Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому просить суд скасувати заборону відчуження об`єкта нерухомості, а саме: будинку [ADDRESS] , накладений реєстратором - Бердичівською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 3005725, зареєстровано 23 березня 2006 року ( дата виникнення 25 листопада 1989 року, № реєстру 1-1868). Позов обґрунтовано тим, що позивачка є власницею 208/300 частини житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування квартири. Відповідно до зазначеного договору мати позивача [PERSON] подарувала, а позивач прийняла в дар 208/300 частин житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . На даний час [ADDRESS] . Власниками в 1/3 долі будинку також є треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог, зокрема її рідні брати: [PERSON] , 46/100 частин житлового будинку; [PERSON] , 46/100 частин житлового будинку. В жовтні 2024 позивач звернулася до представників Центру надання адміністративних послуг м. Бердичева з проханням зареєструвати місце проживання чоловіка [PERSON] разом з нею по [ADDRESS] . Під час розмови з працівником ЦНАП позивач дізналася, що на будинок накладено обтяження у вигляді заборони відчуження, тому вони не можуть зареєструвати місце проживання чоловіка за зазначеною адресою. Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 23.03.2006 за № 3005725 реєстратором Новоград-Волинської державної нотаріальної контори зареєстровано заборону відчуження будинку [ADDRESS] . Підстава обтяження не вказана. У зв`язку з технічною помилкою, допущеною 23.03.2006 при реєстрації обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстратором обтяження помилково зазначено Новоград-Волинську державну нотаріальну контору Житомирської області замість фактичного реєстратора, яким є Бердичівська державна нотаріальна контора. Оскільки в Державному реєстрі речових прав не вказана підстава обтяження, реєстратором помилково зазначено Новоград-Волинська державна нотаріальна контора, особа [PERSON] не встановлена, відповідачем у даній справі має бути Бердичівська державна нотаріальна контора, оскільки саме помилки реєстратора стали причиною того, що на нерухомість накладено обтяження, яке не можливо зняти іншим чином, ніж в судовому порядку. У зв`язку із накладенням обтяження, позивач не має змоги належним чином володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майно. Указані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 26.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.04.2025 закрито проведення підготовчого засідання, призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує. Представник Бердичівської державної нотаріальної контори, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Треті особи про причини неявки суд не повідомили. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що, в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Пунктом 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину. За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрацію обтяжень проводиться, серед іншого, на підставі судового рішення щодо припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 10.12.1997 [PERSON] склала заповіт, яким на день своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати за законом заповіла [PERSON] . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського нотаріального округу Юрчук Н.І., зареєстровано в реєстрі № 2133. Відповідно до договору дарування квартири від 14.03.2000, [PERSON] подарувала [PERSON] 208/300 частини жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Договір посвідчений державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Богатирчуком А.М. [PERSON] , [INFO] змінила прізвище на " [PERSON] " [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . З інформаційної довідки з Державного реєстру нерухомого майна від 09.10.2024 за № 398408281 убачається, що на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] накладено обтяження, реєстраційний номер обтяження № 3005725; зареєстровано: 23.03.2006 14:13:11 за № 3005725 реєстратором: Новоград-Волинська державна нотаріальна контора, 11700, Житомирська область, Новоград-Волинський район, м. Новоград-Волонський, вул. Франка Івана, 31; підстава обтяження: не вказано; власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: архівний номер: 74862ZITOMIR4, Архівна дата: 08.02.1999, Дата виникнення: 25.11.1989, № реєстра: 1-1868, внутр. № 85012Е2923F04D2D732A. Відповідно до листа Бердичівської державної нотаріальної контори від 16.10.2024 за № 903/01-16, заборона № 3005725 від 23.03.2006 (дата виникнення 25.11.1989, № реєстру 1-1868), накладена на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підстав для скасування запису про реєстрацію обтяження на житловий будинок не вбачається. Документи, які стали підставою для накладення вищезазначеної заборони відсутні. Листом Звягельської державної нотаріальної контори Житомирської області від 09.11.2024 за № 1853/01-16, адвоката позивача було повідомлено про те, що у зв`язку з технічною помилкою, допущеною 23.03.2006, при реєстрації обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстратором обтяження помилково зазначено Новоград-Волинську державну нотаріальну контору Житомирської області замість фактичного реєстратора, яким є Бердичівська державна нотаріальна контора Житомирської області. Суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Дослідивши надані сторонами докази на предмет їх належності, достовірності та достатності у взаємозв`язку та в сукупності, суд вважає, що Бердичівська державна нотаріальна контора не має визначених законом підстав самостійно зняти заборону на відчуження об`єкту нерухомого майна, позивач позбавлена можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту спосіб. Накладення заборони на нерухоме майно, обмежує права позивача як власника та позбавляє можливості в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися належним їй майном, що є неприпустимим. Однак така заборона може бути припинена на підставі судового рішення про припинення обтяження речового права на нерухоме майно, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень": державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили. Суд вважає, що наявність заборони понад 35 років перешкоджає позивачу реалізувати права власника щодо розпорядження майном, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved