Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі АТ «Сенс Банк») звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] (далі [PERSON] ) про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 14.12.2021 року між АТ «Альфа - Банк» та [PERSON] укладена угода про надання споживчого кредиту № 501406447. Відповідно до вимог договору\~Банк надає кредит, а відповідач зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит. Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, порушив умови кредитного договору, в результаті чого має прострочену заборгованість у розмірі 183342,20 грн. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у зазначеному розмірі та судові витрати по справі зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. Ухвалою суду від 06 березня 2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Роз`яснено учасникам справи щодо строків подання письмових заяв по суті справи. Розгляд справи проводиться за правилами підсудності. У матеріалах справи міститься заява представника АТ «Сенс Банк» про розгляд справи за відсутності представника позивача, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнав в повному обсягу та зазначив, що дійсно має заборгованість в указаній сумі перед банком. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, виходячи з наступних підстав. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК), зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 634 ЦК, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ст. 1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦК, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 1049 ЦК, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що 14.12.2021 року між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» була підписана оферта на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501406447, акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладання угоди про надання споживчого кредиту, паспорт споживчого кредиту, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно із умовами якого [PERSON] отримав кредит у сумі 139000 грн. з фіксованою процентною ставкою 35% річних строком на 36 місяців. Натомість, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за кредитним договором № 501406447 [PERSON] від 14.12.2021 року загальна сума заборгованості позичальника становить 183342,22 грн., з яких: 134467,57 грн. заборгованість по тілу кредиту; 48874,65 грн. заборгованість по відсотках, що безпосередньо підтверджується випискою по рахунку у АТ «Сенс Банк». Також суд зазначає, що відповідно до Протоколу позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» №2/2022 від 12.08.2022 року вирішено змінити найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», на підставі чого Національний банк України вніс запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». За ст. 599 ЦК, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тому, враховуючи умови договору від 06 жовтня 2021 року, суд дійшов висновку, що угода між сторонами про надання кредиту є чинною, тому повинна виконуватись згідно діючого законодавства та умов укладеного між сторонами договору. Таким чином, факт наявності заборгованості у позичальника у встановленому судом розмірі з кредиту та відсотків було підтверджено в судовому засіданні умовами кредитного договору № 501406447 від 14.12.2021 року. Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Сенс Банк», заявлені до відповідача, підлягають задоволенню шляхом стягнення з позичальника на користь банку боргу за вказаним договором. За п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З огляду на те, що позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 3028,00 грн., а відповідач визнав позовні вимоги, на користь позивача з відповідача, на підставі частини 1\~статті 142 ЦПК України, слід стягнути 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору за подання позову, інші 50 відсотків сплаченого судового збору слід повернути з державного бюджету.

Outcome: approved