Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Виконавчий комітет Миргородської міської ради Полтавської області як орган опіки та піклування в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свій позов мотивували тим, що наказом начальника відділу «Служба у справах дітей» Миргородської міської ради від 03.06.2024 року № 69/24 [PERSON] було взято на облік як дитину, що опинилась в складних життєвих обставинах, у зв`язку з проживанням у сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Зазначили, що родина [PERSON] та [PERSON] в 2015 році вже перебувала в полі зору відділу «Служба у справах дітей», центру соціальних служб та правоохоронних органів. Тоді, ще малолітня дитина [PERSON] , також перебувала на обліку відділу як дитина в складних життєвих обставинах з тих самих причин. [PERSON] та [PERSON] систематично вживали алкогольні напої, вчиняли між собою бійки, взагалі не займались вихованням та лікуванням дитини, в результаті чого дівчинку було поміщено до «Центру соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради, а згодом - до Полтавської обласної дитячої клінічної лікарні із запущеним випадком захворювання нирок. Після проведеної профілактичної роботи з батьками, їм вдалося закодуватися від алкогольної залежності та змінити своє ставлення до виконання батьківських обов`язків. Відтак, дитину було повернуто на виховання батькам. В 2024 року ситуація в родині знову загострилася. На адресу відділу «Служба у справах дітей» стали надходити усні повідомлення від небайдужих громадян про те, що [PERSON] та [PERSON] часто зустрічають в стані гострого алкогольного сп`яніння, що з їх двору часто чути нетверезу нецензурну лайку, відбуваються бійки. Для перевірки вказаних фактів працівники відділу «Служба у справах дітей» та поліції систематично виїжджали за місцем проживання родини, але двері ніхто не відчиняв, на телефонні дзвінки ніхто не відповідав. Так, 31 травня 2024 року під час візиту до родини працівниками відділу «Служба у справах дітей» та поліції було виявлено жахливу картину. [PERSON] , батько неповнолітньої [PERSON] , був у стані сильного алкогольного сп`яніння. [PERSON] також перебувала вдома. Їхня оселя перетворилася на сміттєзвалище, де панували бруд і безлад. Замість дитячої кімнати -купа мотлоху, де бракувало навіть постільної білизни. Нестерпний сморід і рої мух доповнювали цю жахливу картину. Продуктів харчування та засобів гігієни для дитини не було зовсім. Зі слів [PERSON] , мати дитини - [PERSON] , вже кілька місяців не проживала з родиною, ведучи аморальний спосіб життя. 12 червня 2024 року питання про стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] було розглянуте на засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Миргородської міської ради, оскільки на заходи профілактичного впливу з боку відділу «Служба у справах дітей» та поліції вони не реагували, рекомендації щодо приведення житла в належний стан не виконали. На комісії [PERSON] та [PERSON] запевнили, що найближчим часом закодуються від алкогольної залежності, приведуть оселю до належного санітарно-гігієнічного стану, офіційно влаштуються на роботу та будуть приділяти своїй дочці належну увагу і турботу. Сказане на комісії відповідачі підтвердили письмовими поясненнями. Під час планового візиту до сім`ї [PERSON] 19 червня 2024 року було виявлено незадовільні умови проживання дитини. Батьки, [PERSON] та [PERSON] , прибрали лише кухню, залишивши інші кімнати у занедбаному стані. Незважаючи на неодноразові попередження та надання додаткового часу для наведення порядку, дані особи проігнорували вимоги соціальних служб та правоохоронних органів. 13 серпня 2024 року працівники відділу «Служба у справах дітей» знову виявили батьків у стані алкогольного сп`яніння за місцем їх проживання за адресою: [ADDRESS] . Житлові умови дитини були визнані критичними: повна антисанітарія, відсутність постільної білизни, розкидані речі та харчові відходи. Відповідачі поводили себе агресивно, не бажали спілкуватися з працівниками відділу. Самої ж дитини в цей час вдома не було. Як пояснила [PERSON] , донька знаходиться у тітки. На повторне засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Миргородської міської ради, яке відбулося 14.08.2024 року, [PERSON] та [PERSON] не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце її проведення. Членами комісії було надане доручення працівникам відділу «Служба у справах дітей» почати збір характеризуючих документів на [PERSON] та [PERSON] , до проведення наступного засідання комісії. Так, відповідно до характеристики, наданої інспектором сектору по роботі з органами самоорганізації населення організаційного відділу міської ради № 605/03-24 від 26.08.2024 року, неповнолітня [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із батьком, [PERSON] , та матір`ю, [PERSON] . Зі слів сусідів, голови вуличного комітету, достаток родини невисокий, так як мати [PERSON] не працює, а батько [PERSON] має тимчасові, низькооплачувані підробітки та великі витрати на придбання алкоголю. [PERSON] - особа з інвалідністю з дитинства, їй призначена державна соціальна допомога та, зі слів сусідів, батьки витрачають кошти не на продукти, одяг, ліки для доньки, а на алкоголь. Прибудинкова територія занедбана, у будинку антисанітарні умови. Такі умови життя викликають конфлікти всередині родини, після яких [PERSON] вимушена ночувати у сусідів, бо батьки можуть піднімати на неї руку в стані алкогольного сп`яніння. Психологічний клімат у родині напружений, батьки, зі слів сусідів, зайняті добуванням грошей на випивку, не приділяють уваги доньці, її вихованню, навчанню, взаємовідносинам із однолітками. Стосунки в родині холодні, поширені шкідливі звички. Сусіди відмічають, що останнім часом [PERSON] почала палити. Згідно з довідкою КНП «Миргородський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 388 від 11.09.2024 року, дитина [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом хронічний гломерулонефрит, залізодефіцитна анемія, дитина з інвалідністю. На прийом зрідка приводила мати або батько дитини (1-2 рази на рік). Зазвичай на огляд дитина приходила самостійно за потреби. Медичні обстеження та огляди проводяться не вчасно, батьки вказівок лікаря не виконують. Відповідно до характеристики, наданої ОЗО «Миргородський ліцей №1 імені Панаса Мирного», учениця 9-го класу [PERSON] зарекомендувала себе як скромна, доброзичлива, врівноважена учениця. Володіє учбовим матеріалом на низькому рівні. Навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю. На уроках не уважна. У [PERSON] немає мотивації до навчання. Конфліктів з однокласниками та вчителями школи не мала. Правил поведінки дотримується не завжди, може пропускати уроки та запізнюватися на них. Серед учнів класу у [PERSON] є подруги, з якими вона товаришує. Старається брати участь у заходах класу. Юлія виховується в повній сім`ї: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . У даній сім`ї низький матеріальний достаток. [PERSON] та [PERSON] ніде не працюють. Дитина одягається скромно, але відповідно до сезонів, завжди чиста та охайна. Шкільним приладдям забезпечена достатньо; стан речей - задовільний. Останні півтора - два роки батьки не цікавляться успіхами дитини, не відвідують батьківські збори, слабо реагують на зауваження класного керівника. На дзвінки класного керівника часто не відповідають. Немає постійного контролю за успішністю дитини в школі, за виконанням домашнього завдання. Маму неодноразово бачили у нетверезому стані. Батьки також не проявляють інтересу до успіхів і невдач дитини. Внаслідок цього, інколи, виникають проблеми з навчанням в школі. Відповідно до інформації, наданої Миргородським РВП ГУНП в Полтавській області, [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності 10.08.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 10.08.2024 року за ст. 124 КУпАП, 19.09.2020 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, 14.10.2022 року за ч. 2 ст. 178 КУпАП, 19.05.2019 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, 28.07.2020 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та 21.08.2024 року за ч. 1 ст. 184 КУпАП. 06.04.2022 року [PERSON] було вчинено кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України, яке було зареєстроване в Миргородському РВП ГУНП в Полтавській області, ЄРДР №12022175550000073 від 07.04.2022 року, де останній наніс тілесні ушкодження своїй співмешканці [PERSON] . [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності 13.07.2024 року за ч. 1 ст. 127 КУпАП, 23.04.2024 року за ч. 2 ст. 178 КУпАП, 23.04.2024 року за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, 10.03.2024 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП, 13.01.2015 року за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 03.07.2015 року за ч. 2 ст. 184 КУпАП, 10.09.2015 року за ч. 2 ст. 184 КУпАП, 19.10.2015 року за ч. 2 ст. 178 КУпАП, 26.07.2022 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП та 12.06.2024 року за ч. 1 ст. 184 КУпАП. З постанов Миргородського міськрайонного суду Полтавської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] неодноразово визнавались винними у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП та піддавались адміністративному стягненню у виді штрафу. Відповідно до вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07.06.2022 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу. Усі вищевикладені аргументи є свідченням того, що [PERSON] та [PERSON] остаточно втратили бажання займатися вихованням, здоров`ям, утриманням та розвитком своєї доньки. Батьки так і не створили їй належних умов для проживання. Вони не забезпечують доньку необхідним повноцінним харчування та лікуванням, які так потрібні дитині, зважаючи на її стан здоров`я. Така поведінка громадян [PERSON] та [PERSON] порушує вимоги статей 150, 152, 155, 157 Сімейного кодексу України, статті 3, 19, 28, 29, 37 Конвенції ООН про права дитини, статтю 12 Закону України «Про охорону дитинства», що є само по собі підставою для позбавлення їх батьківських прав згідно зі ст. 164 Сімейного Кодексу України. На засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Миргородської міської ради 09.09.2024 року [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, проігнорувавши надіслане в застосунок Viber запрошення. Такою поведінкою вони підтвердили свою байдужість до ситуації, яка склалась в їх родині, та до подальшої долі дитини. Зважаючи на безвідповідальне ставлення [PERSON] та [PERSON] до виконання батьківських обов`язків, відсутність належних умов проживання для дитини, систематичне вживання алкогольних напоїв та небажання пройти лікування від залежності, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Миргородської міської було одноголосно прийняте рішення про підготовку висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Просили позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , передати неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , виконавчому комітету Миргородської міської ради як органу опіки та піклування для вирішення питання щодо її влаштування, та стягнути з [PERSON] на користь дитячого закладу, куди буде передана дитина, або особи, якій дитина буде передана на виховання, аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь дитячого закладу, куди буде передана дитина, або особи, якій дитина буде передана на виховання, аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 15.10.2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 11.11.2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову та просила не позбавляти її батьківських прав. Відповідач [PERSON] , сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов чи заперечень до суду не надав. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи відсутність заперечень позивача та відповідача [PERSON] проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача [PERSON] на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] - класний керівник [PERSON] пояснив, що [PERSON] зарекомендувала себе як скромна, доброзичлива, врівноважена учениця. Володіє учбовим матеріалом на низькому рівні. На уроках не уважна та потребує постійного контролю. У [PERSON] відсутня мотивація до навчання. Конфліктів з однокласниками та вчителями не має. Правил поведінки дотримується не завжди, часто пропускає уроки та запізнюється на них. Виконує навчальний мінімум. Серед учнів класу у [PERSON] є подруги, з якими вона товаришує. [PERSON] виховується в повній сім`ї: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Батьки не працюють, тому сім`я має низьке матеріальне становище. Дитина одягається скромно, але відповідно до сезонів, завжди чиста та охайна. Шкільним приладдям забезпечена достатньо; стан речей - задовільний. Останні два роки батьки не дуже цікавляться успіхами дитини, не відвідують батьківські збори, не завжди є постійний батьківський контроль за успішністю дитини в школі, за виконанням домашніх завдань, що також зазначено в характеристиці, наданій ОЗО «Миргородський ліцей №1 імені Панаса Мирного» на ученицю 9-го класу [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02.06.2011 року, та повного витяга з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового напису про народження № 00047266211 від 02.10.2024р. (а.с. 10, 11-13). Згідно з наказом № 69/24 відділу «Служба у справах дітей» Миргородської міської ради Полтавської області від 03.06.2024 року, неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , було постановлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з проживанням у сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини (а.с. 14). Відповідно до характеристики, наданої інспектором сектору по роботі з органами самоорганізації населення організаційного відділу Миргородської міської ради Полтавської області № 605/03-24 від 26.08.2024 року, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із батьком, [PERSON] , та матір`ю, [PERSON] . Зі слів сусідів, голови вуличного комітету, достаток родини невисокий, так як мати [PERSON] не працює, а батько [PERSON] має тимчасові, низькооплачувані підробітки та великі витрати на придбання алкоголю. [PERSON] - особа з інвалідністю з дитинства, їй призначена державна соціальна допомога та, зі слів сусідів, батьки витрачають кошти не на продукти, одяг, ліки для доньки, а на алкоголь. Прибудинкова територія занедбана, у будинку антисанітарні умови. Такі умови життя викликають конфлікти всередині родини, після яких [PERSON] вимушена ночувати у сусідів, бо батьки можуть піднімати на неї руку в стані алкогольного сп`яніння. Психологічний клімат у родині напружений, батьки, зі слів сусідів, зайняті добуванням грошей на випивку, не приділяють уваги доньці, її вихованню, навчанню, взаємовідносинам із однолітками. Стосунки в родині холодні, поширені шкідливі звички. Сусіди відмічають, що останнім часом [PERSON] почала палити (а.с. 17). Відповідно до характеристики, наданої ОЗО «Миргородський ліцей №1 імені Панаса Мирного», учениця 9-го класу [PERSON] зарекомендувала себе як скромна, доброзичлива, врівноважена учениця. Володіє учбовим матеріалом на низькому рівні. Навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю. На уроках не уважна. У [PERSON] немає мотивації до навчання. Конфліктів з однокласниками та вчителями школи не мала. Правил поведінки дотримується не завжди, може пропускати уроки та запізнюватися на них. Серед учнів класу у [PERSON] є подруги, з якими вона товаришує. Старається брати участь у заходах класу. Юлія виховується в повній сім`ї: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . У даній сім`ї низький матеріальний достаток. [PERSON] та [PERSON] ніде не працюють. Дитина одягається скромно, але відповідно до сезонів, завжди чиста та охайна. Шкільним приладдям забезпечена достатньо; стан речей - задовільний. Останні півтора - два роки батьки не цікавляться успіхами дитини, не відвідують батьківські збори, слабо реагують на зауваження класного керівника. На дзвінки класного керівника часто не відповідають. Немає постійного контролю за успішністю дитини в школі, за виконанням домашнього завдання. Маму неодноразово бачили у нетверезому стані. Батьки також не проявляють інтересу до успіхів і невдач дитини. Внаслідок цього, інколи, виникають проблеми з навчанням в школі (а.с. 18). Згідно з довідкою КНП «Миргородський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 388 від 11.09.2024 року, дитина [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом хронічний гломерулонефрит, залізодефіцитна анемія, дитина з інвалідністю. На прийом зрідка приводила мати або батько дитини (1-2 рази на рік). Зазвичай на огляд дитина приходила самостійно за потреби. Медичні обстеження та огляди проводяться не вчасно, батьки вказівок лікаря не виконують (а.с. 19). Відповідно до інформації, наданої Миргородським РВП ГУНП в Полтавській області, [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності 10.08.2024 року за ч.1 ст. 130 КУпАП, 10.08.2024 року за ст. 124 КУпАП, 19.09.2020 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, 14.10.2022 року за ч. 2 ст. 178 КУпАП, 19.05.2019 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, 28.07.2020 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та 21.08.2024 року за ч. 1 ст. 184 КУпАП. 06.04.2022 року [PERSON] було вчинено кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України, яке було зареєстроване в Миргородському РВП ГУНП в Полтавській області, ЄРДР №12022175550000073 від 07.04.2022 року, де останній наніс тілесні ушкодження своїй співмешканці [PERSON] . [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності 13.07.2024 року за ч. 1 ст. 127 КУпАП, 23.04.2024 року за ч. 2 ст. 178 КУпАП, 23.04.2024 року за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, 10.03.2024 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП, 13.01.2015 року за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 03.07.2015 року за ч. 2 ст. 184 КУпАП, 10.09.2015 року за ч. 2 ст. 184 КУпАП, 19.10.2015 року за ч.2 ст. 178 КУпАП, 26.07.2022 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП та 12.06.2024 року за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 20, 130). З постанов Миргородського міськрайонного суду Полтавської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] неодноразово визнавались винними у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП та піддавались адміністративному стягненню у виді штрафу (а.с. 22-27). Відповідно до вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07.06.2022 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу (а.с. 21). 31 травня 2024 року під час візиту до родини Скік-Вовк працівниками відділу «Служба у справах дітей» складено акт обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого встановлено відсутність умов для проживання дитини. Під час відвідування родини вдома перебували батько з донькою. Зі слів [PERSON] , мати дитини - [PERSON] , вже кілька місяців не проживала з родиною, зловживає спиртними напоями. Стан оселі під час відвідування жахливий, повна антисанітарія: в кухні та вітальні гнилі залишки їжі, мухи, немитий посуд. Кімнати захаращені мотлохом, меблі розломані, постільна білизна відсутня, дитячий одяг в обмеженій кількості, присутній різкий неприємний запах. Батька попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с. 28). Під час планового візиту до сім`ї Скік-Вовк 19 червня 2024 року було виявлено незадовільні умови проживання дитини. Батьки, [PERSON] та [PERSON] , прибрали лише кухню, залишивши інші кімнати у занедбаному стані. Незважаючи на неодноразові попередження та надання додаткового часу для наведення порядку, дані особи проігнорували вимоги соціальних служб та правоохоронних органів (а.с. 29). 13 серпня 2024 року працівники відділу «Служба у справах дітей» знову виявили батьків у стані алкогольного сп`яніння за місцем їх проживання за адресою: [ADDRESS] та склали акт обстеження умов проживання. Умови проживання дитини були визнані незадовільними. У дворі було чутно дуже неприємний запах. В будинку було брудно, всюди розкидані речі, залишки продуктів харчування, різний мотлох. Дитини в цей час вдома не було. Відповідачі поводили себе зухвало. Від підпису акту обстеження відмовилися (а.с. 30). 03 лютого 2025 року під час візиту до родини Скік-Вовк працівниками відділу «Служба у справах дітей» складено акт обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого встановлено незадовільні умови для проживання дитини. На час обстеження вдома перебували [PERSON] та [PERSON] . Прибрано було лише в одній кімнаті (залі), де сплять батьки. В інших кімнатах було брудно. Дитяча кімната мала вигляд непридатної для проживання. [PERSON] запевняла, що приведе помешкання до належного санітарно-гігієнічного стану та запросить працівників «Служби у справах дітей» для повторного обстеження умов проживання дитини (а.с. 87). 05 травня 2025 року під час візиту до родини Скік-Вовк працівниками відділу «Служба у справах дітей» складено акт обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого обстеження не вдалося провести, оскільки комісію не допустили до помешкання (а.с. 108). 26 червня 2025 року під час візиту до родини Скік-Вовк працівниками відділу «Служба у справах дітей» складено акт обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого обстеження не вдалося провести, оскільки комісію не допустили до помешкання (а.с. 144). 30 червня 2025 року під час візиту до родини Скік-Вовк працівниками відділу «Служба у справах дітей» складено акт обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого обстеження не вдалося провести, оскільки комісію не допустили до помешкання (а.с. 145). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виконавчий комітет Миргородської міської ради Полтавської області, як орган опіки та піклування, надав висновок №3686/01-35 від 01.10.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] по відношенню до неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , оскільки вони злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не бажають виправити ситуацію та є підстави для позбавлення батьківських прав відповідно до ч. 2 ст. 164 СКУ (а.с. 31). Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, позбавлення відповідачів батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьками своїми батьківськими обов`язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя та гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, що є підставою відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України для позбавлення їх батьківських прав. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню в інтересах неповнолітньої дитини. При цьому застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав, вони мають право бути поновленим у батьківських правах відносно своєї дитини відповідно до положень ст.169 СК України. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, стягнувши з кожного з відповідачів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму на\~дитину відповідного\~віку,\~починаючи стягнення\~з дня\~пред`явлення даного\~позову \~11\~жовтня 2024\~року і\~до досягнення\~дитиною повноліття на користь дитячого закладу, куди буде передана дитина, або особи, якій дитина буде передана на виховання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з кожного з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved