у справах дітей за адресою реєстрації [PERSON] , [INFO] : [ADDRESS] встановлено, що за даною адресою ніхто не проживає. Зі слів сусідів та родичів з`ясовано, що [PERSON] помер у 2022 році. Вперше лист щодо родини малолітнього [PERSON] , [INFO] , до управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради надійшов 05.08.2019 року вх. № 865/10-7 від Чечелівського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно якого 23.07.2019 року до чергової частини Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт заступника командира взводу 1 роти 4 батальйону 2 УПП [PERSON]., про те, що 23.07.2019 року близько 17:00 отримали виклик «Виявлення дитини» за адресою: [ADDRESS] . Прибувши на місце, виявили заявника поруч з яким знаходився малолітній хлопчик, одягнений тільки у майку та босий, на вигляд 2-х років, не розмовляв. Заявник повідомив, що виявив цього хлопчика на вулиці біля зазначеного будинку, та при цьому хлопчик тримав кухонний ніж у руках, після чого він забрав ніж і викликав поліцію. Працівниками патрульної поліції встановлено, що дана дитина є [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка цього дня вживала спиртні напої після цього прибувши додому заснула, а малолітній син виліз через вікно на вулицю. З [PERSON] , проведена профілактична бесіда щодо належного виконання нею батьківських обов`язків та попереджено про відповідальність. Відносно громадянки [PERSON] складено адміністративний протокол за невиконання батьківських обов`язків за ч. 1 ст. 184 КУпАП та за ст. 178 КУпАП. За адресою проживання родини: [ADDRESS] , не створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, а саме: кімнати потребують генерального вологого прибирання, впорядкування речей, дитина спала на одному дивані з матір`ю. [PERSON] на час виходу був ззовні здоровим, але брудним, неохайним, охоче йшов на контакт (акт обстеження від 24.07.2019 року). Згідно з наказом управління-служби у справах дітей Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 07.08.2019 № 35 [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. 18.04.2023 року, до відділення поліції надійшло повідомлення від [PERSON] , [INFO] , про те, що за адресою: [ADDRESS] , біля пам`ятника Пушкіна знаходиться хлопчик без супроводу батьків, бродяжить. Працівниками СЮП ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснено виїзд за вищевказаною адресою, де було встановлено малолітнього [PERSON] , [INFO] , без супроводу батьків, встановити батьків не стало можливим, останнього доставлено до КНП «МДКЛ №6» ДМР. 19.04.2023 року працівниками СЮП ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було встановлено, що мати дитини - [PERSON] , [INFO] та останню запрошено до відділення поліції. Відносно [PERSON] , складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 184 КУпАП. 20.04.2023 року вх. № 03/14-744 до управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради надійшов лист від Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради. Згідно даного листа 18.04.2023 року до приймального відділення лікарні представниками ювенальної превенції було доставлено малолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що дитина залишилася без батьківського піклування, за результатами складено Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. 19.04.2023 року до управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради з`явилася мати [PERSON] . Спеціалістами управління-служби у справах дітей з матір`ю було проведено профілактичну бесіду щодо відповідального ставлення до виховання дитини, останній було наголошено стосовно необхідності забезпечення сприятливих умов для повноцінного проживання дитини та уникнення ситуацій, що можуть чинити реальну загрозу її життю та здоров`ю. [PERSON] , в черговий раз роз`яснено щодо діючого законодавства з питань захисту прав дитини та письмово попереджено щодо несення відповідальності за дотримання її прав. 25.04.2023 року до управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради звернулася [PERSON] з заявою щодо повернення її сина в родину, жінка запевняла, що більше не буде вживати алкогольні, буде слідкувати з сином та піклуватися про нього. Малолітнього [PERSON] , [INFO] , передано матері на виховання та проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 1530/2 від 26.04.2023 малолітній [PERSON] , [INFO] , був доставлений до лікарні в брудному одязі, дитина не знає скільки їй років, в цей день перебував під наглядом бабусі, яка вживає алкогольні напої. Даний факт також у черговий раз підтвердив злісне ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, залишення дитини під наглядом особи в стані алкогольного сп`яніння є прямою загрозою життю та здоров`ю дитини. А також, дитина на свій вік не могла назвати скільки їй років, що свідчить про запущеність в вихованні, про те, що дитині не приділяють увагу та увагу її вихованню і розвитку. Безвідповідальне ставлення матері до виховання дитини та нехтування нею батьківськими обов`язками призвело до того, що втретє в поле зору ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області потрапила родина малолітнього [PERSON] , [INFO] , а саме: 18.04.2024 року на спеціальну лінію «102» надійшло повідомлення, що 17.04.2024 року за адресою: [ADDRESS] була пожежа, жінки, які там проживали матір та бабуся (ПІБ жінок не відомі) в неадекватному стані пішли з місця події, а дитина залишилась у заявниці вдома, хлопчик [PERSON] , 7 років. Інспекторами СЮП ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснено вихід за місцем мешкання заявниці та встановлено особу хлопчика - [PERSON] , [INFO] . Спеціалістами управління-служби у справах дітей неодноразово проводилися профілактичні бесіди з [PERSON] щодо необхідності наведення ладу в житловому приміщенні, де проживає малолітня дитина, а також необхідності створення належних умов для її повноцінного проживання та розвитку, відповідального ставлення до виховання сина, належного догляду за ним. [PERSON] схильна до зловживання алкогольних напоїв, часто дитина залишалась без догляду через це. Мати вихованням дитини не займається, не забезпечує її належними умовами для проживання, не намагалась зробити життя дитини безпечним. Мати [PERSON] безвідповідально ставить до виховання сина, зловживає алкогольними напоями, офіційно ніде не працює, веде аморальний та антисоціальний спосіб життя. Була притягнена до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків: постановами Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 20.08.2019 №204/5359/19, від 10.06.2022 № 204/2840/22, від 09.05.2023 № 204/6124/23. 01.05.2024 року та 05.06.2024 року на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини винесено питання щодо доцільності / недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] . Кожного разу, коли мати дитини вживає алкогольні напої, хлопчик наражається на небезпеку, внаслідок чого комісією прийнято рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно їх дитини та рекомендовано органу опіки та піклування підготувати відповідний висновок та позов до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Мати [PERSON] безвідповідально ставить до виховання сина, зловживає алкогольними напоями, офіційно ніде не працює, веде аморальний та антисоціальний спосіб життя. Була притягнена до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків: постановами Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 20.08.2019 року №204/5359/19, від 10.06.2022 року № 204/2840/22, від 09.05.2023 року № 204/6124/23. Згідно з наказом управління-служби у справах дітей Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 07.08.2019 року № 35 [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Згідно Розпорядженням Голови Центральної адміністрації ДМР від 29.08.2024 року №383р затверджено висновок, відповідно до якого вирішено за доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , у зв`язку зі злісним ухиленням від виконання батьківських обов`язків, веденням нею аморального способу життя та зловживання алкогольними напоями, що провокує негативні прояви в їх поведінці та становить загрозу для життя та здоров`я дитини. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Положення вказаної Конвенції узгоджуються з нормами законів України. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Європейський суд з прав людини зазначав, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Доцільно з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, а також визначити, чи виправдовуються такі заходи станом фізичного або психічного здоров`я дитини. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України). Оцінка пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18). В судовому засіданні свідок [PERSON] - старший інспектор в секторі ювенальної превенції Дніпровського районного управління №1, пояснив, що було багато заяв, приїздили на виклики, відповідачка була нетвереза, дітей доставляли до лікарні, у дитини були синці. В судовому засіданні було надано пояснення свідком [PERSON] , який є рідним братом дитини. Пояснив, що дитина з ним та його жінкою проживає рік. Дитина з матір`ю не спілкується. З братом добрі стосунки. Умови проживання, в будинку де проживає матір погані. Вважає, що потрібно позбавити відповідачку батьківських прав відносно дитини. Крім того, суд зазначає, що дитина є суб`єктом права і незважаючи на вікову категорію, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ратифіковано Законом України № 69-V від 03 серпня 2006 року, під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою під час будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватися, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. В судовому засіданні в присутності психолога було допитано дитину [PERSON] , який вказав, що проживає з братом [PERSON] , ходить до школи, зазначив, що в нього є своя кімната. Жив раніше з мамою [PERSON] та бабусею в старій квартирі. Не пам`ятає коли бачив матір. Не пам`ятає чому був сам на вулиці. Вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав, суд дійшов висновку, що умови в яких опинилася дитина, у зв`язку із неможливістю матері забезпечити їй безпечні умови існування та розвитку, тому є доцільним позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із злісним ухилянням від виконання батьківських образків. Відповідно же до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Слід зазначити, що інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Зокрема згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У зв`язку з вищевказаними положеннями чинного законодавства, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зокрема нормами ч. 2 ст. 182 СК України визначено, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно же з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач звернувся до суду з даними позовними вимогами 03 вересня 2024 року. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За таких обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] [INFO] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку матері, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 03 вересня 2024 року до досягнення дитиною повноліття, на користь закладу чи особи, куди дитину буде влаштовано. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved