Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який зареєстрований 16 серпня 2008 року у Швайківській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 1. Від шлюбу у подружжя є син [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання сторони часто не знаходили порозуміння у відносинах. З квітня 2021 року сімейні справи не обговорюють, шлюбні стосунки не підтримують. Їх шлюб має формальний характер, позивачка переконалась, що вони є зовсім різними людьми. Спільне життя не склалося в силу несумісності характерів, через різні погляди на життя та побут, зловживання відповідачем алкоголем. Позивачка вирішила шлюб розірвати, дитину просить залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 серпня 2008 року у Швайківській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання сторони часто не знаходили порозуміння у відносинах. З квітня 2021 року сімейні справи не обговорюють, шлюбні стосунки не підтримують. Їх шлюб має формальний характер, позивачка переконалась, що вони є зовсім різними людьми. Спільне життя не склалося в силу несумісності характерів, через різні погляди на життя та побут, зловживання відповідачем алкоголем. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Після розірвання шлюбу малолітню дитину сторін суд залишає проживати з матір`ю. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved