Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 квітня 2010 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначила, що сімейне життя між ними розладилось, вони не могли знайти спільної мови щодо вирішення сімейних та побутових питань, у них відсутнє взаєморозуміння, існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, на сімейні цінності та ведення господарства. Такий перебіг подій існує вже тривалий час, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних стосунків. Більше двох років вони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства, з того часу не підтримують жодних подружніх стосунків. Між ними втрачено почуття любові та поваги, а також всі фізичні та духовні зв`язки. Про намір розірвати шлюб, вона повідомила відповідача, на що він відреагував згодою. Вони обоє переконалися, що врятувати їх шлюб неможливо, вони стали чужими людьми. А тому, вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просила шлюб між ними розірвати, при цьому строк для примирення не надавати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 05 червня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовну заяву з додатками, ухвалу суду про відкриття провадження, відповідач отримав 10 червня 2025 року. На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01 квітня 2010 року Турильченською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 01 квітня 2010 року у Турильченській сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено актовий запис № 01. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Від шлюбу подружжя має одну неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі більше двох років разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні відносини. Наміру зберегти шлюб, ні позивачка, ні відповідач не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму понесених нею судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved