Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Адвоката Матвєєвої-Вац Н.В., яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа : Приморська районна адміністрація Одеської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради -орган опіки та піклування Корабельного району у м. Херсоні про позбавлення батьківських прав, в якому вона просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дочки- [PERSON] , [INFO] та відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що між сторонами було укладено шлюб, який 01.09.2022 року рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб було розірвано. Від спільного подружнього життя народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У травні 2022 року відповідач - [PERSON] , покинувши свого чоловіка та двох неповнолітніх дітей в окупованому м. Херсоні, виїхала до іншої області, не повідомивши мети свого вчинку та свого місцеперебування. Згодом, після деокупації м. Херсона, позивач прийняв рішення про перевезення дітей до більш безпечної області та як наслідок з листопада 2022 року проживає разом з дітьми в м. Одесі. [PERSON] самостійно виховує та здійснює догляд за двома неповнолітніми дітьми, без будь-якої сторонньої допомоги та участі матері. Відповідач з травня 2022 року не бере участь у вихованні та догляді за дітьми, фактично відсутня в житті дітей. Після залишення дітей та позивача в окупованому м. Херсоні взагалі зникла з життя дітей. Неповнолітні діти залишились повністю під опікою батька. Відповідач не цікавиться життям дітей, не проявляє жодного інтересу до них та взагалі відмовляється з ними спілкуватись. Відповідач ухиляється від виховання дітей, не піклується про їхнє здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дітей не цікавиться їхнім життям, не відвідує їх ані вдома, ані в навчальному закладі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, просила задовільнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Представник третьої особи Приморської районної адміністрації Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради -орган опіки та піклування Корабельного району у м. Херсоні в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надала заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, надав висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та, з урахуванням положень ч.1 ст.81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст.13 ЦПК України, згідно положень якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями п.2 ч.164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.08.2017 року. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.09.2022 року по справі №241/2545/22, шлюб розірвано. Від фактичних шлюбних відносин народились діти [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.07.2024 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зазначено фактично місце проживання/перебування [ADDRESS] . Згідно із довідкою № 443 від 21.06.2024 року [PERSON] навчається в Одеському ліцеї № 62 Одеської міської ради в 5 класі. Відповідно до характеристики, яка надана навчальним закладом, [PERSON] зарекомендувала себе як дисциплінована, працелюбна учениця. Батько приділяє належну увагу вихованню [PERSON] , постійно спілкується з класним керівником, регулярно відвідує батьківські збори. Згідно з довідкою № 442 від 21.06.2024 року [PERSON] навчається Одеському ліцеї № 62 Одеської міської ради в 2 класі. Відповідно до характеристики, яка надана навчальним закладом, [PERSON] зарекомендував себе як уважний, активний та старанний учень. Тато приділяє належну увагу вихованню [PERSON] , підтримує зв`язок зі школою та класним керівником. Батьком [PERSON] укладено декларації № 0001-Р25Н-2ТА0 та № 0001-ЕХРН-2ТА0 з лікарем педіатром КНП «Дитяча міська поліклініка №4» Одеської міської ради - Кравченко Аллою Іванівною Відповідно до висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітніх дітей, виданого Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради, № 01-11/1510/вих від 08.10.2024, вирішено вважати можливим визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом із батьком, [PERSON] , [INFO] Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав не є обов`язковим для суду (ч.ч.5,6 ст.19 СК України) від його висновку суд має право мотивовано відступити, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом. Вказаний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року в справі № 753/2025/19. Відповідно до висновку виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради № 01-14-19-27 від 21.03.2025 року, орган опіки та піклування виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради вважає недоцільним позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітньої дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки на підставі зібраних документів було з`ясовано, що комісією не встановлено вагомих підстав доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , а позбавлення батьківських прав є заходом крайнього впливу на осіб, які не виконують свої батьківських обов`язків і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення батька від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що таких захід буде застосований в інтересах дитини. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено. Позивач в підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав, послався на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, пов`язаних з вихованням дитини, а саме: не цікавиться дітьми, не піклується про них, не приймає участь у їх вихованні. Однак, в судовому засіданні так і не було встановлено, що відповідач є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Крім того, у висновку виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради № 01-14-19-27 від 21.03.2025 року зазначено, що при розгляді матеріалів по справі на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради, отримавши пояснення від [PERSON] в яких зауважила, що не має наміру відмовлятись від своїх дітей. З наведених обставин, суд критично ставиться до викладених у позові пояснень позивача щодо негативної характеристики відповідача, оскільки вони не найшли своє підтвердження в судовому засіданні. Ухиленням від виконання обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена положеннями п.2. ч.1 ст.164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своїх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в матеріалах справи відсутні. Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно її дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача, не забезпечуватиме інтересів самих дітей. Позивач та його представник не довели та не надали суду доказів, в чому полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення їх мати по відношенню до них батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дітей. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна. Тому, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не було достовірно доведено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв`язку з чим, слід відмовити в задоволенні позову. На підставі ст.141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed