Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Виконавчий комітет Чигиринської міської ради, як орган опіки та піклування, через свого представника - за посадою Харченка В. А. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. На обґрунтування поданого позову позивач зазначив,що на обліку Служби у справах дітей Чигиринської міської ради перебуває дитина, позбавлена батьківського піклування, - [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Чигиринської районної державної адміністрації від 12.06.2018 № 181 малолітньому [PERSON] наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до свідоцтва про народження малолітнього [PERSON] , [INFO] , його матір`ю записана [PERSON] , [INFO] . Батько, [PERSON] , записаний відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно з вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 08.02.2018 у справі № 708/1092/17 відповідачку [PERSON] було визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другою та третьою статті 185 Кримінального кодексу України, та на підставі статей 70, 71 Кримінального кодексу України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Згідно з розпорядженням Чигиринської райдержадміністрації від 18.06.2018 № 190 опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] , було призначено [PERSON] . Після повернення із місць позбавлення волі відповідачка не звернулася із заявою до Служби у справах дітей Чигиринської міської ради стосовно повернення їй дитини, жодним чином не цікавилася долею сина та самоусунулася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків. Відповідно до довідки Рацівського старостинського округу Чигиринської міської ради Черкаської області від 25.03.2025 № 18/12-05, [PERSON] на даний час на території с. Рацеве не проживає. 10.03.2025 опікун [PERSON] звернувся до Служби у справах дітей Чигиринської міської ради із заявою, якою повідомив, що мати дитини після відбуття покарання не повернулася проживати за місцем своєї реєстрації. За час опіки [PERSON] над малолітнім [PERSON] відповідачка не відвідувала сина, не спілкувалася із ним та не проявляла зацікавленості щодо його навчання та повсякденного життя. Як стверджує опікун, дитина не виявляє бажання повертатися в її сім`ю. Згідно інформації Рацівського ліцею Чигиринської міської ради Черкаської області від 25.03.2025 № 27/1 [PERSON] з 2018 року до теперішнього часу зацікавленості у навчанні та шкільному житті сина не проявляла, з педагогічними працівниками чи класним керівником не спілкувалася. Вихованням та навчанням дитини займається дідусь [PERSON] . Відповідачка [PERSON] бажання повернути дитину не виявляла, з відповідною заявою до органу опіки та піклування не зверталася, крім того фактично самоусунулась від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків. Остання не забезпечує фізичний, культурний, духовний і соціальний рівень життя своєму сину, не створила належні умови для життя та розвитку дитини, не займається його вихованням, утриманням, не забезпечує харчуванням, лікуванням, не цікавиться його життям та здоров`ям. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Чигиринської міської ради, що відбулося 27.03.2025, розглянуто питання щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . На засідання комісії відповідачка без жодних істотних причин не з`явилась, хоча про час і місце проведення засідання була повідомлена належним чином. Про свою відсутність членів комісії не попереджала, про своє бажання відстояти права бути матір`ю [PERSON] жодним чином не заявила. Зі слів опікуна, [PERSON] практично 10 років ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Навіть ще до засудження судом та відбування покарання остання мало проявляла інтерес до дитини. Вихованням малолітнього [PERSON] та його утриманням займався він з дружиною. [PERSON] схильна до зловживання алкогольними напоями, постійного місця роботи не має. Наразі, за наявною інформацією, відповідачка хоче влаштуватися на роботу в місті Черкаси, але з утриманням дитини не допомагає, оскільки перебуває в скрутному матеріальному становищі та має борги. З огляду на неявку [PERSON] на засідання комісії 27.03.2025, прийнято рішення продовжити термін розгляду зазначеного питання. 23.04.2025 відбувся черговий розгляд питання комісією, на засідання якої відповідачка знову не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час і місце його проведення. За цей період [PERSON] жодних дій щодо налагодження контакту з дитиною та створення відповідних умов для їх спільного проживання не вчинила, бажання повернути дитину не проявила. Ураховуючи той факт, що відповідачка [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а будь-які заходи впливу не призвели до позитивного результату, просять позбавити її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 13.05.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. За ініціативи суду залучено до участі у справі в якості третьої особи опікуна дитини - [PERSON] . На підставі розпорядження заступника керівника апарату Чигиринського районного суду Черкаської області № 35 від 19 червня 2025 року у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку проведено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2025 головуючим суддею у вказаній цивільній справі визначений суддя Попельнюх А. О., після чого ухвалою від 23.06.2025 вказана справа прийнята суддею до свого провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 24.06.2025 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник виконавчого комітету Чигиринської міської ради - за посадою Холод А. В. позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Додатково пояснив, що відповідачка взагалі не спілкується з сином, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, місце її перебування на даний час невідоме, тому наявні підстави для застосування виключного заходу реагування та позбавлення її батьківських прав, що буде відповідати забезпеченню найкращих інтересів дитини. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що онук проживає разом із ним протягом тривалого часу і перебуває на його утриманні. Відповідачка самоусунулася від виконання своїх материнських обов`язків, не цікавиться життям, здоров`ям, вихованням сина, веде аморальний спосіб життя. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Правом подання відзиву на позов не скористалася. Представник Служби у справах дітей Чигиринської міської ради Січовий С. В. у судове засідання не з`явився, подавши заяву про відсутність заперечень щодо задоволення позову та розгляд справи без участі представника Служби у справах дітей. У зв`язку із неявкою відповідачки без поважних причин, ураховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши учасників, дослідивши наявні у справі докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Спір, що виник між сторонами, стосується особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей, тому застосуванню до них підлягають положення Глави 13 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження від 04.10.2011, виданим Рацівською сільською радою Чигиринського району Черкаської області, актовий запис № 22 (а.с. 27). Судом також установлено, що відомості про батька дитини - [PERSON] внесені в порядку ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини регламентовані статтею 150 Сімейного кодексу України, до яких віднесено такі обов`язки, зокрема: -батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; -батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; -батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; -батьки зобов`язані поважати дитину; -передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; -забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; -забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Окремою нормою визначені підстави позбавлення батьківських прав, зокрема відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч. 3 ст. 164 СК України). Згідно з вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 08.02.2018 у справі № 708/1092/17 відповідачку [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, на підставі ст.ст. 70, 71 Кримінального кодексу України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців (а.с. 11-14). Відповідно до розпорядження Чигиринської районної державної адміністрації від 12.06.2018 № 181 малолітньому [PERSON] наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв'язку із засудженням матері дитини до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців за вироком суду (а.с. 25). Згідно з розпорядженням Чигиринської райдержадміністрації від 18.06.2018 № 190 опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] , призначений [PERSON] (а.с. 26). Відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але на території села не проживає, що підтверджено довідкою Рацівського старостинського округу Чигиринської міської ради № 18/12-05 від 25.03.2025 (а.с. 20). З наданого суду висновку, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Чигиринської міської ради від 24.04.2025 № 1315-68 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] », встановлено, що за наслідками розгляду вказаного питання прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини (а.с. 15-18, 24). Під час надання вказаного висновку спеціалістами Органу опіки та піклування було враховано, що дитина проживає з опікуном [PERSON] . [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі бажання повернути дитину не виявляла, з відповідною заявою до органу опіки та піклування не зверталася, крім того фактично самоусунулась від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків. Остання не забезпечує фізичний, культурний, духовний і соціальний рівень життя своєму сину, не створила належні умови для життя та розвитку дитини, не займається його вихованням, утриманням, не забезпечує харчуванням, лікуванням, не цікавиться його життям та здоров`ям, не бере участі у навчальному процесі сина, про що також свідчить інформаційна довідка Рацівського ліцею Чигиринської міської ради Черкаської області № 27/01 від 25.03.2025 (а.с. 19). На засідання комісії з питань захисту прав дитини Чигиринської міської ради відповідачка не з`являлась без поважних причин, будучи належним чином повідомленою про час і місце проведення засідань. За своєю правовою природою позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Вирішуючи даний спір, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, ратифікованою Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу як найкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 7 грудня 2006 по справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111/. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 20 Конвенції про права дитини, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Відповідно до п. 8 Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою КМУ № 866 від 24.09.2008 року протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем проживання дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] не цікавиться життям, вихованням та розвитком сина, не виконує обов`язки по його утриманню, матеріальному забезпеченню, не вчиняє жодних дій, спрямованих на забезпечення фізичного і духовного розвитку дитини, підготовки його до самостійного життя, не надає доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Приймаючи рішення, суд також враховує висновок Служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки, а також бере до уваги свідоме нехтування відповідачкою батьківськими обов`язками та ухилення від їх виконання. Сукупність наведених фактів та обставин дає суду підстави для висновку, що позов підлягає задоволенню. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує положення статті 141 ЦПК України, відповідно до яких понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в сумі 2 422,40грн підлягають стягненню на його користь із відповідачки. Також з відповідачки на користь держави підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн, що відповідає вимогам п. 1.1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», оскільки при зверненні до суду позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону був звільнений від його сплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved