Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на (одну другу) частину квартири [ADDRESS] загальною площею 57, 8 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м. у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує наступним. [INFO] у місті Мелітополь Запорізької області померла [PERSON] , яка є рідною тіткою позивача. На момент смерті їй на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] . За життя [PERSON] залишила заповіт від 21 лютого 2022 року, відповідно до якого належну їй квартиру вона заповіла у рівних частках позивачу - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (відповідачу у справі). Після проведення належної реєстрації факту смерті приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Йоанною Євгенівною Ложовською була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] (номер у нотаріуса 21/2024). За матеріалами спадкової справи (21/2024) позивач у справі, [PERSON] , спадщину прийняв у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. 17 лютого 2025 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 березня 2025 року № 23/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із ненаданням оригіналів документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Таким чином, наразі існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що і стало підставою для звернення до суду із відповідним позовом. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи без участі її та позивача, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву з прохання розглянути справу за його відсутності. Позов визнав. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2025 відкрито провадження у цивільній справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2025 у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом у даній цивільній справі відмовлено; закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті 03 липня 2025 року. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. [INFO] у місті Мелітополь Запорізької області померла [PERSON] , [INFO] . Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 21 листопада 2024 року у справі № 462/8765/24 встановлено факт смерті на тимчасово окупованій території України у місті Мелітополь Запорізької області громадянки України [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] . На підставі судового рішення про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території 17 грудня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції проведено державну реєстрацію смерті [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 17 грудня 2024 року. Позивач у справі, [PERSON] , є рідним племінником померлої [PERSON] . Так, відповідно до наданого свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , мати: [PERSON] (мовою оригіналу [PERSON] ); батько: [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу 14 червня 1975 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (мовою оригіналу [PERSON] ), після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON] . Тобто, дошлюбне прізвище матері позивача [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , мати: [PERSON] , батько: [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] (мовою оригіналу [PERSON] ), [INFO] , мати: [PERSON] , батько: [PERSON] . Відповідно до довідки відділу реєстрації актів громадянського стану 20 вересня 1967 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу 23 грудня 1993 року між [PERSON] та [PERSON] (мовою оригиналу [PERSON] ) було укладено другий шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] . Так, померла [PERSON] двічі одружувалася із одним чоловіком - [PERSON] (у 1967 році, а потім у 1993 році). Тобто, [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, а позивач [PERSON] (син [PERSON] ) є племінником померлої [PERSON] . У тексті рішення Залізничного районного суду міста Львова від 21 листопада 2024 року у справі № 462/8765/24 (справа про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України) також зазначено, що «померла [PERSON] доводилася заявнику [PERSON] (прим. Володимиру Івановичу) рідною тіткою по матері». За життя померлій [PERSON] на праві особистої власності належала квартира [ADDRESS] : (одна друга) частка на підставі договору купівлі продажу квартири від 17 жовтня 2019 року, реєстровий номер 1523, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Мозгіною О.П.; (одна друга) частка на підставі договору дарування частки квартири від 21 лютого 2022 року, реєстровий номер 343, 344, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Левченко В.В. Належні померлій речові права на відповідне нерухоме майно зареєстровані у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до діючого законодавства України, що підтверджується актуальною на час звернення до суду інформаційною довідкою від 15 березня 2025 року, сформованою посадовою особою Управління адміністрування послуг департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Львівської області. За життя [PERSON] , [INFO] , залишила заповіт від 21 лютого 2022 року, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Левченко В.В., реєстровий номер 345. За змістом цього заповіту [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, відповідно до якого належну їй квартиру вона заповіла у рівних частках позивачу - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (відповідачу у справі). Після проведення належної реєстрації факту смерті приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Йоанною Євгенівною Ложовською була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] (номер у нотаріуса 21/2024). 17 лютого 2025 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 березня 2025 року № 23/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із ненаданням оригіналів документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. З матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] , надісланої на запит суду, вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч.2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Таким чином, обрані позивачем способи захисту його прав передбачені законом і відповідають йому. Правова позиція суду щодо можливості захисту права власності позивача шляхом його визнання ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягає використанню національними судами України як джерело права. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі «Онерільдіс проти Туреччини» Європейський суд з прав людини визнав, що поняття «майно» охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності. Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Ятрідіс проти Греції» зазначив, що володіння майном повинно бути законним. Як передбачено ст.1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~o1/T030435.html?pravo=1#843361" title="Цивільний кодекс України; нормативно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003">ст.316 Цивільного кодексу України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст.\~317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.\~ У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття\~права власності\~не встановлена\~судом. Пунктом 23\~акт № 7 від 30.05.2008">Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7\~роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,- тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Відповідно до ч. 2 та ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Зважаючи на те, що починаючи з лютого 2022 року місто Мелітополь та територія Мелітпольського району є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, зазначене унеможливило надання позивачем нотаріусу правовстановлюючого документа на житло, оскільки він залишився на тимчасово окупованій території, що, в свою чергу, завадило отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки. Таким\~чином, позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті тітки [PERSON] не може оформити своїх спадкових справ у зв`язку з відмовою нотаріуса. За таких обставин, враховуючи викладене вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, приймаючи до уваги відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved