Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

І. Зміст позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 225141534 від 01.08.2024 року в розмірі 33 320,50 грн, а також судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.08.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 225141534, відповідно до якого Відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 10300 грн. Відповідач не виконав зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів. 01.10.2024 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило право вимоги за Договором до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 березня 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Судом встановлено, що 01 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 225141534 в електронній формі. Відповідно до умов цього договору, [PERSON] отримав від кредитодавця кредитні кошти у розмірі 10 300 (десять тисяч триста) гривень 00 копійок. Договір був укладений шляхом обміну електронними повідомленнями між сторонами з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця. [PERSON] добровільно заповнив заявку на отримання кредитних коштів у своєму особистому кабінеті на сайті кредитодавця, вказавши свої персональні дані та реквізити банківської картки для отримання коштів. Після схвалення заявки інформаційно-комунікаційна система згенерувала електронний договір (оферту), який був наданий [PERSON] для ознайомлення в особистому кабінеті та направлений на його електронну пошту. Згоду (акцепт) на укладення Договору [PERSON] надав шляхом введення одноразового ідентифікатора у спеціальному полі під офертою та натискання відповідної іконки, що відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» є електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виконало свої зобов`язання за Договором, перерахувавши кредитні кошти в розмірі 10 300,00 грн на банківську картку, реквізити якої були вказані [PERSON] при укладенні Договору. В порушення умов Договору та Правил надання грошових коштів у позику, [PERSON] не повернув отримані кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування у встановлені Договором строки. 01 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" було укладено Договір Факторингу № МВ-ТП/2, на підставі якого первісний кредитор відступив Товариству з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" право вимоги за Договором кредитної лінії № 225141534 від 01 серпня 2024 року щодо заборгованості [PERSON] . Відповідача було повідомлено про відступлення права вимоги шляхом направлення відповідного електронного листа на його електронну адресу, вказану при укладенні Договору. Станом на дату звернення до суду загальна сума заборгованості [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" становить 38 470,50 грн. Однак, Позивач просить стягнути з Відповідача частину цієї заборгованості в розмірі 33 320,50 грн, яка включає: Заборгованість за основною сумою кредиту: 10 300,00 грн. Заборгованість по процентах за користування кредитом: 23 020,50 грн. 16047,06 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яка виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що між первісним кредитором та відповідачем було укладено Кредитний договір у електронній формі з дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач, шляхом використання одноразового ідентифікатора, підтвердив свою волю на укладення договору та згоду з його умовами. Таким чином, Кредитний договір є чинним та обов`язковим для виконання сторонами. Відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання ним своїх зобов`язань щодо повного та своєчасного повернення отриманого кредиту та сплати процентів за його користування. Позивачем надано розрахунок заборгованості Відповідача, яка станом на дату звернення до суду становить 38 470,50 грн. До стягнення заявлено 33 320,50 грн, що включає основну суму кредиту в розмірі 10 300,00 грн та проценти за користування кредитом в розмірі 23 020,50 грн. Суд вважає наданий розрахунок обґрунтованим та таким, що відповідає умовам Договору та вимогам чинного законодавства. Відповідачем контррозрахунку заборгованості суду не надано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторону, яка програла справу. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. Щодо витрат на правничу допомогу, відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу Позивачем надано копію Договору про надання правової допомоги, Додаткову угоду до Договору, акт приймання-передачі наданих послуг та платіжне доручення про оплату послуг у розмірі 5000,00 грн. Суд, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, їх вартість, критерій розумності та співмірності витрат, вважає заявлені витрати на правничу допомогу обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved