Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

В Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернувся представник позивача [PERSON] - адвокат Єлісєєв Д.О. В обґрунтування позову зазначає, що сторони з 05.11.2016 року\~перебувають у\~шлюбі,\~який зареєстрованийРівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (актовий запис №1635). Вказує, що від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Зазначає, що шлюбне життя позивача з відповідачкою не склалося, так як вони мають різні погляди на подружнє життя, між сторонами відсутні почуття любові, родинної близькості та взаєморозуміння. Вказує, що у зв`язку з постійними конфліктами та за відсутності здатності домовлятися подружжя фактично припинило шлюбні відносини. На даний час сторони проживають окремо. Вважає, що шлюб між подружжям існує формально, так як вони на даний час як сім`я разом не проживають, фактичних шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин сторін, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення не принесли жодних результатів. Просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 17.06.2025 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача - адвокат Єлісєєв Д.О. в поданій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в поданій до суду заяві просила розглядати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнала, погодилась на розірвання шлюбу, вказуючи, що строку для примирення не потребує. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що сторони\~перебувають у\~шлюбі,\~який зареєстрований\~05.11.2016 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (актовий запис №1635), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.11.2016 року. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.10.2017 року. Відповідно до ст.51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] втратили почуття любові один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки сторони спільного господарства не ведуть, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять, проживають окремо. Таким чином, шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, що свідчить про формальне існування шлюбу, а відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час фактично шлюб припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 11.06.2025 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивача та відповідачки було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачкою до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved