Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачок 22.05.2025 року в інтересах позивачок їх представник подав до суду позов про визнання за ними право по 1/2 частки у праві власності на будівлю сільськогосподарського призначення нежитлову будівлю-ферму «Голиця», що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Верхній Студений, вул. без назви, 421 А, в порядку спадкування за законом. Цей позов обґрунтовано таким. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , 1933 р.н., уклали шлюб 16.01.1958 року, у результаті чого дружина змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У подружжя [PERSON] було троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] [PERSON] , 1933 р.н., та її син, [PERSON] , [INFO] , були членами колгоспу ім. Кірова с. Нижній Студений Міжгірського району Закарпатської області. Колгосп ім. Кірова с. Нижній Студений було реорганізовано у колективне сільськогосподарське підприємство «Бескид» (далі КСП «Бескид»). Надалі КСП «Бескид» було реорганізоване у сільськогосподарський виробничий кооператив «Бескид» (далі СВК «Бескид»). 25 вересня 2002 року реорганізаційною комісією СВК «Бескид» були розглянуті та задоволені заяви його членів щодо виділення майнових паїв у натурі, зокрема, відгодівельник- ферма «Голиця» (сітка, бояки бетонні, територія навісу, гноярки), яка знаходиться в бригаді №3 урочище «Голиця» вирішили виділити у рахунок майнових паїв у натурі наступних членам кооперативу: [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] . Реорганізаційною комісією СВК «Бескид» було передано у приватну власність відгодівельник- ферму «Голиця» загальною вартістю 3 439,00 грн наступним членам кооперативу: [PERSON] на суму 1 258,00 грн; [PERSON] на суму 197 грн; [PERSON] на суму287 грн; [PERSON] на суму 299 грн; [PERSON] на суму 629 грн; [PERSON] на суму 375 грн; [PERSON] на суму 394 грн. До кінця 2003 року [PERSON] викупила у інших співвласників їх частки у праві власності на ферму «Голиця». 26 грудня 2005 року секретарем Нижньостуденівської сільради було посвідчено заповіт, зареєстрований у реєстрі за №43, згідно якого [PERSON] заповідав [PERSON] конюшню, розташовану в бригаді №4 ур. «Америка» згідно накладної №45 від 16.03.2000 року. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Померлий [INFO] [PERSON] був постійним мешканцем [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті в даному будинку проживали і були зареєстровані: [PERSON] , 1934 р.н., - батько померлого; [PERSON] , 1933 р.н., - мати померлого. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку площею 0,7140 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в ур. «Осовня» на території Нижньостуденівської сільради. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України цю ділянку у рівних частинах успадкували батьки позивачок. Однак за життя [PERSON] та [PERSON] не оформили свої спадкові права до майна померлого [INFO] [PERSON] . [PERSON] на випадок смерті заповітів не залишав, спадкові справи до його майна не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавались. [PERSON] , 1933 р.н., померла [INFO] . [PERSON] , 1933 р.н., була постійною мешканкою [ADDRESS] . Разом з нею на день її смерті в даному будинку проживали і були зареєстровані: [PERSON] , 1934 р.н. чоловік померлої; [PERSON] , 1965 р.н., - донька померлої; [PERSON] , 2008 р.н. онук померлої. [PERSON] на випадок смерті заповітів не залишала. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . [PERSON] , 1934 р.н., був постійним мешканцем [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті в даному будинку проживали і були зареєстровані: [PERSON] , 1965 р.н., - донька померлого; [PERSON] , 2008 р.н. онук померлого. Заповіт [PERSON] від 26.12.2005 року №43 є чинним. 13 травня 2014 року позивачка, [PERSON] , у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк, звернулася до Міжгірської державної нотаріальної контори Закарпатської області із заявами про прийняття спадщини до майна померлої [INFO] [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] , на підставі яких були зареєстровані відповідно спадкові справи №06-2014 (номер у Спадковому реєстрі 56069948) та №07-2014 (номер у Спадковому реєстрі 56069953). 25 травня 2022 року державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори Закарпатської області було посвідчено договір про поділ спадкового майна, зареєстрований реєстрі за № 166, згідно якого [PERSON] та [PERSON] домовилися про поділ спадкового майна, яке вони успадкували від батьків. На підставі вищевказаного договору державним нотаріусом було видано позивачкам свідоцтва про право на спадщину на відповідне майно. 28 червня 2023 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої [INFO] [PERSON] , 1933 р.н., а саме на частку у праві власності на нежитлову будівлю-ферму «Голиця». Як було встановлено нотаріусом, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину за майном померлої [PERSON] як спадкоємці за законом. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, рішення суду щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлої [PERSON] до Міжгірської держнотконтори не надходили. Однак постановою від 28.06.2023 року №50/02-31 державний нотаріус [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ферму «Голиця» по причині відсутності у спадковій справі та у спадкоємця правовстановлюючих документів на цю будівлю та відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо цієї ферми. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Винесені в справі процесуальні рішення Ухвалами Міжгірського районного суду Закарпатської області від: - 23.05.2025 року прийнято позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; -02.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позиції учасників справи за змістом процесуальних заяв Позивачки та їх представник-адвокат Рішко С.І. у судове засідання на розгляд справи не з`явилися, однак останній подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивачок з позицією підтримки позовних вимог та відсутності додаткових заяв та клопотань. Відповідач, Пилипецька сільська рада Хустського району Закарпатської області, в особі представника в судове засідання на розгляд справи не з`явився, проте подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника сільради з позицією визнання позовних вимог [PERSON] та [PERSON] . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] 03.06.2025 року подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності з позицією відсутності заперечень щодо задоволення позову [PERSON] та [PERSON] . Оцінивши позиції учасників справи, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов [PERSON] , [PERSON] задовольнити, виходячи з такого. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Встановлені судом обставини [PERSON] позивачок [PERSON] помер [INFO] у віці 41 років у м.Ужгород Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації смертей 22.06.2010 року виконкомом Нижньостуденівської сільради Міжгірського району Закарпатської області зроблено відповідний актовий запис за №15, що вбачається з Витягу з Державної реєстрації актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СК України №00013486846 від 19.02.2014 року, свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно з довідкою старости сіл Н. Студений та В. Студений Пилипецької сільради від 10.12.2021 року №1180, померлий [INFO] [PERSON] , 1969 р.н., був постійним мешканцем [ADDRESS] ; разом з ним на день його смерті в даному будинку проживали і були зареєстровані: [PERSON] , 1934 р.н., - батько померлого; [PERSON] , 1933 р.н., - мати померлого. Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 17.10.2023 року №74369910 та №74369934 [PERSON] на випадок смерті заповітів не залишав, спадкові справи до його майна не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку площею 0,7140 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в ур. «Осовня» на території Нижньостуденівської сільради, право власності на яку посвідчувалося державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №005839, виданим 30.07.2003 року Нижньостуденівською сільрадою, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №197. Мати позивачок [PERSON] померла [INFO] у віці 80 років у с.В.Студений Міжгірського району Закарпатської області, про що 18.11.2013 року виконкомом Нижньостуденівської сільради Міжгірського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис за №25, що вбачається з свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно з довідкою виконкому Нижньостуденівської сільради від 28.04.2014 року №614 померла [INFO] [PERSON] , 1933 р.н., була постійною мешканкою [ADDRESS] ; разом з нею на день її смерті в даному будинку проживали і були зареєстровані: [PERSON] , 1934 р.н. чоловік померлої; [PERSON] , 1965 р.н., - донька померлої; [PERSON] , 2008 р.н. онук померлої. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишала, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28.06.2023 року №73004387. 13.05.2014 року державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори зареєстровано спадкову справу №56069948 (номер у нотаріуса 06-2014) до майна померлої [INFO] \~ [PERSON] , що вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37358050 від 13.05.2014 року, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №73004378 від 28.06.2023 року. Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії IІ-ЗК №009730, виданого 30.07.2003 року Нижньостуденівською сільрадою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №186 [PERSON] належали земельні ділянки загальною площею 0,7156 га, призначені для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Н.Студенівської сільради, в т.ч.: в урочищі «Осовня» площею 0,5076 га; в урочищі «Осовня» площею 0,2080 га. Згідно з випискою з протоколу №2 засідання реорганізованої комісії від 25.09.2002 року ВСК «Бескид» вирішено виділити майновий пай в натурі зокрема, відгодівельник-ферма «Голиця» (сітка, бояки бетонні, територія навісу, гноярки), яка знаходиться в бригаді №3 урочище «Голиця» наступним членам: [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] . Згідно з Актом прийому-передачі майна ВСК «Бескид» №112 від 25.09.2003 року реорганізаційною комісією ВСК «Бескид» було передано у приватну власність відгодівельник-ферму «Голиця» загальною вартістю 3 439,00 грн наступним членам кооперативу: [PERSON] на суму 1 258,00 грн; [PERSON] на суму 197 грн; [PERSON] на суму 287 грн; [PERSON] на суму 299 грн; [PERSON] на суму 629 грн; [PERSON] на суму 375 грн; [PERSON] на суму 394 грн. До кінця 2003 року [PERSON] викупила у інших співвласників їх частки у праві власності на ферму «Голиця», що підтверджується розписками [PERSON] та [PERSON] від 10.03.2007 року, 14.02.2003 року, а також фактом передачі їй [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] своїх оригіналів свідоцтв про право власності на майновий пай членам колективного сільськогосподарського підприємства відповідно серії ЗК №VI 052347, серії ЗК №VI 052343, серії ЗК №VI 052344, та свідоцтв про право на майновий пай [PERSON] №446 і [PERSON] №566. Згідно з технічним паспортом будівлі сільськогосподарського призначення, що розташована за адресою: [ADDRESS] , виготовлений КП Міжгірське БТІ Міжгірської селищної ради станом на 12.06.2023 року на замовлення [PERSON] , нежитлова будівля ферма "Голиця" побудована в 1964 році, має загальну площу 1140,72 м2 і складається з таких приміщень: коридору - 33,80 м2; кабінету - 42,67 м2; ферми - 1019,46 м2; складу - 44,79 м2. Постановою від 28.06.2023 року №50/02-31 державний нотаріус Міжгірської державної нотаріальної контори Дунаєва О.І. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за майном померлої [INFO] [PERSON] на належну частку у праві власності нежитлову будівлю-ферма «Голиця», яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , по причині відсутності у спадковій справі та у спадкоємця правовстановлюючих документів на цю будівлю та відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо цієї ферми. У цій же постанові нотаріусом встановлено, що позивачки та чоловік померлої [PERSON] прийняли спадщину за майном померлої [PERSON] як спадкоємці за законом. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, рішення суду щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлої [PERSON] до Міжгірської держнотконтори не надходили. Батько позивачок та чоловік померлої [INFO] [PERSON] , [PERSON] , помер [INFO] у віці 80 років у с.В.Студений Міжгірського району Закарпатської області, про що 26.04.2014 року виконкомом Нижньостуденівської сільради Міжгірського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис за №11, що вбачається з свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00013485161 від 19.02.2014 року, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно з довідкою виконкому Нижньостуденівської сільради від 28.04.2014 року №615, померлий [INFO] [PERSON] , 1934 р.н., був постійним мешканцем [ADDRESS] ; разом з ним на день його смерті в даному будинку проживали і були зареєстровані: [PERSON] , 1965 р.н., - донька померлого; [PERSON] , 2008 р.н. онук померлого. Згідно з заповітом [PERSON] , який посвідчено 26.12.2005 року в Нижньостуденівській сільській раді та зареєстровано в реєстрі за №43, він на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: конюшню, яка знаходиться в бригаді №4 ур.Америка згідно накладної №45 від 16.03.2000 року заповів [PERSON] , цей заповіт не змінено та не скасовано, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №74369853 від 17.10.2023 року. 13.05.2024 року державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу до майна померлого [INFO] [PERSON] №56069953 (номер у нотаріуса 07-2014); державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори видано 25.05.2022, 28.06.2023 року свідоцтва про право на спадщину та зареєстровані в реєстрі нотаріальних дій за №,№167, 331, 332, 333, 334, 335 до майна померлого [INFO] [PERSON] , що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №74369791 від 17.10.2023 року. Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії IІ-ЗК №009809, виданого 30.07.2003 року Нижньостуденівською сільрадою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 2948 №158 [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 0,6060 га, призначена для ведення особистого селянського господарства та обслуговування житлового будинку, розташована в урочищі «Біля хати» на території Н.Студенівської сільради. Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії IІ-ЗК №009731, виданого 30.07.2003 року Нижньостуденівською сільрадою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №185 [PERSON] належали земельні ділянки загальною площею 0,6642 га, призначені для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Н.Студенівської сільради, в т.ч.: в урочищі «Осовня» площею 0,18 га; в урочищі «Загорода» площею 0,17 га; в урочищі «Загорода» площею 0,1342 га; в урочищі «Голиця» площею 0,18 га. 25 травня 2022 року державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори Закарпатської області було посвідчено договір про поділ спадкового майна, зареєстрований у реєстрі за № 196, згідно якого [PERSON] та [PERSON] узгодили поділ спадкового майна [PERSON] , який помер [INFO] . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до норм ст.1216 ЦК України\~ спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтею 1223 ЦК України передбачено: - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. - У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. -\~ Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 1\~ ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Мати позивачок [PERSON] померла [INFO] . За життя [PERSON] , зокрема належала на праві власності нежитлова будівля-ферма «Голиця», яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Померла [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту не залишала. Позивачки та чоловік померлої [PERSON] прийняли спадщину за майном померлої [PERSON] як спадкоємці за законом. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, рішення суду щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлої [PERSON] до Міжгірської держнотконтори не надходили. Тобто після смерті [PERSON] право власності на ферму у рівних частках по 1/3 частки успадкували її чоловік [PERSON] та доньки [PERSON] і [PERSON] . Батько позивачок та чоловік померлої [PERSON] , [PERSON] , помер [INFO] . На випадок своєї смерті він залишив заповіт, згідно якого він на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: конюшню, яка знаходиться в бригаді №4 ур.Америка згідно накладної №45 від 16.03.2000 року заповів [PERSON] , цей заповіт не змінено та не скасовано. Цим заповітом неохоплено усієї спадщини померлого [PERSON] , зокрема 1/3 частки ферми «Голиця», яку він успадкував від дружини. Після смерті [PERSON] його 1/3 частку у праві власності на ферму «Голиця» у рівних частках по 1/6 частки успадкували його доньки [PERSON] і [PERSON] . Відповідно після смерті батьків ферма «Голиця» належить позивачкам на праві спільної часткової власності у рівних частках по 1/2 частки. Однак постановою від 28.06.2023 року №50/02-31 державний нотаріус [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ферму «Голиця» по причині відсутності у спадковій справі правовстановлюючих документів на цю будівлю та відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо цієї ферми. Такі дії нотаріуса відповідають підпунктам 4.16, 4.19 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5), згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Постановою державного нотаріуса Міжгірської державно нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо ферми, ця постанова унеможливлює оформлення позивачками спадщини у позасудовому порядку. За вищенаведених обставин, суд вважає, що позов [PERSON] , [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі, при цьому\~ визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Адже третя особа подала суду заяву з позицією відсутності заперечень щодо задоволення позову.

Outcome: approved