Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про звернення стягнення на спадкове майно спадкоємців боржника [PERSON] , який помер [INFO] , яке на час відкриття спадщини належало спадкодавцю, а саме на земельну ділянку кадастровий номер №1225084300:02:195:0102 площею 32,4857 га, що розташована на території колишньої Микільської сільської ради, Солонянського району, Дніпропетровської області, цільове використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на земельну ділянку кадастровий номер №1225084300:02:195:0002 площею 13,9035 га, що розташована на території колишньої Микільської сільської ради, Солонянського району, Дніпропетровської області, цільове використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в рахунок погашення його заборгованості за кредитним договором № 00091/RD від 05 липня 2007 року в розмірі 95699,32 доларів США, що в еквіваленті становить 3942180 грн. 36 коп. та визнання за позивачем права власності на земельну ділянку кадастровий номер №1225084300:02:195:0102 площею 32,4857 га, що розташована на території колишньої Микільської сільської ради, Солонянського району, Дніпропетровської області, цільове використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на земельну ділянку кадастровий номер №1225084300:02:195:0002 площею 13,9035 га, що розташована на території колишньої Микільської сільської ради, Солонянського району, Дніпропетровської області, цільове використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IVДП № 117570 від 09 жовтня 2001 року. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 05 липня 2007 року між ВАТ «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК», який з листопада 2010 року перейменовано у ПАТ «МАРФІН БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00091/RD від 05 липня 2007 року про надання кредиту в розмірі 134624,00 доларів США, з яких 120000,00 доларів США на придбання та освоєння земельної ділянки та 14624,00 доларів США на сплату страховий платежів, зі сплатою 15% річних за фактичний період користування кредитними коштами, терміном погашення до 04 липня 2012 року включно. В якості забезпечення виконання зобов`язань був укладений договір поруки № 00377-rd від 03 серпня 2010 року з [PERSON] та № 00377-rd від 26 вересня 2009 року з [PERSON] . У зв`язку з невиконанням зобов`язання рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2013 року, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «МАРФН БАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 97732,20 доларів США. Відповідно до рішень загальних зборів акціонерів змінено назву банку на ПАТ «МТБ БАНК». Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2013 року, визнано договір поруки № 00377-rd від 26 вересня 2009 року, додаткові угоди №№ 1, 2 від 03 серпня 2010 року та 20 вересня 2011 року відповідно, такими, що припинили свою дію з 05 січня 2013 року. 22 серпня 2023 року згідно договору про відступлення права вимоги, право вимоги за кредитним договором № 00091/RD від 05 липня 2007 року перейшло до ТОВ «ЛЕНД ЕСТЕЙТ 2023» та [PERSON] в рівних частках по 1/2 частці кожному. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна сума боргу складає 95699,32 доларів США. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21\~листопада 2023 року замінено правонаступника стягувача на [PERSON] , а 30 липня 2024 року відповідно до договору №30/07 право 1/2 частки вимоги ТОВ «ЛЕНД ЕСТЕЙТ 2023» відступило [PERSON] . [PERSON] , який має заборгованість перед позивачем, помер [INFO] , і мав на праві власності земельні ділянки з кадастровим номером №1225084300:02:195:0102 площею 32,4857 га та з кадастровим номером №1225084300:02:195:0002 площею 13,9035 га, Його дружина, [PERSON] , яка фактично успадкувала вказані земельні ділянки, не задовольнила вимоги кредитора спадкодавця, у зв`язку з чим, позивачав просив звернутися стягнення на зазначені земельні ділянки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та визнати за ним права власності на земельні ділянки. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідачка та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи згідно письмових пояснень просила розглядати справу у відсутність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О. (Т. 1 а. с. 204, 205). Суд вислухавши представника позивача, з`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов в частині звернення стягнення на спадкове майно підлягає задоволенню, в частині визнання права власності на земельні ділянки не підлягає задоволенню з таких підстав. Суд постановив проводити заочний розгляд справи. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, при цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору № 00091/RD від 05 липня 2007 року, укладеного між ВАТ «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК» та [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] отримав в кредит грошові кошти в розмірі 134624,00 доларів США зі сплатою 15% річних за фактичний період користування, терміном погашення до 04 липня 2012 року включно (Т. 1 а. с. 11-13). Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 05 березня 2009 року, Роздобудько П. М. на випадок своєї смерті заповів належну йому на праві власності земельну ділянку, кадастровий номер 1224881700-01-003-0014, надану для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дібровської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON] (Т. 2 а. с. 52). Відповідно до договору поруки № 00357rd від 26 червня 2009 року, [PERSON] є поручителем по виконанню [PERSON] кредитного договору №\~00091/RD від 05 липня 2007 року (Т. 1 а. с. 46, 47). Як вбачається з договору поруки № 00357rd від 03 серпня 2010 року, [PERSON] є поручителем по виконанню [PERSON] кредитного договору № 00091/RD від 05 липня 2007 року (Т. 1 а. с. 51, 52). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2013 року договір поруки № 00357rd від 26 червня 2009 року визнано таким, що припинив свою дію з 05 січня 2013 року (Т. 1 а. с. 55, 56). Як вбачається з договору № 00091/ RD відступлення права вимоги від 04 серпня 2020 року, ПАТ «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОКСИМА» право вимоги за кредитним договором № 00091/RD від 05\~липня 2007 року, договором поруки № 00357rd від 26 червня 2009 року, договором поруки № 00357rd від 03 серпня 2010 року (Т. 1 а. с. 57-59). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 січня 2025 року, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (Т. 1 а. с. 162). Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 01 вересня 2021 року приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О., відкрито виконавче провадження № 66671473 по виконанню виконавчого листа № 1 № \~04/2569/13-ц виданого 21 листопада 2013 року, відповідно до якого стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «МАРФІН БАНК» борг за кредитом і процентами в сумі 97732,20 доларів США (Т. 1 а. с. 149, 150, 210 зворот). Як вбачається з постанови про арешт коштів боржника від 13 вересня 2021 року приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О. по виконавчому провадженню № 66671473 по виконанню виконавчого листа № 1 №\~204/2569/13-ц виданого 21 листопада 2013 року, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на, які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] (Т. 1 а. с. 211 зворот, 212). З постанови про арешт майна боржника від 13 вересня 2021 року приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О. по виконавчому провадженню № 66671473 по виконанню виконавчого листа № 1 № 204/2569/13-ц виданого 21 листопада 2013 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] (Т. 1 а. с. 214 зворот, 215). Згідно повідомлення АТ «АЛЬА-БАНК» № 86730/26-б/б від 05 жовтня 2021 року, постанова про накладення коштів боржника [PERSON] не прийнята до виконання у зв`язку з тим, що зазначена особа не є клієнтом банку (Т. 1 а. с. 217). Відповідно до актового запису про смерть № 2568 від 22 жовтня 2021 року, [PERSON] помер [INFO] (Т. 1 а. с. 83, 222). Дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 жовтня 2022 року (Т. 2 а. с. 47). З договору № 00014 відступлення права вимоги від 22 серпня 2023 року вбачається, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОКСИМА відступило ТОВ «ЛЕНД ЕСТЕЙТ 2023» право вимоги за кредитним договором № 00091/RD від 05 липня 2007 року, договором поруки № 00357rd від 26 червня 2009 року, договором поруки № 00357rd від 03\~серпня 2010 року (Т. 1 а. с. 63-65). Згідно ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21\~листопада 2023 року, замінено первісного стягувача ПАТ «МТБ БАНК» на його правонаступників ТОВ «ЛЕНД ЕСТЕЙТ 2023» та [PERSON] у виконавчому провадженні № 66671473, з примусового виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2013 року по цивільній справі № 204/2569/13, в рівних частках (Т. 1 а. с. 78, 79, 219, 220). Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 року по виконавчому провадженні № 66671473, згідно виконавчого листа № 1 № 204/2569/13-ц від 21 листопада 2013 року Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, замінено стягувача ПАТ «МТБ БАНК» на його правонаступника [PERSON] (Т. 1 а. с. 80, 221, Т. 2 а. с. 57). Як вбачається з договору № 30/07 відступлення 1/2 частки права вимоги від 30\~липня 2024 року, ТОВ «ЛЕНД ЕСТЕЙТ 2023»» відступило [PERSON] право вимоги за кредитним договором № 00091/RD від 05 липня 2007 року, договором поруки № 00357rd від 26 червня 2009 року, договором поруки № 00357rd від 03 серпня 2010 року (Т.\~1 а. с. 84, 85). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 396112080 від 23 вересня 2024 року, власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 46,3892 га, яка розташована на території Микільської сільської ради, кадастровий номер 1225084300:02:195:0102, є [PERSON] (Т. 1 а. с. 93). Дана обставина підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 117570 від 09 жовтня 2001 року (Т. 1 а. с. 92). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №396114730 від 23 вересня 2024 року, власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 13,9035 га, яка розташована на території Микільської сільської ради, кадастровий номер 1225084300:02:195:0002, є [PERSON] (Т. 1 а. с. 94). Як вбачається з вимоги про погашення кредитної заборгованості від 03 жовтня 2024 року, позивачем направлялася вимога відповідачці щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 00091/RD від 05 липня 2007 року (Т. 1 а. с. 90, 91). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса) № 126/01-16 від 21 жовтня 2024 року, коло спадкоємців після смерті [PERSON] , що звернулися із заявами щодо прийняття спадщини померлого є [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину не видавалися (Т. 1 а. с. 224). Заявою від 21 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченку О. О. із заявою про включення кредиторних вимог до спадкової маси після померлого [PERSON] в розмірі 97732,20 доларів США (Т. 2 а. с. 56). Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 57, 60 ЦПК України передбачено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1225 ЦП України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Статтею 1281 ЦК України - спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Як вбачається з ч.ч. 1, 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оцінюючи досліджені докази в сукупності суд приходить до висновку, що позивач довів, що [PERSON] був боржником за кредитним договором № 00091/RD від 05\~липня 2007 року разом з додатковими угодами, право вимоги за яким відійшло до позивача. При цьому відповідачка, яка була обізнана про боргові зобов`язання [PERSON] , оскільки як його дружина надавала згоду на укладення кредитного договору №00091/RD від 05 липня 2007 року, не задовольнила вимоги позивача про сплату заборгованості за кредитним договором. У зв`язку зі смертю [PERSON] спадкоємицею земельних ділянок кадастровий номер №1225084300:02:195:0102 площею 32,4857 га, та кадастровий номер №1225084300:02:195:0002 площею 13,9035 га є його дружина [PERSON] , яка проживала зі своїм чоловіком [PERSON] на день його смерті та фактично прийняла спадщину, та якій відійшли його права та обов`язки, в тому числі погашення заборгованості за кредитним договором №00091/RD від 05 липня 2007 року та [PERSON] .. Позивач виконав вимоги передбачені ст. 1281 ЦК України, а відповідачка, яка є спадкоємицею боржника, свого обов`язку в частині задоволення вимог кредитора спадкодавця не виконала. Не виконав вимоги кредитора і спадкоємець [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що з врахуванням того що [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками за боргом [PERSON] , тому вимоги позивача пред`явленні на власний розсуд в порядку ст. 543 ЦК України до відповідачки, як до однієї із солідарних боржників, про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №00091/RD від 05 липня 2007 року в розмірі 95699,32 доларів США на спадкове майно боржника [PERSON] , а саме на земельні ділянки кадастровий номер №1225084300:02:195:0102 площею 32,4857 га, та кадастровий номер №1225084300:02:195:0002 площею 13,9035 га підлягають задоволенню. Що стосується вимог про визнання права власності на земельні ділянки суд зазначає таке. Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Визнання права як універсальний спосіб захисту абсолютних та виключних прав і охоронюваних законом інтересів передбачається у ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. Особливості правовідносин між кредитором і спадкоємцями боржника, як вже вказано судом, регламентуються спеціальними нормами ЦК України про спадкування. Статтею 1282 ЦК України передбачається спеціальний, додатковий за своєю правовою природою спосіб захисту цивільних прав та інтересів кредитора спадкодавця в разі, якщо спадкоємець не виконує його вимог. Разом з тим зазначена норма не конкретизує способів звернення стягнення на майно та не передбачає можливості звернути стягнення на майно, отримане спадкоємцями, шляхом визнання на нього права власності за кредитором, а лише встановлює обов`язок суду в разі пред`явлення відповідного позову та доведення його підстав звернути стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. У цій статті було вказано, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. При цьому будь-якої можливості суду визнавати право власності на майно спадкодавця за кредитором, вказана норма не надає. Дані висновки суду відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 13 липня 2022 року по справі № 645/6151/15-ц. Таким чином, посилання позивача, що звернення стягнення шляхом визнання за ним права власності на земельні ділянки кадастровий номер №1225084300:02:195:0102 площею 32,4857 га, та кадастровий номер №1225084300:02:195:0002 площею 13,9035 га, є безпідставними, у зв`язку з чим в задоволені позову про визнання права власності на земельні ділянки слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку з задоволенням позову про звернення стягнення на спадкове майно, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду (Т. 1 а. с. 8, Т. 2 а. с. 119). На підставі викладеного, ст.ст. 16, 392, 509, 543, 1216, 1218, 1225, 1268, 1281, 1282 ЦК України,

Outcome: partial