Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

ПрАТ «СК «АРКС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.12.2022 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi Eclipse Cross» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . Відповідно до електронного Європротоколу відповідач є винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Між ПрАТ «СК«АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 31333а2. Внаслідок настання страхового випадку [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК«АРКС» та надала всі необхідні документи. На підставі наданої заяви та документів було розраховано розмір страхового відшкодування, який складає 29 553,53 грн. Розмір страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування № ЕР211363112 складає 22 281,75 грн., що в подальшому було відшкодовано страховою компанією відповідача в рамках Договору ПВЗ. Оскільки, розміру страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування № ЕР211363112 не вистачає для повного відшкодування шкоди, то ПрАТ «СК «АРКС» було проведено оплату за Договором страхування. На підставі вищезазначеного було складено страховий акт та було сплачено страхове відшкодування у розмірі 7 271,78 грн., що не покриває поліс обов`язкового страхування № ЕР211363112 страхової компанії відповідача. Відповідно до роз`яснень викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). З огляду на викладене, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь завданні збитки в розмірі 7 271,78 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою суд від 31.10.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін (а.с. 59). 14.11.2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування посилається на те, що у відповідності до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодування збитків здійснюється з урахуванням зносу деталей. Крім того, позивачем не враховано, що під час ремонту автомобілю була використана деталь, яка вже була у використанні (б/в деталь). Це суттєво знижує вартість ремонту, отже сума позовних вимог є необґрунтовано завищеною. Вартість б/в деталі фактично відображає знос, який враховується при розрахунку страхового відшкодування. Разом з тим, ДТП сталася через слизьку дорогу, що підтверджено протоколом ДТП. Незважаючи на обмежене керування, транспортний засіб занесло, що призвело до аварії. Враховуючи природні умови та відсутність грубої необережності, вважаю, що подія мала випадковий характер, а тому підлягає розгляду, як обставина, що знижує або виключає його відповідальність у даному випадку (а.с. 69а-74). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання в якому він просить суд проводити судовий розгляд без його участі, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, заперечує проти задоволення позовних вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. Згідно ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що 13.12.2022 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi Eclipse Cross» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] (а.с. 30-31) та транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] (а.с. 22-23). Зазначені автомобілі зазнали механічні пошкодження. Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколом) встановлено, що винуватцем ДТП є відповідач [PERSON] (а.с. 19). Спору щодо обставин ДТП і вини відповідача у тому, що вона сталася, немає. Враховуючи наявність договору страхування № 31333а2 від 09.06.2022 року (а.с. 7), власник пошкодженого транспортного засобу «Mitsubishi Eclipse Cross» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] звернулась до позивача із заявою про настання страхової події (а.с. 27-39). З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Mitsubishi Eclipse Cross» д.н.з. [NUMBER] , проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 16.12.2022 року (а.с. 32-34) Згідно з рахунком-фактурою № ОЗЧ-00062 від 16.12.2022 року, для ремонту автомобіля використано: двері передні ліві - б/в вартістю 22 277,20 грн., кріплення вартістю 445,54 грн., а всього на суму 22 722,74 грн. (а.с. 40). У відповідності до рахунку-фактури № 92 від 23.12.2022 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт згідно калькуляції «Audatex» становить 1 550,00 грн., вартість витратних та лакофарбових матеріалів 5 280,79 грн. (а.с. 39). Згідно з ремонтною калькуляцією № 1.003.22.0 від 23.12.2022 року, загальна вартість ремонту «Mitsubishi Eclipse Cross» д.н.з. [NUMBER] склала 29 553,53 грн. (а.с. 35-38). Коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Mitsubishi Eclipse Cross» д.н.з. [NUMBER] складає, 0,21 (розрахунок коефіцієнту фізичного зносу ДТЗ виконано працівником ПрАТ «СК «АРКС» М.В. Степаненко) (а.с. 46). У відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування в рамках ПУ, розмір збитку визначається наступним чином: 1 550,00 грн. вартість ремонтно-відновлювальних робіт + 5 280,79 грн. вартість необхідних для ремонту матеріалів + 17950,96 грн. вартість складових, що підлягають заміні, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (22 722,74 х (1 - 0,2100)) та - 2 500,00 грн. безумовна франшиза = 22 281,75 грн. (а.с. 47). ПрАТ «СК «АРКС» виплатило потерпілій [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 22 281,75 грн. двома платежами, на суму 15 450,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням №940615 від 30.12.2022 року (а.с. 50) та на суму 6 830,79 грн., що підтверджується платіжним дорученням №940614 від 30.12.2022 року (а.с. 51). Враховуючи, що винуватцем ДТП є відповідач [PERSON] , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА» згідно з полісом №211363112, позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с. 45). В подальшому, вказану суму було відшкодовано страховою компанією відповідача ПрАТ «СК «УНІКА» в рамках Договору ПВЗ №211363112. Разом з тим, розміру страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування №ЕР211363112 не вистачило для повного відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. У зв`язку із зазначеним, позивачем ПрАТ «СК «АРКС», на підставі зібраних документів, 29.12.2022 року складено розрахунок страхового відшкодування (а.с. 41) та страховий акт № ARX3504609 від 29.12.2022 року на суму 7 271,78 грн. (29 553,53 грн. - 22 281,75 грн.) (а.с. 42-43). ПрАТ «СК «АРКС» виплатило потерпілій [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 7 271,78 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 940676 від 30.12.2022 року (а.с. 44). 25.01.2023 року ПрАТ «СК «АРКС» звернулось до відповідача [PERSON] з претензією, в якій просив сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 7 271,78 грн. (29 553,53 грн. - 22 281,75 грн.) (а.с. 52-53). Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Враховуючи те, що позивач виплатив суму страхового відшкодування за договором страхування у розмірі 22 281,75 грн., однак страховим полісом відповідача, не було покрито суму в розмірі 7 271,78 грн., до нього в порядку та на умовах передбачених ст. ст. 512, 514, 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», перейшло суброгаційне право вимоги до відповідача. При цьому, що зобов`язання не було припинено зміною кредитора. Твердження відповідача про необґрунтованість позовних вимог з огляду на необхідність врахування зносу деталей під час розрахунку розміру відшкодування не заслуговує на увагу, з огляду на таке. Дійсно, відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при визначенні розміру збитків враховується знос пошкоджених складових частин транспортного засобу. Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що при проведенні ремонту транспортного засобу була використана деталь, що вже перебувала у вжитку, про що прямо зазначено у розрахункових документах, наданих позивачем. Таким чином, знос був фактично врахований при розрахунку вартості ремонту, оскільки вартість вживаної деталі вже відображає її ринкову ціну з урахуванням втрати вартості внаслідок експлуатації. Відповідачем не надано жодних доказів того, що вказана вартість перевищує середньоринкову вартість аналогічної деталі з відповідним ступенем зносу або що розрахунок позивача є завищеним. Згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З огляду на викладене, доводи відповідача про необґрунтованість суми стягнення через неврахування зносу деталей є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 7 271,78 грн. Також, з огляду на задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved