Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

У травні 2025 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (згідно технічного паспорта, виготовленого 02.05.2025 ФОП [PERSON] ), що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] На обґрунтування\~позову позивач\~зазначив,\~що [INFO] померла його тітка [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається, зокрема, з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами. За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач із цим позовом звернувся до суду. Ухвалою судді від 29.05.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, а також витребувано з Погребищенської державної нотаріальної контори копії матеріалів спадкової справи №\~421/2020 щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] , та від Погребищенської міської ради інформації щодо місця постійного проживання та реєстрації спадкодавця [PERSON] на момент її смерті та осіб, які були зареєстровані та фактично проживали разом (а.\~с.\~26, 27). Позивач у підготовче засідання не з`явився, проте, 04.07.2025 подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.\~с.\~59). Представник Погребищенської міської ради в підготовче засідання не з`явився. Водночас від головного спеціаліста юриста відділу правового забезпечення Жмурчук\~О.\~М. надійшла заява, в якій просить справу розглядати без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують щодо їх задоволення (а.\~с.\~60-65). Оскільки від учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, в силу ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції учасників справи та дослідивши матеріали надані до суду, суд вважає, що визнання позову представником відповідача є таким, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підлягає прийняттю, а позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, за змістом ч. 1 ст.\~206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №\~169 (а.\~с.\~6). Відповідно до відповіді виконавчого комітету Погребищенської міської ради від 05.06.2025 №\~02-25/1851 згідно з записом по господарської книги №\~3 Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області на 2016-2020 роки [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.\~с.\~58). Згідно з копією довідки, виданої виконавчим комітетом Погребищенської міської ради від 10.11.2022 №\~02-08/1352, відповідно до записів у погосподарській книзі №\~3 на 2021-2025 роки Андрушівського старостинського округу Вінницького району Вінницької області номер б`єкта погосподарського обліку 01-0242-5 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] , належав [PERSON] , яка померла [INFO] (а.\~с.\~19). Також на замовлення [PERSON] 02.05.2025 ФОП [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] (а.\~с.\~7-12). З матеріалів спадкової справи №\~421/2020 вбачається, що [PERSON] за життя, користуючись своїм правом, зробила заповітне розпорядження, яким заповіла на ім`я [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право. Заповіт посвідчений 16.08.2017 секретарем виконавчого комітету Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області Чоботок\~В.\~М., зареєстрований в реєстрі за №\~134 (а.\~с.\~38 на звороті). Також із матеріалів спадкової справи №\~421/2020, вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті спадкодавця шляхом подання відповідної заяви до Погребищенської державної нотаріальної контори. В матеріалах спадкової справи відсутні будь-які заяви про відкликання чи скасування зазначеної заяви (а.\~с.\~36). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою [ADDRESS] , який їй належав на підставі запису в господарській книзі №\~3 на 2021-2025 роки (а.\~с.\~19). Однак після відкриття спадкової справи, нотаріус виніс постанову від 13.12.2022 №\~473/02-31, якою відмовив позивачу у вчиненні нотаріальних дій в частині видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності [PERSON] на вказані об`єкти нерухомості (а.\~с.\~54). Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №\~7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із ч. 1 ст.\~1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статей 1216, 1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст.1233\~ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом ч. 1 ст.1235\~ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 5 ст.\~1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст.\~1296\~ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В ч. 1 ст. 328\~ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст 55, 124\~Конституції України та ст.\~13\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Частиною 1 ст.\~16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно із ч. 2 ст.16\~ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. В роз`ясненнях, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Інформаційному листі №\~24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31\~січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №\~56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.\~20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Отже,\~зважаючи на\~те,\~що [PERSON] \~протягом встановленого\~законом строку\~прийняв спадщину,\~однак у\~нього існують\~перешкоди для\~оформлення спадкових\~прав у\~нотаріальному порядку,\~суд дійшов\~висновку,\~що з\~метою захисту\~майнових прав\~позивача за\~ним необхідно\~визнати право\~власності на\~спірний житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~та спорудами. В контексті обставин справи суд вважає, що визнання позову представником відповідача не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved