Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог представниця позивача посилається на те, що позивач з відповідачкою по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 25 березня 1995 року Дубенським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №64. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя позивача з відповідачкою не склалося, у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Вважає, що примирення та збереження шлюбу між сторонами не можливе, а надання будь-яких строків на примирення не доцільним. З наведених підстав просить шлюб розірвати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії в справі Ухвалою суду від 16.06.2025 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачка ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками отримала 27.06.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв та клопотань не надала, відзиву не надіслала. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 березня 1995 року Дубенським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №64, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України, за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивач стверджує, що спільно з відповідачкою не проживає, спільного господарства не веде. Відповідачка з відзивом і будь-якими запереченнями до суду не зверталася. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а примушування до шлюбу заборонено. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому вимогу задовольняє.

Outcome: approved