Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до ТОВ «Стелс-1» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 30.08.2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Трофімов Р.В. звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ТОВ «Стелс-1» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в червні 2019 року позивач [PERSON] влаштувався на роботу до відповідача ТОВ «Стелс-1» на посаду охоронця. Обов`язки по охороні до жовтня місяця 2020 року, позивач [PERSON] здійснював по об`єктам «Текхостінг», що знаходиться у м. Львові, оскільки між вказаними підприємствами були укладені господарські договори по охороні приміщень. Розмір заробітної плати позивача [PERSON] з лютого по квітень складав - 8000 грн/міс, а з травня по липень - 9000 грн/міс. Однак, заробітна плата виплачувалась позивачу [PERSON] у неповному обсязі, а починаючи з травня місяця 2020 року почались затримки у виплатах по часу, і на початок жовтня невиплата заробітної плати склала більше трьох місяців. Також, у неповному обсязі оплачувалась робота в святкові і вихідні дні, за надурочний час, роботу в нічний час. Крім цього, позивач [PERSON] вказує, що йому не була виплачена компенсація за невикористану відпустку. Позивач [PERSON] неодноразово звертався з питань несвоєчасної виплати до менеджера з охорони відповідача ТОВ «Стелс-1», однак йому повідомляли, що він працював неофіційно і взагалі не має право на будь-які виплати. 13.10.2020 року позивач [PERSON] написав заяву на звільнення і про виплату заборгованості по заробітній платі. Відповідачем ТОВ «Стелс-1» було перераховано на його рахунок лише частину коштів, однак виплату решти заборгованості відповідач ТОВ «Стелс-1» так і не здійснив позивачу [PERSON] . Позивач [PERSON] звернувся за захистом своїх прав до суду. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15.06.2021 року у справі № 461/8916/20, суд ухвалив стягнути з ТОВ «Стелс-1» на користь позивача [PERSON] суму невиплаченої заробітної плати в розмірі 18000,00 грн. Постановою Львівського апеляційного суду від 17.12.2021 року у справі №461/8916/20, апеляційну скаргу ТОВ «Стелс-1» залишено без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 15.06.2021 року залишено без змін. 23.05.2023 року відповідач ТОВ «Стелс-1» виконав рішення суду та виплатив позивачу [PERSON] заборгованість у розмірі 18000,00 грн. Позивач [PERSON] вважає, що має право на нарахування йому середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач [PERSON] зазначає, що розмір його середньої заробітної плати становить 295,08 грн, який розраховується в наступний спосіб: розмір його заробітної плати за серпень 2020 року, який становить 9000,00 грн та липень 2020 року, який становить 9000,00 грн додається та складає 18000,00 грн. Число календарних днів за цей період складає в серпні 2020 року - 31 день, у вересні 2020 року - 30 днів, тобто сукупно - 61 день. Відповідно розмір середньої заробітної плати позивача складає 295,08 грн (18 000,00 грн / 61 день). Вказує, що оскільки з дня звільнення з роботи, а саме з 13.10.2020 року заробітна плата не була виплачена позивачу [PERSON] в повному обсязі, тому у відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України відповідач ТОВ «Стелс-1» зобов`язаний виплатити позивачу [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку, тобто, починаючи з 13.10.2020 року по 23.05.2023 року. Разом кількість робочих днів, за весь час затримки розрахунку, тобто, починаючи з 13.10.2020 року по 23.05.2023 року становить 951 день. Отже, позивач [PERSON] вважає, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з відповідача ТОВ «Стелс-1» на його користь становить: 295,08 грн (середньоденна заробітна плата) х 951 (кількість днів за весь час затримки) = 280621,08 грн. 02.10.2024 року представником відповідача ТОВ «Стелс-1» подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач ТОВ «Стелс-1» вважає вимоги позивача [PERSON] необґрунтованими та безпідставними. Відповідач ТОВ «Стелс-1» не погоджується з висновками щодо влаштування позивача [PERSON] на роботу на посаду «охоронця» до відповідача ТОВ «Стелс-1» для охорони об`єкту ТОВ «Текхостінг», оскільки з позиції відповідача ТОВ «Стелс-1», позивач [PERSON] жодного разу не був працівником відповідача ТОВ «Стелс-1» та не вступав із відповідачем ТОВ «Стелс-1» у трудові відносини. Крім того, відповідач ТОВ «Стелс-1» ніколи не мало жодних фінансово-господарських взаємовідносин із ТОВ «Текхостінг» по охороні його об`єктів. Відповідно до змісту рішення Галицького районного суду м. Львова від 15.06.2021 року у справі №461/8916/20 зазначено, що «підписання трудового договору відбулося у формі цивільно-правової угоди». Відповідач ТОВ «Стелс-1» стверджує, що виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 15.06.2021 року у справі №461/8916/20, яке вступило в законну силу, не підтверджують наявність трудових правовідносин між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Стелс-1», а здійснена оплата відповідачем позивачу не є оплатою заборгованості по заробітній платі. Таким чином, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заяви (клопотання) учасників справи: 22.09.2023 року на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області надійшло клопотання представника відповідача ТОВ «Стелс-1» Вокал О.І. про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 23.10.2023 року на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області надійшло клопотання представника відповідача ТОВ «Стелс-1» Вокал О.І. про забезпечення проведення відеоконференції по справі. 09.09.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання позивача [PERSON] про проведення розгляду справи без його участі, за участю його представника адвоката Трофімова Р.В. 09.09.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Трофімова Р.В. про зміну предмета позову. 15.05.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Трофімова Р.В. про відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення. 15.05.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання позивача [PERSON] про проведення розгляду справи без його участі, за участю його представника адвоката Трофімова Р.В. 19.06.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли письмові пояснення до судових дебатів представника позивача [PERSON] - адвоката Трофімова Р.В. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.08.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.10.2023 року матеріали цивільної справи передано за підсудністю. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26.12.2023 року матеріали цивільної справи прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 11.09.2024 року змінено предмет позову. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05.11.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання: - позивач [PERSON] не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подав клопотання про проведення розгляду справи без його участі. - представник відповідача ТОВ «Стелс-1» не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу Шевченківського районного суду м. Львова не надходило. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Трофімов Р.В. просив задовольнити позовну заяву. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що: У червні 2019 року позивач [PERSON] влаштувався на роботу на посаду охоронця до відповідача ТОВ «Стелс -1», для охорони об`єкту «Текхостінг». Заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 09.02.2021 року у справі №461/8916/20 позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Стелс-1» про стягнення невиплаченої заробітної плати задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Стелс-1» на користь [PERSON] стягнення невиплаченої заробітної плати в розмірі 24537,60 грн. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.04.2021 року у справі №461/8916/20 заяву представника відповідача ТОВ «Стелс-1» Компанієць В.В. про перегляд заочного рішення суду задоволено частково. Скасовано заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 09.02.2021 року по цивільній справі №461/8916/20 за позовом [PERSON] до ТОВ «Стелс-1» про стягнення невиплаченої заробітної плати. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15.06.2021 року у справі №461/8916/20, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду від 17.12.2021 року, позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Стелс-1» про стягнення невиплаченої заробітної плати задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Стелс-1» на користь [PERSON] суму невиплаченої заробітної плати в розмірі 18000,00 грн. Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» №GP17D981TSPSQ88K від 13.07.2923 року, на рахунок [PERSON] зараховано 18000,00 грн на виконання рішення у справі №461/8916/20. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Датою виникнення спірних правовідносин є дата звільнення позивача з роботи. Згідно зі ст. 117 КЗпП України (в редакції до 19.07.2022 року на дату виникнення спірних правовідносин), у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач провів фактичний розрахунок із позивачем, виплатою заробітної плати поза межами строку, встановленого статтею 116 КЗпП України. Оскільки непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме: виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, суд приходить висновку, що позивач має право на отримання такого відшкодування за затримку виплати спірної індексації. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про оплату праці», порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Обчислення середнього заробітку працівників здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок №100). Згідно з абз. 1 п. 2 розділу ІІ Порядку №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки. Абзацом 4 п. 2 розділу ІІ Порядку №100 передбачено, що у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до пункту 8 розділу IV Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15.06.2021 року у справі №461/8916/20 (залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 17.12.2021 року) ухвалено стягнути з ТОВ «Стелс-1» на користь [PERSON] суму невиплаченої заробітної плати в розмірі 18000,00 грн. У тексті рішення Галицького районного суду м. Львова від 15.06.2021 року у справі №461/8916/20 суд встановив, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по основній заробітній платі за серпень-вересень 2020 року у сумі 18000,00 грн (9000,00 грн в місяць х 2) .... Сума середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, яка підлягає стягненню на користь позивача розраховується наступним чином, розмір заробітної плати позивача за серпень 2020 року (31 день) становить 9000,00 грн, а розмір заробітної плати позивача за вересень 2020 (30 днів) становить 9000,00 грн. Тобто середній заробіток за 1 день становить 295,08 грн (18000,00 грн / 61 день). Враховуючи, що з дня звільнення з роботи, а саме з 13.10.2020 року заробітна плата не була виплачена позивачу в повному обсязі, тому, у відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України відповідач зобов`язаний виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку, тобто, починаючи з 13.10.2020 року по 23.05.2023 року. Разом, кількість робочих днів за весь час затримки розрахунку, тобто, починаючи з 13.10.2020 року по 23.05.2023 року становить 951 день. Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить: 295,08 грн (середньоденна заробітна плата) х 951 (кількість днів за весь час затримки) = 280621,08 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні у розмірі 280621,08 грн. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною першою ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положенням ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. На підставі викладеного та

Outcome: approved