Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №79617891 в розмірі 22729.00 та понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 травня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №79617891. Договір укладено в електронній формі через сайт товариства. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту кредит на умовах строковості, зворотності та платності. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, згідно якого право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором перейшло ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Позичальник не виконує умови договору, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 22729 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 7000 грн., сума заборгованості за відсотками 1743 грн., сума заборгованості за пенею 13986 рн.. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16 травня 2025 року, відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. 11.06.2025 відповідачем особисто отримано позовну заяву з додатками. Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направляв. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №\~911/3142/19\~сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №\~800/547/17\~(П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №\~913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.ч. 1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21 травня 2024 між ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений договір позики №79617891 в електронній формі, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, для задоволення власних потреб, шлях їх перерахування на банківських рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату(проценти( від суми позики. Пунктом 2.1 Договору встановлено, що сума позики 500.00 грн. Строк позики 30 днів. (п.2.2. Договору). Процента ставка фіксована 0.83% в день. Дата повернення позики 19.06.2024. Орієнтовна загальна вартість позики 624.50 грн. 21.05.2024 року укладено Додаткову угоду №79617891 до Договору позики №79617891 від 21.05.2024 року. Пунктом 1 Додаткової угоди визначено, що на підставі звернення позичальника, здійсненого за допомогою засобів інформаційно-комунікаційної системи, позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики 500.00 грн та 6500.00 грн. Таким чином, загнаний розмір позики становить 7000.00 грн. Відповідно до п.2.1 Додаткової угоди, викладено в новій редакції стовбці 6,7 Таблиці п.2 Договору: орієнтовна реальна річна процента ставка,% 1541.93, орієнтовна загальна вартість позики, у грн..8743.00. Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит: дата видачі кредиту/повернення 21.05.2024/19.06.2024; кількість днів у розрахунковому періоді 30; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковій період, грн 9500.00/14487.50; сума кредиту за договором/ погашення суми кредиту 500.00, 6500.00; проценти за користування кредитом 17743.00; реальна річна процента ставка, % 1541.93; загальна вартість кредиту, грн. 8743.00. 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з поранення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» укладений договір факторингу №14/06/21, пунктом 1.1 якого передбачено, що Фактор зобов`язується передати грошові кошти розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб Боржник включаючи суму основного зобов`язання плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сум грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1І та є невід`ємного частиною Договору. Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстр Боржників згідно Додатку №2„ після чого Фактор стає кредитором по відношенню да боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. В день, коли здійснюється\~Перехід від\~Клієнта до\~Фактора прав\~вимог заборгованості\~до боржників,\~клієнт зобов`язаний\~передати Фактору\~інформацію згідно\~ Реєстру\~Боржників в\~електронному виді\~за формою,\~наведеною в\~Додатку №5\~до Договору,\~на підставі\~Акту прийому-передачі\~інформації згідно\~Реєстру Боржників\~електронному вигляді (Додаток №6) (п.1.2. Договору) Фактор протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дня підписання Акту прийом; передачі відповідного Реєстру Боржників зобов`язуються направити, простою кореспонденцією через відділення УКРІІОШТИ або за допомогою інших компаній, які займаються адресною доставкою кореспонденції, підготовлені за формою згідно Додатку № 3 до цього Договору, письмові повідомлення Боржникам про відступлення Клієнтом Прав Вимоги Заборгованості Фактору. Пунктом 2.1.9. Договору визначено, що укладення і виконання Клієнтом цього Договору не суперечить жодному положенню угод з третіми особами; Пунктом 2.2. Договору Клієнт заявляє, гарантує і зобов`язується на користь Фактора, що під час дії даного Договору: Права вимоги, що передаються Фактору для здійснення факторингу, є дійсними (п.2.2.1 Договору). Грошові зобов`язання Клієнта перед Боржниками будуть відсутні повністю станом на момент передачі Фактору Прав вимоги до Боржників (п.2.2.2. Договору) Позивач надав бланки додатків до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, а саме: Додаткова угода №2 від 28 липня 2021 року до Договору факторингу; Додаткова угода №7 від 13 червня 2022 року до Договору факторингу; Додаткова угода №42 від 28 жовтня 2024 року до Договору факторингу, Акт прийому-передачі реєстру боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників №36 до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики № 79617891 на загальну суму 22729 грн, а саме: 7000 грн. - заборгованість по основному боргу, 1743.00 грн. - заборгованість по відсоткам, сума заборгованості за пенею 13986 грн. Згідно з положеннями частин 1, 3 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до положень ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Тобто із системного аналізу зазначеної норми права вбачається, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі №31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення (постанова Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі №755/15965/17). В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо). Позивачем зазначено, що право вимоги до відповідача перейшло від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Разом з тим, на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 14 червня 2021 року боргові зобов`язання [PERSON] за договором позики №79617891 від 21 травня 2024 та Додатковою угодою №79617891 до договору позики, не існували, отже не могли відступатися права кредитора за цим договором. Оскільки на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] , то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу від 14 червня 2021 року. Отже, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на час укладення договору відступлення прав вимоги 14 червня 2021 року не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, і не могли бути охоплені зобов`язання відповідача [PERSON] , які виникли після укладення цього договору. Крім того, позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надані до суду докази на підтвердження оплати за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Встановивши, що договором позики №79617891 від 21.05.2024, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] не порушуються права і законні інтереси ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», суд приходить до висновку про те, що останнє не має права вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за вказаним вище договором позики. З огляду на викладене в позові належить відмовити. У зв`язку із відмовою у задоволенні позову відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed