Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - позивач) звернулося до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), про стягнення заборгованості в розмірі 96682,89 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.07.2021 між ТОВ«Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 665872594. За вказаним кредитним договором відповідачу перераховано 22 000 грн. За договором № 28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон плюс» право вимоги до відповідача на суму 68 348,57 грн. (реєстр прав вимог № 165 від 21.12.2021). 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, згідно якого право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на суму 96682,89 грн. (реєстр прав вимоги № 9 від 30.05.2023). 07 листопада 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 0711/24/Е згідно якого право вимоги до відповідача перейшло до позивача на суму 96682,89 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 96682,89 грн., яка складається з: 21998,63 грн. - заборгованість по кредиту; 74684,26 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін в якій відповідачу в порядку ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено 15-денний строк для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову. 16 січня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що строк кредитування за договором № 665872594 від 21.07.2021 складає 30 днів. Тому розмір загальної кредитної заборгованості відповідача за 30 днів користування наданими коштами становить 33220 грн. Відповідач частково погасив кредитну заборгованість на суму 15 225,63 грн. Таким чином, розмір несплаченого боргу відповідача за кредитним договором складає 17 974,37 грн. Крім того відповідач вважає, що позивач є неналежним кредитором, так як не набув право вимоги до відповідача у спосіб встановлений законом. Адже на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 28.11.2018 боргові зобов`язання за кредитним договором № 665872594 від 21.07.2021 ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору, на час укладення договору відступлення права вимоги від 28.11.2018. 14 березня 2025 року від позивача надійшли додаткові пояснення в яких він підтримав правову позицію викладену у позові і наполіг на законності своїх вимог. 02 липня 2025 року представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав позицію викладену у відзиві і просив відмовити у задоволенні позову не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Після стадії судових дебатів судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України) оголошено дату та час проголошення судового рішення 14.07.2025. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачем укладено 21.07.2021 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір № 665872594. Відповідно до п.п. 1.1., 1.3., 1.7. вказаного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 22000 грн одразу після укладення договору, який має бути повернено до 18.11.2021. Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. У п. 1.9. договору вказано, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.9.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним; 1.9.2. за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 199,00 процентів річних, що становить 0,55 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті. 1.9.3. Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. У п.1.4.1., 1.4.2. договору вказано, що орієнтовна загальна вартість кредиту для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 1.3. договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою, складає 23782 грн. та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 1782 грн 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 22000 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складає 157,96 % річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк дисконтного періоду складає 108,10 % від суми першого траншу. У разі настання передбаченої п. 1.9.3. Договору відкладальної обставини, що має наслідком виникнення у позичальника зобов`язань по оплаті процентів, за встановлений в п. 1.2. договору строк, у розмірі що розрахований за базовою процентною ставкою - орієнтовна загальна вартість кредиту складе 33220 грн. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 11220 грн 00 коп. та суму кредиту у розмірі 22000 грн. У паспорті споживчого кредиту до договору № 665872594 від 21.07.2021 вказано, що сума кредиту 100 - 22000 грн., строк кредитування 1 - 30 днів, дисконтна процентна ставка: 3,65%-620,5% індивідуальна процентна ставка: 310,25% - 620,5%, базова процентна ставка: 620,5%. За вказаним кредитним договором на підстав платіжного доручення від 21.07.2025 № 9b909510-57eb-418d-9a76-58e12aa5c051 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувала відповідачу 22000 грн. На погашення кредиту відповідачем сплачено загальну суму 15 225,63 грн. Вищевказані обставини визнаються позивачем і відповідачем у поданих ними заявах по суті. Судом також встановлено, що за договором № 28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон плюс» право вимоги до відповідача на суму 68 348,57 грн. (реєстр прав вимог № 165 від 21.12.2021). 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, згідно якого право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на суму 96682,89 грн. (реєстр прав вимоги № 9 від 30.05.2023). 07 листопада 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 0711/24/Е згідно якого право вимоги до відповідача перейшло до позивача на суму 96682,89 грн. Згідно розрахунку позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 96682,89 грн., яка складається з: 21998,63 грн. - заборгованість по кредиту; 74684,26 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Відповідач визнає, що в нього залишився не погашений борг за кредитним договором № 665872594 від 21.07.2021 у сумі 17 974,37 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). У ст. 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч.ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до положень ст. ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором зі сторони відповідача, то останній виконав їх частково, сплативши 15 225,63 грн. на погашення кредиту У ч. 1 ст. 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 була сформована такі правові висновки: «53. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. 54. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». Відповідна правова позиція в подальшому застосована Верховним Судом при вирішені інших судових справ, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, у постанові Верховного Суду від 15.03.2023 р у справі № 300/438/18. Отже, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Адже сума процентів, які нараховані позикодавцем є очевидно не співмірною із сумою кредитних коштів, які отримала відповідач у позику, і створюють умови надмірного боргового тягаря для відповідача. При цьому позивачем не надано доказів, що строк кредитування передбачений договором був продовжений між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем у встановлений спосіб. Враховуючи вказане, суд вважає, що безпідставно нараховані відсотки за договором № 665872594 від 21.07.2021 за межами строку кредитування. З огляду на викладене суд вважає, що розмір заборгованості який підлягає стягненню з відповідача складає 17 974,37 грн., яка розрахована з такого: 33220 грн. (загальна вартість кредиту згідно із договором) - 15 225,63 грн. (сума коштів сплачених відповідачем на погашення кредиту). Щодо тверджень представника відповідача про відсутність справи доказів переходу до позивача права грошової вимоги до відповідача, то вказане спростовується матеріалами справи, а саме вищевказаними договорами відступлення прав вимоги (факторингу), додатковими угодами до них, платіжними інструкціями, на підставі яких здійснювалась оплата за перехід права вимоги. Отже, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором № 665872594 від 21.07.2021 у сумі 17 974,37 грн. З огляду на часткове задоволення позовних вимог, то вимоги позивача в частині стягнення судових витрат підлягають задоволенню пропорційно задоволенню позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,00 грн. Пропорційно до частини задоволених позовних вимог (18,59%) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 450,25 грн. судового збору за подання позову. Позивачем також заявлено витрати на правову допомогу 6000,00 грн. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Пропорційно до задоволених вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1115,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial