Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

В квітні 2025 року позивач звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 135260 в розмірі 12667, 10 гривень та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.03.2024 між ТОВ «ФК "КРЕДІПЛЮС" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №135260. Договір укладено в електронній формі. 12.09.2024 між ТОВ «ФК "КРЕДІПЛЮС" та ТОВ ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу №12092024, згідно якого позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 12667,10 гривень. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки первісного кредитора. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 02.06.2025 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідачки. Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників\~справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. В порядку 280-281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.03.2024 між ТОВ «ФК "КРЕДІПЛЮС" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №135260 на суму 6945,00 гривень (5000, 00 гривень - шляхом перерахування коштів на картковий рахунок позичальника; 1944, 60 - шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією), строком на 70 днів, 27.03.2024 - 05.06.2024), процентна ставка кредиту - 586,00 % річних. З картки обліку виконання договору №135260 від 27.03.2024 клієнт [PERSON] вбачається, що загальна сума фінансового активу на 05.06.2024 складає 6945,00 - тіло кредиту; 5321, 10 - відсотки; 401,00 - комісія. Договором факторингу № 12092024 від 12.09.2024 та Витягом з Реєстру прав вимог до даного договору підтверджується факт відступлення права вимоги за кредитним договором №135260 від 27.03.2024, боржник [PERSON] , загальна сума заборгованості - 12667,10 гривень. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Матеріалами справи підтверджено укладення відповідачкою з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем договору споживчого кредиту №135260 з АТОВ «ФК "КРЕДІПЛЮС" на умовах визначених кредитодавцем. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором ТОВ «ФК "КРЕДІПЛЮС" виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання [PERSON] належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором в розмірі 12667,10 гривень. Відповідачкою [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Зважаючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, враховуючи, що ТзОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" отримало право вимоги за кредитним договором, а також те, що вимоги ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТзОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved