Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, який ухвалою судді від 24.02.2025 року було залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову. 28.02.2025 року позивачем [PERSON] подано уточнений позов до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та сплачено судовий збір. В обґрунтування позову позивач зазначив, що з відповідачем у справі перебував у фактичних шлюбних відносинах з 2015 по 2018 р.р., від яких мають доньок: [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якої позивач зазначений як батько, та [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якої відповідач не зазначила його як батька і записала дитину на своє прізвище. З часу народження доньок [PERSON] і [PERSON] позивач виконує обов`язки батька, спілкується з ними, регулярно надає матеріальну допомогу на їх утримання, на утримання [PERSON] сплачує аліменти за рішенням суду. Крім того, він позитивно характеризується за місцем роботи, користується повагою, сумлінно виконує свої обов`язки. Позивач вважає себе біологічним батьком доньки [PERSON] , однак не має документу, який підтверджує даний факт, на даний час не має можливості подати до органу РАЦС спільну заяву батьків про визнання батьківства з об`єктивних причин. У зв`язку з цим позивач просить суд визнати його батьківство відносно дитини [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати відповідний орган РАЦСу внести зміни до актового запису про народження дитини в частині відомостей про батька, яким зазначити позивача [PERSON] . Судові витрати просить покласти на відповідача. Ухвалою судді від 06.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву. 14.03.2025 року відповідач подала відзив на позов, згідно з яким не заперечує проти визнання батьківства позивача відносно її дитини [PERSON] . Зазначила, що позивач дійсно є біологічним батьком її доньки [PERSON] , [INFO] , при реєстрації народження якої її батьком був записаний її колишній чоловік [PERSON] , відповідно до ст. 122 СК України. На підставі рішення суду від 27.02.2018 року виключено з актового запису № 858 від 22 серпня 2017 р. про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] як батька дитини. Відомості про батька дитини внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, яким зазначено [PERSON] . Відповідач заперечує проти стягнення з неї судових витрат, вважає таку вимогу необгрунтованою, наполягає, що між сторонами немає суперечок щодо батьківства позивача відносно доньки, вона ніколи не перешкоджала позивачу у здійсненні ним батьківських обов`язків. Ухвалою суду від 08.04.2025 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виключено з числа третіх осіб Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Ухвалою суду від 08.04.2025 року у справі призначено судову медико - генетичну експертизу, її проведення доручено експертам Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради (провідна) і Комунальному закладу «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпровської обласної ради, яка повернута 26.05.2025 на адресу суду без виконання. Ухвалою суду від 08.04.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті; задоволені клопотання позивача про виклик свідка та витребування доказів, викликано у судове засідання для допиту у якості свідка [PERSON] ; витребувано від Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витяг з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] (актовий запис 858, складений 22.08.2017 року). Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги на підставах, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити у повному обсязі, від допиту заявленого свідка відмовилася, суду надала висновок про біологічне батьківство № MGU2133 від 13.06.2025 року, який судом долучено до матеріалів справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача і представника третьої особи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 24.12.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано рішенням суду від 25.10.2016 року. [INFO] у відповідача народилася донька [PERSON] , про що 22.08.2017 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було видано свідоцтво про народження останньої, актовий запис № 858 від 22.08.2017, батьками дитини записані: [PERSON] батько; [PERSON] мати. Відомості про батька були внесені до актового запису на підставі ч. 2 ст. 122 СК України. З травня 2013 року були припинені шлюбні відносини [PERSON] та [PERSON] та він не є біологічним батьком дитини [PERSON] . Зазначені обставини встановлені рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2018 року (а.с. 71-72) та визнаються відповідачем, отже в силу ч. ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2018 року було виключено з актового запису № 858 від 22 серпня 2017 р. про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] , як батька дитини. З матеріалів справи встановлено, що до актового запису № 858 від 22 серпня 2017 року про народження дитини, складеного Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 17.07.2018 внесено зміни, видано нове свідоцтво [NUMBER] про народження дитини [PERSON] , [INFO] , у якому відомості про батька внесено на підставі заяви матері відповідача у справі [PERSON] № 454/17.5-06-110 від 17.07.2018, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 70, 73). Позивач наполягає, що він є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , яка народилась, коли вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, які тривали з 2015 року по 2018 рік, що не оспорюється відповідачем. Крім того, позивач є батьком спільної з відповідачем дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим 22.09.2016 року\~Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 948 від 22.09.2016 (а.с. 21). Згідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України Законом № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За змістом ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства суд розглядає позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, в тому числі якщо: - дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19), закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Отже, предметом доказування у справах про визнання батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Підставою для визнання батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 травня 2009 року в справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Згідно з долученим представником позивача до матеріалів справи висновком про біологічне батьківство № MGU2133 від 13.06.2025 року, складеним GENECODE diagnostics, ймовірність батьківства [PERSON] ( [INFO] ) по відношенню до [PERSON] ( [INFO] ) становить 99,99999969%. Оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо та у взаємозв`язку у їх сукупності, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] є батьком малолітньої дитини - [PERSON] , що визнається відповідачем, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання батьківства є обґрунтованими та доведеними належними доказами. Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.п. 2.13., 2.16.4. розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, зокрема, є рішення суду про визнання батьківства. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Виходячи із вищевказаних положень Закону, суд приходить до висновку про наявність підстав для внесення змін до актового запису про народження дитини [PERSON] , в частині відомостей про батька, яким, як встановлено судом є позивач [PERSON] , шляхом зобов`язання відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану внести такі зміни. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, перевірені доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вимоги відповідача про зобов`язання укласти договір на утримання дитини, викладені у відзиві на позов, судом не розглядаються, оскільки відповідних позовних вимог відповідачем не заявлено, з зустрічним позовом до суду вона не зверталася. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~211,20 гривень, які підтверджені квитанцією платіж № 1461458929 від 26.02.2025 (а.с. 55). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті вартості генетичного дослідження у розмірі 4\~800,00 гривень, які відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, і підтверджені квитанцією № 4 від 03.06.2025 та відповідним договором на його проведення (а.с. 113-114). Заперечення відповідача щодо стягнення з неї судових витрат суд вважає необґрунтованими, оскільки, хоча відповідач і зазначила у відзиві, що не оспорює батьківство позивача, однак, з заявою в порядку ст. 126 СК України до органів РАЦС не зверталася, що зумовило звернення до суду з даним позовом та понесення судових витрат позивачем. Вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на правничу допомогу є необгрунтованими, оскільки вони не підтверджені, відповідно до ст. 137 ЦПК України, належними доказами.

Outcome: approved