Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

ТОВ «ФК`ПРОЦЕНТ» звернулося до Берегівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №10413 від 17.04.2024 року в розмірі 50435,00 грн.. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, а саме: 2422,40 грн. судового збору та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 10413 від 17.04.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] .. Відповідач отримав кредит у розмірі 7000 гривень, строком на 365 днів (до 17.04.2025 року), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування (620,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». У зв`язку з порушеннями зобов`язань, заборгованість Відповідача [PERSON] за Кредитним договором по нарахованим та не сплаченим процентам станом на 24.04.2025 року становить 50435,00 гривень, з яких: 7000,00 грн. заборгованість за кредитом; 43435,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами за період з 17.04.2024 року по 17.04.2025 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,7 % за кожен день користування кредитом (620,5% річних) та Графіку платежів. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, відповідач відзив щодо позову не подав. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 09.05.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. В межах вимог ст. 280 ЦПК України, суд у даній справі на підставі наявних у ній документів ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Позаяк, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин і без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що до укладеного Кредитного договору № 10413 від 17.04.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] .. Відповідач отримав кредит у розмірі 7000 гривень, строком на 365 днів (до 17.04.2025 року), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування (620,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст.ст. 509, 510,\~526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 525,\~ст. 625 ЦК України). Згідно із\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитних договорів, які регулюються нормами\~Цивільного кодексу України. Стаття\~ст. 1054 ЦК України\~вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування (620,50% річних). Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. Кредитного договору становить 365 днів. Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору, періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні 10 днів, що відображено в Додатку №1 до Кредитного договору. Відповідно до п.п. 2.4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк (п. 1.3. Кредитного договору) повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, нарахування процентів за Кредитним договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у пункту 1.1. Кредитного договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у пункті 8 цього Договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Таким чином, у межах строку кредитування відповідач зобов`язаний був сплачувати позивачу проценти періодичними платежами кожні 30 днів. Відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом починаючи з 17.04.2024 року, що відображено у Розрахунку заборгованості, чим порушив умови Кредитного договору, тобто не виконав взятих на себе зобов`язань. У зв`язку з порушеннями зобов`язань заборгованість відповідача [PERSON] за Кредитним договором по нарахованим та не сплаченим процентам станом на 24.04.2025 року становить 50435,00 гривень, з яких: 7000,00 грн. заборгованість за кредитом; 43435,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами за період з 17.04.2024 року по 17.04.2025 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,7 % за кожен день користування кредитом (620,5% річних) та Графіку платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. На спростування розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «ФК`ПРОЦЕНТ», відповідач відзиву відносно позову до суду не подав. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав згідно Кредитного договору позику, зі щомісячною сплатою суми кредиту та процентів, однак вчасно не здійснював платежів для погашення суми заборгованості за нарахованими процентами, тому позов ТОВ «ФК`ПРОЦЕНТ» про стягнення з нього заборгованості в розмірі 50435,00 гривень є підставним і підлягає до задоволення. Крім цього,\~позивачем заявлено\~клопотання про\~відшкодування витрат\~на професійну\~правничу допомогу\~в розмірі\~10000,00\~грн..\~На підтвердження\~понесених витрат\~на професійну\~правничу допомогу\~представником позивача\~подано: договір №03/06/2024 від 03.06.2024 року про надання юридичних послуг; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; довіреність від 03.06.2024 року; Акт приймання-передачі наданих послуг №18 від 28.02.2025 року до договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 року; платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 28.02.2025 року. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Разом з цим, суд вважає, що заявлений розмір витрат позивача на правову допомогу є неспівмірними зі складністю справи та виконаними адвокатом роботи (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторін. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.. Судові витрати в сумі 2422,40 гривень по справі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved