Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 18.04.2025 звернувся в Полтавський районний суд Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачу надані послуги з постачання теплової енергії як споживачу за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.12.2021 по 01.02.2025 існує заборгованість в розмірі 6253,52 грн. Також вважає, що відповідач має сплатити індекс інфляції та 3 відсотки річних. В своїй позовній заяві просив суд стягнути з відповідача заборгованість за отримані послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 7200,28 грн. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 30.04.2025 матеріали позову ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» передано за підсудністю до Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19.05.2025 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. 05.06.2025 до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, який обґрунтований тим, що прилади опалення квартири [ADDRESS] відокремлені від централізованої системи опалення, опалення і гаряче водопостачання здійснюються котлом на газовому паливі, проект на відключення знаходиться в ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». Вказувала, що неодноразово зверталася із заявами до позивача, вимагала направити до її житла спеціаліста для фіксації того факту, що будинок [ADDRESS] має квартири з окремими входами, відсутні під`їзди та приміщення загального користування, відсутній підвал з внутрішньо будинковою системою опалення. В задоволенні позовних вимог просила відмовити. 11.06.2025 до суду надійшла відповідь позивача на відзив, де позивач не погодився з твердженнями відповідача в поданому до суду відзиві на позовну заяву, вказував на наявність актів прийняття на абонентський облік вузла комерційного обліку теплової енергії об`єкту за адресою: [ADDRESS] . Позивач просив проводити розгляд справи без участі представника. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, які зазначені в поданому до суду відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в період з 01.12.2021 по 01.02.2025 надавав послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , але плата за послуги (абонентське обслуговування та опалення місць загального користування) не вносилася, існує заборгованість за вказаний період в розмірі 6253,52 грн. При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що дійсно є власником квартири [ADDRESS] . Вказувала, що централізоване опалення до будинку підведено, будинок має відповідний прилад обліку, але свої заперечення обґрунтовувала тим, що квартира [ADDRESS] , власником якої вона є, відключена від системи централізованого опалення. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідач покладені на них як споживача обов`язки належним чином не виконувала, за отримані послуги не сплачувала, суд приходить до висновку, що з відповідача в підлягає стягненню сума заборгованості за послуги з теплопостачання. Посилання відповідача на ту обставину, що квартира [ADDRESS] відключена від системи централізованого теплопостачання, не спростовує обґрунтованість позовних вимог. З наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що по квартирі [ADDRESS] підприємством проводяться нарахування за обсяг теплової енергії, витраченої на загальнобудинкові потреби та нарахування плати за абонентське обслуговування за послугу з постачання теплової енергії. Жодні нарахування за послуги централізованого теплопостачання безпосередньо в квартиру [ADDRESS] не здійснюються. Оскільки житло відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, вона зобов`язана нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже, оплачувати послуги згідно з встановленими тарифами. Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі №703/58/16-ц. При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Частиною 2 ст.\~625\~ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних. Тому з відповідача на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" підлягає стягненню сума заборгованості за послуги теплопостачання, отримані за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.12.2021 по 01.02.2025 в розмірі 6253,52 грн та 3 % річних в сумі 184,63 грн, нарахований індекс інфляції в розмірі 762,13 грн, а всього 7200 грн 28 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved