Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

І. Суть спору Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого мають спільну доньку [PERSON] . Позивачка стверджує, що протягом останніх років сімейного життя вони з чоловіком втралили почуття любові, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Як стверджує позивачка, у подружжя різне уявлення про життя, сім`ю: відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, чим вносить у сімейне життя дискомфорт та непорозуміння; не здатний підтримували нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний час спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Спору про поділ спільного майна, що є спільною власністю подружжя, немає. З огляду на наведене, позивачка просить суд розірвати укладений з відповідачем шлюб, судові витрати покласти на відповідача. ІІ. Позиція учасників справи В судове засідання сторони не з`явилися. У позовній заяві позивачка просила про здійснення розгляду справи без її участі та подала заяву 15.07.2025 року про розгляд справи у її відсутність, підтримання позовних вимог та задоволення позову, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання також не з`явився. У матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення 04.07.2025 особисто відповідачу [PERSON] поштового відправлення судової посвітки на 15.07.2025 (а.с.21). Будь-яких клопотань, відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 30.06.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання 15.07.2025 року учасники справи не прибули. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку із неявкою відповідачки, відповідно до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, 15.07.2025 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи, без участі відповідача, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи, постановивши заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів. ІV. Обставини справи, встановлені судом Як слідує з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 02.11.2019 року Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області за актовим записом № 328. З викладених у позовній заяві пояснень позивачки слідує, що протягом останніх років сімейного життя сторони втралили почуття любові, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Як стверджує позивачка, у подружжя різне уявлення про життя, сім`ю: відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, чим вносить у сімейне життя дискомфорт та непорозуміння; не здатний підтримували нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний час сторони не проживають як подружжя та не ведуть спільного господарства. Спору про поділ спільного майна, що є спільною власністю подружжя, немає. Відповідач не подав відзиву на позов. V. Застосоване судом законодавство Відповідно до ст. 51 Конституції Українита ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Європейський суд з правлюдини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006року у справі "Проніна проти України"). VI. Висновки суду Непідтримання сторонами шлюбних стосунків протягом тривалого часу та невідновлення сімейних відносин, відсутність спільної згоди щодо примирення, у цьому випадку свідчать про наявність стійкого розладу подружніх стосунків. Так, як судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечать інтересам сторін, суд переконаний, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а, оскільки, шлюб між сторонами існує формально, то згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, наявні всі підстави для розірвання такого. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. VIІ. Судові витрати Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при зверненні до суду з вказаним позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved