Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

14.04.2025 суддею Жовківського районного суду Львівської області Мікулою В.Є. винесено рішення у справі за позовом керівника Жовківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Львівська обласна рада до [PERSON] , третя особа: Жовківське дочірне лісогосподарське підприємство ЛГГІ "ГАЛСІЛЬЛІС" про витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки, яким позов прокурора задоволено в повному обсязі, водночас не вирішено питання щодо судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом через систему «Електронний суд» позивачем сплачено 1984. грн. 80 коп. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №1363 від 20.07.2022 враховуючи заявлену первинно 1 позовну вимогу. В ході розгляду цивільної справи 15.06.2023 позивачем змінено предмет позову, у зв`язку з чим збільшилась кількість позовних вимог, відтак прокурором сплачено 2147, 20 грн судового збору за додаткову позовну вимогу, відповідно до платіжного доручення № 1051 від 02.06.2023. В подальшому внаслідок поділу земельної ділянки, що була предметом спору, прокурором повторно подано заяву про зміну предмету позову, як наслідок прокурор у вказаній цивільній справі звернувся до суду лише з однією позовною вимогою про витребування новостовореної земельної ділянки. У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя та четверта статті 12 ЦПК України). В даній справі позивач вважає, що14.04.2025 суддею Жовківського районного суду Львівської області Мікула В.Є. винесено рішення у справі за позовом керівника Жовківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Львівська обласна рада до [PERSON] , третя особа: Жовківське дочірне лісогосподарське підприємство ЛГГІ "ГАЛСІЛЬЛІС" про витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки, яким позов прокурора задоволено в повному обсязі, водночас не вирішено питання щодо судових витрат. Судом встановлено,\~що при зверненні до суду з позовом через систему «Електронний суд» позивачем сплачено 1984. грн 80 коп. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 1363 від 20.07.2022 враховуючи заявлену первинно 1 позовну вимогу. В ході розгляду цивільної справи 15.06.2023 позивачем змінено предмет позову, у зв`язку з чим збільшилась кількість позовних вимог, відтак прокурором сплачено 2147, 20 грн судового збору за додаткову позовну вимогу, відповідно до платіжного доручення №1051 від 02.06.2023. В подальшому внаслідок поділу земельної ділянки, що була предметом спору, прокурором повторно подано заяву про зміну предмету позову, як наслідок прокурор у вказаній цивільній справі звернувся до суду лише з однією позовною вимогою про витребування новостовореної земельної ділянки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи зазначене, суд вважає, що клопотання позивача про винесення\~додаткового рішення\~суду в\~порядку ст.270\~ЦПК Українислід задовольнити.

Outcome: approved