Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

У травні 2025 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства. Позовні вимоги мотивує тим, що з [PERSON] тривалий час проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] народилась [PERSON] . Оскільки вони разом з відповідачем не перебували у шлюбі, а він у свою чергу перебував за межами країни, відповідно батьківство дитини визначили за правилами частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (далі - СК України), тобто батьком було записано [PERSON] за вказівкою матері. Позивачка впевнена, що біологічним батьком [PERSON] є [PERSON] , оскільки на той час жодних зв`язків з іншими чоловіками у неї не було. Тому просить визнати відповідача батьком своєї малолітньої дитини [PERSON] та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 02.06.2025 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03.07.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Безпосередньо розгляд справи по суті суд здійснив у засіданні 03.07.2025. У зв`язку зі складністю справи судом вирішено відкласти ухвалення та проголошення судового рішення до 09.07.2025. Представниця позивачки в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Клопотання про призначення судово молекулярно-генетичної експертизи залишити без розгляду, оскільки відповідач визнав позов. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Представник Миргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства\~юстиції в судове засідання не з`явився, заявою від 13.06.2025 вх. № 6333/25 просив розгляд справи проводити без його участі. Заперечень у справі не має. Свідок [PERSON] , який водночас є старостою Новоолександрівського старостинського округу Аджамської сільської ради, суду дав свідчення, що сторони проживають\~в його\~окрузі з\~2017\~року втрьох: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . До того вони проживали в Полтавській області. [PERSON] постійно піклується про дитину, бере участь у її вихованні як батько. Так як їхня донька [PERSON] має особливі потреби, то сільрада на постійній основі моніторить умови проживання дівчинки, тому ствердно можна сказати, що дитина росте в належних умовах з гарними батьками в повній сім`ї. Розглянувши справу в порядку загального позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст позову по суті справи, допитавши свідка, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, врахувавши заяву відповідача про визнання позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, тому позов [PERSON] слід задовольнити, з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04.06.2013. Батьком дитини записано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а. с. 10). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00102037114 від 04.06.2013, відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 СК України\~(а. с. 11). Відповідно до довідки Федунського старостинського округу виконавчого комітету Шишацької селищної ради Полтавської області від 24.06.2025 № 02-21/376, згідно з господарських книг №2 Федунської сільської ради Шишацького району Полтавської області за 2011-2015 і 2016-2020 роки, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована і проживала з 2013 року до 2017 року в домогосподарстві за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживали [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (без реєстрації). З довідки, виданої Новоолександрівським старостинським округом Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 25.06.2025 № 159, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , її донька [PERSON] , [INFO] , та чоловік [PERSON] , [INFO] , проживають разом за адресою: [ADDRESS] . 26.12.2019 сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом від 26.12.2019 серії [NUMBER] , про що 26.12.2019 Новоолександрівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області складено актовий запис № 1. У якості доказів на підтвердження факту батьківства [PERSON] позивачкою надано світлини, на яких відображений відповідач разом з [PERSON] . Загалом додано 6 світлин, де дівчинка різного віку, в тому числі і новонароджена. Відповідач підтвердив, шо на світлинах дійсно він із донькою [PERSON] . Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно із статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану. Такі висновки сформульовані Верховним Судом у постановах від 31 січня 2024 року в справі № 752/13549/22 (провадження № 61-10510св23), від 13 вересня 2023 року в справі № 552/4291/22 (провадження № 61-6451св23). Згідно з положеннями статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Принцип диспозитивності у цивільному судочинстві реалізується шляхом вільного використання та розпорядження такими процесуальними правами, які, зокрема впливають на виникнення, рух, розвиток і закінчення судового розгляду (право на звернення з позовом, право на зміну предмета або підстав позову), випливають з участі у розгляді справи, забезпечують сторонам належний судовий захист. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, які необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Верховний Суд у постановах від 11.07.2023 у справі № 449/433/22, від 17.02.2021 у справі № 373/2257/18, від 21.03.2018 у справі № 543/738/16-ц виснував, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Позивачкою доведено, а відповідачем підтверджено, що вони проживали з разом в цивільному шлюбі, від якого мають спільну дитину [PERSON] . Визнання [PERSON] батьком малолітньої дитини [PERSON] відповідає інтересам малолітньої дитини, дані про батька якої наразі зазначені зі слів матері. Негативних наслідків для дитини судом не встановлено. Суд також враховує психологічне значення для дитини рішення суду про визнання батьківства, оскільки завдяки цьому рішенню дитина одержує можливість реалізувати своє природне право знати свого батька, носити його прізвище. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 25.08.2020 у справі № 478/690/18, від 09.09.2020 у справі № 277/836/16-ц, від 08.03.2023 у справі № 205/5698/21, від 19.02.2025 у справі № 390/1255/25 тощо. Оскільки [PERSON] і [PERSON] проживали разом як чоловік і дружина у шлюбі без його реєстрації, від якого у них народилася дитина, оцінюючи надані сторонами докази, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] , а тому позов про визнання батьківства є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved