Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Представник позивача\~ТОВ\~«Іннова\~Фінанс» звернувся\~до\~суду\~з позовною\~заявою\~до\~ [PERSON] \~про\~стягнення\~заборгованості за\~договором\~позики.\~В\~обґрунтування\~своїх позовних\~вимог\~позивач\~посилається на\~те,\~що\~02\~червня\~2024\~року\~між ТОВ «Іннова Фінанс» та\~\~ [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 4175810624. Зазначений договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону.\~Згідно умов вказаного договору сума позики становить 8000,00 грн, строк дії договору 360 днів, стандартна процентна ставка за користування кредитом 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, за користування позикою понад встановлений договором строк процентна ставка за користування кредитом 2,2% в день. ТОВ «Іннова Фінанс» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, однак відповідач свої зобов`язання не виконує, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 34150,40 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000,00 грн., заборгованість за процентами в розмірі 22320,00 грн., та пеня за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України в розмірі 3830,40 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2422, 40 грн. Відповідач надав відзив на позовну заяву,в якому зазначив, що визнає позовні вимоги частково, в частині заборгованості за основною сумою боргу у сумі 8000,00 грн., в іншій частині просив відмовити. Зазначив, що погоджується з тим, що отримав кошти у розмірі 8000,00 грн. за споживчим договором №4175810624 від 02.06.2024 року на свій банківський рахунок, проте причиною невиконання умов договору стало погіршення його матеріального стану та додаткові витрати. Він звертався до ТОВ «Іннова Фінанс» з пропозицією врегулювання питання заборгованості в позасудовому порядку, але йому було відмовлено. ТОВ «Іннова Фінанс» не зверталося до нього з вимогою про повернення кредитних коштів. Крім того, заперечує що між сторонами було досягнуто згоди, щодо всіх істотних умов кредитного договору та виникнення взаємних прав та обов`язків. Відсутні докази, що одноразовий ідентифікатор в якості аналога його власноручного підпису, є саме його підписом. Не надано доказів про час, дату, місяць та рік підписання договору. Заперечує проти прийняття умов договору, щодо сплати відсотків за користування кредитом. Зазначає, що боржник звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань, якщо це сталося через непереборні обставини (форс мажар), оскільки в Україні введено воєнний стан.\~ Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належними чином, в матеріалах справи є письмова заява в якій просить позовні вимоги задовольнити частково та розглядати справу за його відсутності. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 02 червня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та\~\~ [PERSON] укладено в письмовій формі у вигляді електронного документу Договір про надання грошових коштів у позику №4175810624, який підписано [PERSON] одноразовим ідентифікатором :tnr43d8wp. Крім того, 02.06.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] в електронному вигляді був підписаний паспорт споживчого кредиту та узгоджений графік платежів. Згідно умов договору про надання грошових коштів у позику№4175810624 від 02.06.2024 року ТОВ «Іннова Фінанс» надав [PERSON] кредит в розмірі 8000,00 грн. Сторонами узгоджено стандартну процентну ставку за користування кредитом 1,5% в день, строк кредитування 360 днів, з обов`язком оплати процентів кожні 3 днів, та річна ставка за весь строк користування кредитом 21074,61%. Відповідно до п.3.1 Договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника на платіжну картку [NUMBER] . Відповідно до п.4.1 Договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом та нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до п.10.2 Договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 2.5. Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконані грошові зобов?язання, договір продовжує діяти до повного виконання позичальником зобов?язань за ним. Відповідно до п.10.17 Договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідно до договору № 160523/1 від 16 травня 2023 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» та ТОВ «Іннова Фінанс» про надання послуг з приймання та переказу платежів, вбачається, що ТОВ «Іннова Фінанс» доручає ТОВ «ФК ««Контрактовий дім» за відповідну плату здійснювати перекази коштів з використанням реєстру виплат на користь ТОВ «Іннова Фінанс» відповідно до правил МПС для сервісів VisaDirect/MasterCardMoneySend. Згідно квитанції до платіжної інструкції №19876-1354-112349875 від 02.06.2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» перерахувало кредитні кошти від ТОВ «Іннова Фінанс» на картку [PERSON] № [NUMBER] у сумі 8000,00 грн. Відповідно до розрахунку за Договором про надання грошових коштів у позику №4175810624, [PERSON] має заборгованість пені за період з 09.06.2024 по 13.06.2024 року у розмірі 86,4 грн., за період з 14.06.2024 по 11.12.2024 року розмірі 3744,00 грн, в загальному розмірі 3830,4 грн. Відповідно до\~графіку\~платежів\~та обчислення\~загальної\~вартості\~кредиту за\~Договором\~про\~надання грошових\~коштів\~у\~позику №4175810624\~від\~02.06.20024\~року,\~ [PERSON] ,\~станом\~на\~11.12.2024 року має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8000,00 грн, заборгованість за процентами 22320,00 грн. У відповідності до\~ст. 2 ЦПК України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно із\~статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторонни досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, що до яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~статті 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст. ст.\~1046,\~1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до\~статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини першої\~статті 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною другою\~статті 1056-1 ЦК України\~встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3\~ статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6\~статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»,\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема постанові від 12 січня 2021 по справі №524/5556/19, від 09 вересня 2020 року по справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року по справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19 тощо. Отже, як вбачається з кредитного договору, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 345/3085/19. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є сааме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. Суд враховує, що умовами договорів чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір цих відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договору, такий правочин, згідно з вимогами\~статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі\~статтею 629 ЦК України\~є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів\~статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Згідно умов договору, нарахування відсотків відбувалася в межах строку надання кредиту у розмірі відсотків, досягнутих сторонами правочину. Відтак доводи відповідача про те, що договори могли містити несправедливі умови судом до уваги не беруться, оскільки відповідач підписавши договір, погодився із його умовами. Крім того відповідач не скористався своїм правом щодо відмови від укладення договору на підставі п.п. 2 п. 4.3 Договору. Твердження відповідача [PERSON] , про те, що боржник звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань, якщо це сталося через форс-мажорні обставин та воєнний стан, судом відхиляються, оскільки у п. 1 ч. 1\~статті 263 ЦК України\~наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія, а відповідач їх не доводить суду з наступних підстав. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що особа не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, актитероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (ч. 2\~статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»). Відповідно до ч. 1\~статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Єдиним належним документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), є сертифікат, виданий у порядку та на підставі\~статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні». Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 є загальним офіційним документом та не містить в собі ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. При цьому, відповідач не був позбавлений можливості відповідного звернення до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18.12.2014, саме за спірним зобов`язанням. Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Воєнний стан, девальвація гривні, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо сааме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання. Наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто, дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Водночас сторона, яка посилається на форс-мажор, з урахуванням умов договору у даній справі, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі №910/8580/22. У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21 зазначено, що саме ж повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні як найшвидше. Хоча і форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору. Щодо стягнення суми пені, нарахованої за порушення зобов`язання. З розрахунку заборгованості пені, вбачається, що пеня нараховувалася за період з 09.06.2024 по 13.06.2024 року та за період з 14.06.2024 по 11.12.2024 року. Отже, позивачем було нараховано пеня на суму заборгованості 8000,00 грн. за період з 09.06.2024 по 13.06.2024року та за період з 14.06.2024 по 11.12.2024 року. Згідно п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації протии України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. У подальшому, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, та він діє по теперішній час. Отже, оскільки пеня нараховувалась у період з 09.06.2024 по 13.06.2024 року та у період з 14.06.2024 по 11.12.2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, тому позичальник звільняється від сплати пені, а отже в задоволенні цих позовних вимог про стягнення пені з відповідача слід відмовити. Таким чином, договір між сторонами було укладено дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції, а також підписано накладенням електронного підпису позичальника одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у товариства виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги, що виникають в результаті використання кредиту та повернути кредит. Відповідач частково визнав позовні вимоги, а саме у розмірі заборгованості за тілом кредиту 8000,00 грн, проте доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості за кредитним договором не надав. На підставі викладеного,суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання грошових коштів у позику № 4175810624 від 02.06.2024 року у розмірі 30320,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу\~8000,00 грн., сума заборгованості по відсоткам\~22320, 00 грн. В частині стягнення пені за Договором про надання грошових коштів у позику № 4175810624 від 02.06.2024 року у розмірі 3830,40 грн. слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд пропорційно задоволених позовних вимог стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2150,70 грн.

Outcome: partial