Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 22.08.2022 здійснено ідентифікацію клієнта [PERSON] , який підписав заяву\~ про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». У подальшому [PERSON] виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою»,\~ ознайомився із актуальними умовами кредитування та 25.01.2023 року підписав Паспорт\~ кредиту за допомогою ОТР. Після чого із відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано Кредитний договір від 25.01.2023 про надання строкового кредиту у розмірі 64 200 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 міс із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. Додаткового підписано графік кредиту. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти в розмірі, встановленому договором. Однак [PERSON] порушує свої зобов`язання за укладеним з позивачем договором, у зв`язку з чим станом на 16.03.2025 року має заборгованість 36 829, 44 грн, яка складається з 32 014, 44 грн заборгованості за тілом кредиту, 4815, 0 грн заборгованості за нарахованими відсотками.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Тому представник позивача просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 36 829, 44 грн та понесені судові витрати.\~\~\~\~\~ Ухвалою від 17 квітня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 19 травня 2025 року, у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України ухвалено справу розглядати з повідомленням сторін. Відповідачу за місцем реєстрації було направлено судову повістку та матеріали. Судова повістка та матеріали, що направлялись відповідачу повернулись до суду не врученими із відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою, тобто відповідач не вважалась належним чином повідомленою про розгляд справи в суді, тому ухвалою від 19 травня 2025 року було вирішено проводити розгляд справи у заочному порядку, розгляд справи відкладено на 02 липня 2025 року, про місце, дату і час судового засідання повідомлено відповідача [PERSON] шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідача повідомлено про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади, яке розміщено 19 травня 2025 року.\~\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не подав, про дату час і місце судового розгляду повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому у відповідності до положень ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд, за згодою позивача, ухвалює провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України, коли у\~ разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, заперечення на позов не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування даних умов. Крім того, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.\~\~ 22 серпня 2022 року\~ [PERSON] підписав заяву\~ про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.44-66)\~ 25 січня 2023 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредит ний договір яким узгоджена сума кредиту 64 200 грн, строку кредитування 36 місяців, розмір процентної ставки 1, 5%, яка сплачується щомісячно від загальної суми кредиту (18% річних) та інші необхідні умови, з якими позичальник [PERSON] погодився, власноручно підписавши договір (а.с.67-72)\~ Також [PERSON] власноручно підписав графік платежів за кредитом (а.с.73-75), та паспорт споживчого кредиту (а.с.76-77)\~ Згідно розрахунку заборгованості за договором від 25.01.2023, наданому позивачем, [PERSON] має заборгованість 36 829, 44 грн, яка складається з 32 014, 44 грн заборгованості за тілом кредиту, 4815, 0 грн заборгованості за нарахованими відсотками (а.с.35-40)\~\~\~\~\~ При вирішенні зазначеної справи судом застосовуються наступні норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.\~\~\~\~\~\~\~\~ У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.\~\~\~\~\~ Частинами 1- 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем про те, що заборгованість за кредитним договором відсутня, не надано жодного доказу, який би свідчив про виконання нею взятих на себе зобов?язань. Натомість позивачем надано розрахунок заборгованості, який відповідачем не спростований. Аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку\~ про те, що позивачем\~ надані\~ належні та допустимі докази на підтвердження фактично отриманих відповідачем у позивача грошових коштів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки в ході розгляду справи суд прийшов до висновку що відповідач є таким, що порушив свої зобов`язання за договором і права позивача порушені невиконанням відповідачем умов укладеного сторонами кредитного договору. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.\~\~ Щодо розподілу судових витрат у справі, то суд зазначає, що відповідно до ч. 1, пунктів 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 2 422 грн. 40 коп, підтверджується платіжною інструкцією від 24.03.2025 року та відповідною випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 24.03.2025 року, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, та підлягають стягненню на користь позивача з відповідача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved