Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Основ`янського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просили суд визнати за ними право спільної часткової власності по 1/2 частці квартири [ADDRESS] загальною площею 66,2 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачам на праві спільної часткової власності по 1/2 частці належить вищевказана квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням від 23.11.2000 №6139 Фірмою «Аудит-Куп`янськ» 23.11.2000. Позивачі вселилися у квартиру на підставі ордеру №180 від 11.06.1999, виданого на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Внаслідок збройної агресії рф в Україні квартира пошкоджена. Для отримання компенсації у позивачів виникла необхідність задокументувати пошкоджене майно. Позивачі звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно та отримали відмову в проведенні реєстраційних дій. У зв`язку з вищевикладеним позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом, оскільки в інший спосіб визнати право власності і зареєструвати своє право власності неможливо. Ухвалою від 08.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.06.2025 підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті. Позивачі у судове засідання не з`явилися, у позовній заяві просили розглянути справу без їх участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, від начальника Куп`янської міської військової адміністрації на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника міської військової адміністрації за наявними в матеріалах справи документами згідно з вимогами чинного законодавства. Відповідно до ч.3\~ст.211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. Так, [PERSON] 11.06.1999 за №180 було видано талон до ордеру з правом на заселення в трикімнатну квартиру зі своїм сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.11.2000, виданого фірмою «Аудит-Куп`янськ» позивачам [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності, а саме по 1/2 частці квартира за адресою: [ADDRESS] , загальна площа якої 66,2 кв. м. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 23.11.2000 №6139. Відповідно до технічного паспорта квартира має загальну площу 66,2 кв.м., житлову площу 41,4 кв.м., в тому числі: 1 - а кімната 13,9 кв.м., 2-а кімната 17,4 кв.м., 3-я кімната 10,1 кв. м, кухні площею -7,0 кв.м, ванної кімнати площею 2,6 кв. м., вбиральні (поєднаної) 1,0 кв.м., коридору 13,3 кв.м, квартира обладнана 1 балконом 3,0 кв.м. Відповідно до інформаційної довідки №383580538 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна відомості відносно квартири за адресою: [ADDRESS] відсутні. Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради за №78333887 та №78332815 від 10.04.2025 відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] за позивачами, у зв`язку з тим, що подані документи не дають змогу встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону підставою для відмови в державній реєстрації прав є подання документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Таким чином, позивачі на теперішній час не мають документів, які б могли підтвердити право власності на вищевказану квартиру, окрім свідоцтва про право власності та технічного паспорту на квартиру. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України "Про правовий режим воєнного стану"\~введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (у редакції станом на час розгляду справи), м. Куп`янськ, що відноситься до Куп`янської міської територіальної громади Харківської області віднесено до території можливих бойових дій. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно із частиною першою\~статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша\~статті 328 цього Кодексу). Відповідно до\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною першою\~статті 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з вимогами\~статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З приписів\~ст. 392 ЦК України\~слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування\~ст. 392 ЦК України\~є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Частина четверта\~статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~містить припис стосовно того, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього\~Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, у випадках, визначених\~статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом. Частиною третьою статті 3 Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1. реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2. на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. До 2013 року реєстрація права власності на житлові будинки проводилася Бюро технічної інвентаризації, із видачею про це документів (Витягів) або проставленням відповідних штампів (відміток) на самому документі. Така реєстрація проводилася БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (в якому реєструвалися виключно квартири, будинки, приміщення). На даний час КП «Куп`янське БТІ» не здійснює господарську діяльність, його будівля повністю зруйнована, база даних та архівні справи знищені внаслідок збройної агресії рф. Відсутність реєстрації права власності відповідно до\~Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. Згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, оцінивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності та достатності, аналізуючи встановлені у справі обставини, беручи до уваги, що у позивачів відсутня можливість одержати в КП «Куп`янське БТІ» відповідні документи у зв`язку з його повним знищенням, суддя дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати за позивачами право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , оскільки це не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб і є єдиним можливим способом захисту прав та законних інтересів позивачів. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В той же час, враховуючи обставини справи та відсутність порушень прав позивачів з боку відповідача, суд дійшов висновку про покладення судових витрат на позивача.

Outcome: approved