Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

До суду 24.04.2025 надійшов позов, поданий у електронній формі Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому представник зазначає, що 07.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура» та [PERSON] укладено договір позики №\~4536727, відповідно до умов якого Позикодавець передав Позичальнику у власність грошові кошти (позику), а Позичальник прийняв на себе обов?язок повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити Позикодавцю проценти від Суми позики та всі інші платежі, пов?язані з виконанням цього Договору. Сума позики становить 5 000 грн. Також, 11.04.2025 між ними було укладено додатковий договір про надання у позику грошових коштів у розмірі 5\~000 грн. Товариство свої зобов?язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами договору позики. 14.11.2024 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу № 14/11/2024, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права вимоги до боржника. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» становить 69 875 грн, з них 10 000 грн - заборгованість за сумою позики, 54 875 грн - заборгованість за процентами, яка ним не сплачена. Тому, покликаючись на статті 512, 514, 516, 525, 598, 599, 610, 615, 625, 1050 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 69\~875 гривень, а також сплачений судовий збір в розмірі 2\~422,40\~гривень. Ухвалою від 28.04.2025 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 28.05.2025, у зв`язку із неявкою учасників відкладено було постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 08.07.2025, а також задоволено клопотання представника про витребування доказів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, клопотань не подав, у позовній заяві висловлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про розгляд справи повідомлений шляхом завчасного розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та направлення повістки на адресу проживання, до суду не з`явився, відзив не подав. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч.\~2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до п.п. 2, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, судом у порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи і оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини. Між ТОВ «Лінеура Україна» та Відповідачем 07.04.2024 укладено договір позики за № 4536727 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом 81335, відповідно до умов договору [PERSON] було передано у позику грошові кошти у розмірі 5\~000 грн. Також, 11.04.2024 між сторонами було укладено додатковий договір до договору №\~4536727 від 07.04.2024, який було підписано з використанням електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора 40502. За умовами додаткового договору позичальнику було передано грошові кошти у розмірі 5\~000 на його картковий рахунок, що підтверджується копією договору від 07.04.2025 № 4536727 та додатковим договором від 11.04.2025, паспортами споживчого кредиту а також додатками до них. Пунктом 1.3., 1.3.1. Договору визначено, що строк кредитування становить 360 днів, періодичність зі сплати відсотків за користування - кожні 30 днів. Відповідно до пункту 1.4.1. стандартна процентна ставка - 2,5 % за кожен день користування, застосовується в межах всього строку кредиту та дорівнює денній процентній ставці. Зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника підтверджуться довідкою №1-1411 від 14.11.2024 від 14.11.2024, виданою ТОВ «Універсальні платіжні рішення», довідкою ТОВ «Пейтек» №20241114-2641 від 14.11.2024, а також відповіддю на запит АТ «КБ «Приват Банк» №20.1.0.0.0/7-250529/42406-БТ згідно якої на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , на яку здійснено переказ коштів: 07.04.2024 у сумі 5\~000 грн та 11.04.2025 у сумі 5\~000 грн, клієнт [PERSON] верифікований шляхом підписання Анкети-заяви по ідентифікації клієнта від 18.12.2023. У відповідності до п. 8.1. договору позики, усі електронні документи, підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором, мають таку ж юридичну силу, як і власноруч підписані документи в паперовій формі та породжують права обов?язки для Сторін. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття деї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про й прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиці укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз?яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз?яснення логічно пов?язані з нею. (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно пунктів 2.1. та 2.2. договору позики, позика надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Таким чином, Позивачем доведено зобов?язання Відповідача за кредитним договором та факт перерахування коштів на його картковий рахунок. За змістом положень ст. 652 ЦК України договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. У порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач не виконав свої зобов?язання - не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв?язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. Згідно наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4536727 від 07.04.2024, станом на 14.11.2024 загальна заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором складає 69 875 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 10 000 грн, заборгованості по несплаченим відсотками за користуванням кредитом 54\~875\~грн та штрафних санкцій - 5\~000 грн. 14.11.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» укладено договір факторингу № 14/11/2024, згідно з яким та у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ «ФК«Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Лінеура Україна», включно і до [PERSON] за договором позики № 4536727 від 07.04.2025 та додаткового договору до договору № 4536727 від 11.04.2024. На умовах, встановлених цим Договором та у відповідності до Глави 73 ЦК України, Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна договору) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості). Пунктом 1.2. цього Договору визначено, що внаслідок передачі (відступлення) Права Вимоги за цим Договором, Фактор заміняє Клієнта у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості, та пабуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати віл Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов?язань за Кредитними Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Частиною 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, позовні вимоги в частині повернення самого кредиту в розмірі 10\~000 гривень не викликають сумнівів. Разом з тим, позовні вимоги в частині сплати заборгованості по процентах у розмірі 54 875 гривень вочевидь не відповідає вимогам закону, виходячи з такого. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування», нормами ч. 5 ст. 8 якого у редакції на час укладення договору визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. Разом з тим, відповідно пункту 17 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, що набрав законної сили 24.12.2023, тимчасово протягом 240 днів з дати набрання чинності Законом, встановлюється максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати: протягом перших 120 днів (з 24.12.2023 по 23.04.2024) - 2,5 % на день, потягом наступних 120 днів (з 24.04.2024 по 23.08.2024) -1,5 % на день. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Як визначено п. 1-2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. У даному випадку слід провести такий розрахунок відсотків (процентів) за користування кредитними коштами у відповідні періоди: 1. 07.04.2024 - 11.04.2024 : 5 днів * 5\~000 грн (тіло кредиту) * 2,5% = 625 грн. 2. 12.04.2025 - 22.04.2024 : 11 днів * 10\~000 грн (тіло кредиту) * 2,5% = 2\~750 грн. 3. 23.04.2024 - 20.08.2024 : 120 днів * 10\~000 грн * 1,5% = 18\~000 грн. 4. 21.08.204 - 14.11.2024 : 86 днів * 10\~000 грн * 1% = 8\~600 грн. Всього: 625 + 2 750 + 18\~000 + 8\~600 = 29\~975 грн. Виходячи з цього, сума нарахованих відсотків за користування кредитними коштами становить 29 975 гривень, а заборгованість до договором у цілому 39\~975\~гривень. Що стосується стягнення з відповідача 5 000 гривень штрафних санкцій, суд зазначає таке. Президентом України 24.02.2022 видано Указ №\~64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому, стягнення штрафних санкцій за кредитним договором у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону та позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, що відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №\~183/7850/22. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається, відповідач будь-які докази до суду не надав. Тому справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами чого суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково, а саме в розмірі 39 975 гривень, у тому числі 10 000 гривень сума кредиту, 29 975 гривень сума процентів, а в решті позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково (на 39 975 гривень із заявлених 69 875 гривень, тобто на 57,21%), з відповідача необхідно частково стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1\~385,86 грн (2 422,40 гривень * 0,5721).

Outcome: partial