Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

17 червня 2025 року [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] \~ про розірвання шлюбу, у якому просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 778. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 липня 2011 між сторонами було зареєстровано шлюб. Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є погіршення відносин між сторонами, зникнення взаєморозуміння та почуттів між останніми. Ухвалою суду від 18 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду,\~ відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного та призначено судове засідання на 15 липня 2025 року. 14 липня 2025 року на адресу суду від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, у яких позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач їх визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 16 липня 2011 між сторонами було зареєстровано шлюб. Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є погіршення відносин між сторонами, зникнення взаєморозуміння та почуттів між останніми. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 605,60 грн. сплаченого при поданні позову у розмірі 1211,20 грн., а іншу частину судового збору в розмірі 605,60 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved