Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] засобами поштового зв`язку звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на\~статті 24,\~104,\~105,\~110,\~112\~СК України, просив розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19 липня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 77. Позивач в обґрунтування позову зазначив, що 19 липня 2014 року він уклав шлюб із [PERSON] , зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 77, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Подружні відносини із [PERSON] не склались. Недосягнення згоди у вирішенні питань сімейного життя та виконання сімейних обов`язків негативно вплинули на подружні відносини. Шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені, вони не проживають разом, не ведуть спільне господарство більше трьох років. У кожного своє особисте життя. За таких обставин позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити його інтересам. Ухвалою судді від 27 травня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених в ній недоліків. Ухвалою судді від 13 червня 2025 року після усунення позивачем недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 09 липня 2025 року. Позивач [PERSON] у призначене судове засідання не з`явився, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у призначене судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце якого повідомлена належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, просила залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19 липня 2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області 19 липня 2014 року, копію якого долучено до матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 липня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, про що було складено відповідний актовий запис за №77. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини - [PERSON] ( а.с.4). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області 15 жовтня 2014 року складено відповідний актовий запис за №201 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , копію якого долучено до матеріалів справи, де його батьком зазначений [PERSON] , матір`ю [PERSON] ( а.с.5). [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON] , про що Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) 05 лютого 2020 року складено відповідний актовий запис за №16 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , де її батьком зазначений [PERSON] , матір`ю [PERSON] ( а.с.6). У позовній заяві зареєстрованим місцем проживання позивача [PERSON] вказано адресу: [ADDRESS] ( а.с. 2). Згідно з інформацією Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області №15-08/723, яка надійшла до суду 27 травня 2025 року, відповіддю №1420684 від 27.05.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 01.07.2014 по теперішній час ( а.с. 11,12). Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що подружні відносини з відповідачем не склались через недосягнення згоди у вирішенні питань сімейного життя та виконання сімейних обов`язків, що негативно вплинуло на подружні відносини. Більше трьох років тому сторони припинили шлюбні відносини, не проживають разом, не ведуть спільне господарство, у кожного своє особисте життя. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити його інтересам. Відповідно до положень\~статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 17\~Закону\~України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського\~суду\~з\~прав\~людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Зі статті 5 Протоколу №7 Конвенції про\~захист\~прав\~людини\~і\~основоположних\~свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з частиною другою статті 18, статтею 51, частиною третьою статті 56, частиною першою статті 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе. За таких обставин суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною другою статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. У позовній заяві відсутні відомості щодо проживання дітей сторін після розірвання шлюбу та спору щодо спільного сумісного майна, набутого за час шлюбу. Цих обставин не зазначила і відповідач у поданій до суду заяві про визнання позову. Відповідно до статті 113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У заяві про визнання позову відповідач просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] , тому суд доходить висновку про залишення їй цього прізвища. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. За змістом частини першої статті 142\~ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно з квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» № 9380-7538-8350-7468 від 04.06.2025 позивач за подання позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 1\~211,20 грн, яка зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України ( а.с.1,20). Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, який відповідач [PERSON] визнала до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача [PERSON] з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, тобто 605,60 гривень, інша частина судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved