Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

24.04.2025 до суду надійшла позовна заява комунального підприємства «Харківводоканал» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, в якій представник позивача просить стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення у загальному розмірі 52579,91 грн, з яких: -заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2016 по 31.03.2025 в розмірі 32860,60 грн; -заборгованість за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2016 по 31.03.2025 у розмірі 18711,89 грн; -заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.05.2022 по 31.03.2025 у сумі 1007,42 грн. Також представник позивача просить суд стягнути з відповідачів понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 150 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, що надається КП «Харківводоканал», облік нарахувань та оплата за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . На період утворення заборгованості з 01.01.2016 [PERSON] та [PERSON] були неповнолітніми особами, в зв`язку з чим обов`язок по сплаті заборгованості покладається на їх батьків, тобто на їх мати - [PERSON] . У порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення відповідачі належним чином не виконували зобов`язань з оплати наданих послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 52579,91 грн. Ухвалою суду від 29.04.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачам надано строк на подання відзиву на позов. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення по справі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, повідомлялися щодо розгляду справи належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, судові повістки направлялися відповідачам за місцем їх реєстрації та останнім відомим місцем реєстрації. Відповідачі відзиву не подали. Окрім того, відповідно до ч. ч. 11, 12 ст. 128, ч. 10 ст. 187 ЦПК виклик відповідача [PERSON] у судове засідання здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Оскільки відповідачем у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин відповідно до ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору, відповідачі повідомлені щодо розгляду справи належним чином, відзиву не подали. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі: [PERSON] у період з 13.04.2018 по теперішній час, [PERSON] , у період з 29.05.2018 по теперішній час. Також за вказаною адресою була зареєстрована відповідач [PERSON] у період з 17.01.2007 по 09.08.2018. За адресою: [ADDRESS] , відкритий абонентський особовий рахунок споживача послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення № 500364. Тобто відповідачі є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення, які надає КП "Харківводоканал". Основні засади відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені\~Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. п. 18, 20, 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» суб`єктами відносин у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення є споживачі питної води та/або послуг з водовідведення. Статтею 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. КП «Харківводоканал» надає відповідачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідачі в свою чергу, споживають вказані послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо). Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 визначено, що плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається, зокрема, з плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808\~«Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг» визначено\~граничний розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , утворилась заборгованість у загальному розмірі 52579,91 грн, з яких: заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2016 по 31.03.2025 в розмірі 32860,60 грн; заборгованість за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2016 по 31.03.2025 у розмірі 18711,89 грн; заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.05.2022 по 31.03.2025 у сумі 1007,42 грн. Вказане підтверджується розрахунками заборгованості по особовому рахунку, здійсненими КП «Харківводоканал». Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачами не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості у добровільному порядку та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також будь-яких заперечень з приводу наявності зазначеної заборгованості та здійснених позивачем розрахунків заборгованості. Відсутність письмової форми договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення між КП «Харківводоканал» та відповідачами не спростовує наявність у останніх як споживачів цих послуг обов`язку оплати фактично отриманих ними послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Представник позивача заявив вимогу про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2016 по 31.03.2025. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] з 09.08.2018 знята з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Інших доказів, які б підтверджували факт користування комунальними послугами, які надавало КП «Харківводоканал» за вказаною адресою у період з серпня 2018 року по березень 2025 року включно, або право власності [PERSON] на нерухоме майно за вказаною адресою, матеріали справи не містять та суду не надані. З огляду на вказане суд доходить висновку, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» до [PERSON] в частині стягнення заборгованості за період серпня 2018 року по березень 2025 року включно не підлягають задоволенню, оскільки належних та допустимих доказів того, що відповідач користувався послугами, які надає КП «Харківводоканал» за вказаною адресою у зазначений період матеріали справи не містять. Крім того у період з серпня 2018 року по січень 2022 року відповідач [PERSON] була неповнолітньою. Також не була повнолітньою відповідач [PERSON] у період з серпня 2018 року по січень 2020 року. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначив, що у той період виникнення заборгованості, коли відповідачі [PERSON] та [PERSON] були неповнолітніми, обов`язок щодо сплати заборгованості покладався на їх мати [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представником позивача суду не надано та матеріали справи не містять відомостей на підтвердження того, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] , з огляду на що суд визнає вказану обставину недоведеною. Згідно з ч. 1 ст.\~47\~ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Відповідно до\~ст.\~30\~ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа), має право: самостійно вчиняти дрібні побутові правочини. Правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість; здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом. Малолітня особа не несе відповідальності за завдану нею шкоду (ст. 31 ЦК України). Крім правочинів, передбачених\~статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку). Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників (ч. ч. 1, 2\~ст. 32 ЦК України). Згідно зі ст.\~33\~ЦК України неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного нею самостійно відповідно до закону. Неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника. Якщо у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування збитків, додаткову відповідальність несуть її батьки (усиновлювачі) або піклувальник. Неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до\~статті 1179 цього Кодексу. Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття) (ст. 34 ЦК України). Отже, оскільки відповідач [PERSON] на час утворення заборгованості у період з січня 2016 року по січень 2020 року та відповідач [PERSON] у період з січня 2016 року по січень 2022 року були неповнолітніми особами, з огляду на що не несли відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг у зазначені періоди, у задоволенні позовних вимог у цій частині також слід відмовити. У ст. 541 ЦК України визначено поняття солідарного зобов`язання. Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь-кого з них окремо. З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення підлягають задоволенню частково, а саме: у частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані комунальні послуги у період з 01.01.2016 по 31.07.2018; стягнення з [PERSON] заборгованості за надані комунальні послуги у період з 01.02.2020 по 31.01.2022; стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за надані комунальні послуги у період з 01.02.2022 по 31.01.2025. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України з відповідачів\~на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Окрім того представник позивача просить стягнути з відповідачів витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: поштові витрати в сумі 150 грн. Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, з-поміж іншого, витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи позивачем надано суду копію списку згрупованих відправлень від 23.04.2025, а також копію фіскального чеку № FJjFq6OwErQ від 23.04.2025, виданого АТ «Укрпошта» за пересилання відправлення. З огляду на вказане суд доходить висновку, що витрати, пов`язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial