Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить припинити стягнення з нього аліментів і звільнити від сплати аліментів на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття, згідно виконавчого листа №2-772/11, виданого 02.11.2011 Карлівським районним судом Полтавської області у справі №2-772/11, та повернути позивачу примусово утримані і неперераховані на користь стягувача [PERSON] суми аліментів за період з 03 грудня 2024 року по 31 березня 2025 року, які були утримані з доходів позивача по виконавчому провадженню №42861224 з примусового виконання виконавчого листа №2-772/11, виданого 02.11.2011 Карлівським районним судом Полтавської області у справі №2-772/11, та які зберігаються на депозитному рахунку Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він проживав у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу мали спільних дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 02.11.2011 справі № 2-72/11вирішено стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі частки від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , і до досягнення нею повноліття, починаючи з 28.09.2011 року. Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 08.11.2011 у справі №2-773/11 шлюб, зареєстрований 02.11.1991 року у Карлівському районному відділі ЗАГС Полтавської області, актовий запис №184, між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. У Карлівському відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №42861224 з примусового виконання вказаного виконавчого листа. Відповідно до довідки Полтавського фахового кооперативного коледжу від 10.09.2024 вих. №473, [PERSON] навчається в Полтавському фаховому кооперативному коледжі на І курсі денної форми здобуття освіти за спеціальністю «Харчової технології». Стипендії не отримує у в зв`язку з тим, що навчається за кошти фізичних або юридичних осіб. У відповідності до свідоцтва про смерть (бланк серії [NUMBER] ) від 04.12.2024 та актового запису №524 підтверджено та зареєстровано факт смерті [PERSON] , [INFO] . Згідно з Актом обстеження матеріально побутових умов сім`ї від 09.01.2024, складеного уповноваженою посадовою особою виконавчого комітету Карлівської міської ради (орган опіки і піклування), станом на 09.01.2025 неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На звернення позивача до Карлівського відділу ДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження, отримав лист від 05.02.2025 вих. №2029/24.21-30, в якому зазначено, що відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з можливістю у виконавчому провадженні правонаступництва після смерті стягувача, та розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 04.02.2025 за вих. №2028/24.21-30 з інформацією, що в грудні 2024 року з позивача як боржника виконавцем було стягнуто в примусовому порядку на користь стягувача [PERSON] , грошові кошти в сумі 35\~626,36 грн. Станом на 04.02.2025 існує переплата в сумі 1\~646,95 грн. На звернення позивача від 14.02.2025 до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, про зупинення виконавчого провадження, надано відповідь про відсутність підстав для зупинення виконавчого провадження на підставі ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» та відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з тим, що визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом з боржником за однією адресою не є підставою для зупинення виконавчого провадження та для закінчення виконавчого провадження. Щодо залучення стороною у справі як відповідача [PERSON] , [INFO] , позивач зазначив, що останній і донька [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцями (правонаступниками) після смерті [PERSON] яка померла [INFO] і спадщина ще не відкрилася (спадкова справа не заводилась). Зважаючи, що стягнення по виконавчому провадженню №42861224 з примусового виконання виконавчого листа №2-772/11 від 02.11.2011 продовжується в той час, коли стягувач [PERSON] померла ще [INFO] , а дочка [PERSON] має визначене місце проживання разом із позивачем, який вчиняє дії з виховання, навчання (сплачує за навчання в Полтавському фаховому кооперативному коледжі), догляду за дитиною, був змушений звернутися до суду. Позивач до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Заперечення проти заочного розгляду справи не вказав. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов, від відповідача до суду не надходили. Тому суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. ст. 280-281 ЦПК України. Представник третьої особи до суду не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи без участі представника відділу ДВС. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що з 02.11.1991 [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Карлівського районного суду від 08.11.2011 у справі №2-773/11. Від шлюбу мають спільних дітей: син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Заочним рішенням Карлівського районного суду від 02.11.2011 року справа №2-772/11 стягнуто з позивача аліменти в розмірі частки від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання їхньої спільної дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, починаючи з [INFO] . З 07.04.2014 на виконанні в Карлівському ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №42861224 з примусового виконання виконавчого листа №2-772/11, виданого 02.11.2011 року Карлівським районним судом Полтавської області про стягнення аліментів в розмірі частки від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання їхньої спільної дитини доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.09.2011 року (лист Карлівського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.02.2025 №2029/24.21-30). З розрахунку заборгованості за сплати аліментів станом на 01.01.2025 вбачається, що заборгованість у позивача зі сплати аліментів за виконавчим листом №2-772/11, відсутня, мається переплати в сумі 1646,95 грн. Кошти, які надійшли за листопад та грудень 2024 року перебувають на рахунку з обліку депозитних сум відділу. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно довідки Полтавського фахового кооперативного коледжу №473 від 10.09.2024 [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі на першому курсі денної форми здобуття освіти з 06.09.2024 (наказ № 111 від 04.09.2024) по 05.03.2028 за спеціальністю 181 Харчові технології, освітньо-професійна програм Харчові технології. Стипендію не отримує в зв`язку з тим, що навчається за кошти фізичних або юридичних осіб. Відповідно до Акту обстеження матеріально побутових умов виконавчого комітету Карлівської міської ради №09/31/13 від 09.01.2025 станом на 09 січня 2025 року гр. [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вказану інформацію засвідчують сусіди: [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з довідки виконавчого комітету Карлівської міської ради від 29.01.2025 №612 за адресою : [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , 1967 року народження, [PERSON] , 2009 року народження та [PERSON] , 1992 року народження. Вказане підтверджується витягами з реєстру територіальних громад. Згідно довідки про доходи №09-01-0490 від 16.06.2025 [PERSON] працює в ФБУ «Укрбургаз» (ХВБР) та має постійний дохід. На заяву позивача про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-772/11, виданого 02.11.2011 Карлівським районним судом Полтавської області, в зв`язку зі смертю стягувача [PERSON] , Карлівським відділом ДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано відповідь від 05.02.2025 вих. №2029/24.21-30, якою повідомлено про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку з можливістю у виконавчому провадженні правонаступництва після смерті стягувача. 14 лютого 2025 року [PERSON] звернувся до Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про зупинення виконавчого провадження, обґрунтовуючи перебуванням доньки на його повному утриманні, а також визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом з боржником за однією адресою. Згідно листа в.о. начальника Карлівського відділу ДВС у Полтавському районі Полтавської області від 03.03.2025 №6766/24.21-30 станом на день надання відповіді відсутні підстави для зупинення вчинення виконавчих дій або для закінчення виконавчого провадження. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Відповідно до ч.1ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 180 СК України зобов`язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно дост.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст.122 та125 цього Кодексу. Згідно ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27лютого 1991 року, набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею179 СК України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 1ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених ним Кодексом. Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), що за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Припинення стягнення аліментів можливе, зокрема, тоді, коли дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому разі відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача (постанова Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №686/18140/21 (провадження №61-6611св22)). Окрім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 Сімейного кодексу України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. Висновки щодо застосування указаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі № 125/2525/18, від 26 грудня 2019 року у справі № 219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі № 760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі № 307/1186/17. Оскільки неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком - позивачем у справі та повністю знаходиться на його утриманні, мати дитини [PERSON] померла [INFO] , суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для припинення стягнення аліментів з позивача на утримання дитини. Зважаючи на те, що аліменти є власністю дитини, а законним представником неповнолітньої [PERSON] , після смерті її матері [PERSON] , є батько [PERSON] , з яким проживає та на утриманні якого на даний час перебуває неповнолітня донька, суд, вважає за доцільне повернути всі примусово утримані та не перераховані суми аліментів, які стягнуті з [PERSON] , на користь померлої [INFO] [PERSON] , по виконавчому провадженню №42861224 з примусового виконання виконавчого листа №2-772/11, виданого 02.11.2011 року Карлівським районним судом Полтавської області по справі №2-772/11, які зберігаються на депозитному рахунку Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, позивачу, що буде відповідати інтересам дитини. Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі викладеного та

Outcome: approved