Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник АТ "Акцент-Банк"звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [PERSON] звернулася в Банк щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківський послуг в А-Банк. 18.05.2024 позичальник уклала з Банком кредитний договір №ABН0CТ1551017160162248781, згідно якого відповідачці було надано кредит у розмірі 32 200,00 грн. строком на 36 місяців (до 17.05.2027) зі сплатою процентів у розмірі 75% річних. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, в свою чергу Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 17.04.2025 виникла заборгованість у розмірі 50 620,19 грн., яка складається з наступного: 31688,19 грн. - заборгованість за кредитом, 17318,35 грн. - заборгованість за відсотками, 0,00 грн. - штрафи, 1613,65 грн. - залишок заборгованості за пенею, яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також витрати по сплаті судового збору. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 22.04.2025 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача просить розгляд справи проводити без його участі, про що подав відповідну заяву. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву не подала, заяв та клопотань по суті позовних вимог до суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 13.05.2023 [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг, а також Заву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою (а.с.5-7). Таким чином, будучи клієнтом Банку, [PERSON] 18.05.2024 підписала з АТ «Акцент-Банк» кредитний договір №ABН0CТ1551017160162248781. Згідно умов договору відповідачці було надано кредит у розмірі 32 200,00 грн. строком на 36 місяців з 18.05.2024 по 17.05.2027 включно. Процентна ставка 75% на рік. Кредит надається безготівково шляхом зарахування коштів на банківську картку [NUMBER] (а.с.9-10). Сторонами погоджено Графік платежів, у якому визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с.10 зворот-11). Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] електронним підписом та в якому містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.8). АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за Договором виконав та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 32200,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №TR.36331160.29491.65455 (а.с.13). З виписки по картковому рахунку боржника вбачається, що відповідачка [PERSON] користувалася кредитними коштами та здійснювала погашення заборгованості (а.с.13 зворот-14). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості по договору №ABН0CТ1551017160162248781 від 18.05.2024 у відповідачки станом на 17.04.2025 існує заборгованість у розмірі 50620,19 грн., яка складається з наступного: 31688,19 грн. - заборгованість за кредитом, 17318,35 грн. - заборгованість за відсотками та 1613,65 - заборгованість за пенею (а.с.12 зворот). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що 18.05.2024 виникли договірні відносини між сторонами внаслідок отримання відповідачкою кредиту в АТ «Акцент-Банк». [PERSON] , будучи вільною в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідачка погодилася, підписавши електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Відповідачка отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Суми які підлягають стягненню, відповідають умовам договору, в тому числі і щодо нарахування пені за порушення зобов`язань, що передбачено п.12 Договору. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий банком розрахунок за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідачки, приймається судом як достовірний. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку банку не повернуті. Тож [PERSON] не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і банк вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Тому, позов суд задовольняє. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved