Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

30.03.2025 представник позивачки, адвокат Ніколаєнко Максим Вадимович, звернувся до суду із позовною заявою, шляхом направлення через підсистему «Електронний суд», що зареєстрована судом 31.03.2025, мотивуючи тим, що [PERSON] та [PERSON] з 12 листопада 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що останнім часом сімейне життя подружжя погіршилося, адже кожен із них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, спільний побут, тощо. У кінцевому результаті це призвело до того, що сторони втратили почуття любові один до одного та фактично припинили шлюбні стосунки, спільне господарство та шлюбне життя вони не ведуть протягом тривалого часу. Тому, просив шлюб між [PERSON] \~ та [PERSON] , зареєстрований 12 листопада 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1754, розірвати. 14.04.2025, після усунення позивачкою недоліків позову, судом постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено перше судове засідання на 02.05.2025 11:00 год. 17.04.2025 відповідач - [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, шляхом направлення у системі «Електронний суд», обґрунтовуючи тим, що він не заперечує факт укладення шлюбу із [PERSON] [INFO] , а також спільного народження дитини [PERSON] . Водночас, він не втратив почуттів до дружини і, незважаючи на складний етап у їхніх стосунках, прагне зберегти сім`ю. Шлюб для нього є не просто формальністю, а важливим духовним і особистим союзом, особливо заради спільної доньки. Подружнє спілкування між ним та [PERSON] триває, вони періодично обговорюють важливі сімейні питання, підтримують зв`язок, про що свідчать скріншоти спілкування, які він додає до заяви. Це підтверджує, що розрив стосунків є не остаточним, і шлюбу ще можна надати шанс. Тому,\~ просить\~ не задовольняти позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки\~ вважає, що шлюб можна зберегти, вони з позивачкою не вичерпали усі можливості для примирення і збереження сім`ї. 17.04.2025 відповідач - [PERSON] подав до суду додаткові пояснення у справі, шляхом направлення у системі «Електронний суд», мотивуючи тим, що він продовжує кохати свою дружину, маю щире бажання зберегти їхню сім`ю заради дитини та спільного минулого. Між ними досі триває спілкування, що підтверджує наявність емоційного зв`язку та можливість діалогу. Як доказ цього, разом із поданим відзивом, він надав до суду скріншоти переписок, які підтверджують реальність їхнього спілкування. Тому, просив відмовити у задоволенні позову про розірвання шлюбу. 24.04.2025 відповідач - [PERSON] подав до суду заяву, шляхом направлення у системі «Електронний суд», про відвід представника позивача - адвоката Ніколаєнка Максима Вадимовича. 29.04.2025 відповідач - [PERSON] подав до суду заяву, шляхом направлення у системі «Електронний суд», про розгляд справи без його участі, у якій зазначив про неможливість особистої його присутності у судових засіданнях через психологічний стан. Його присутність на засіданні, де представником позивачки є адвокат, з яким її пов`язують особисті (інтимні) стосунки, спричиняє у нього сильний психологічний дискомфорт, стрес та внутрішній тиск, що негативно впливає на його психічний стан та унеможливлює його участь у процесі без шкоди для здоров`я. 29.04.2025 відповідач - [PERSON] подав до суду заяву, шляхом направлення у системі «Електронний суд», про надання строку для примирення подружжя, мотивуючи тим, що шлюб між ним та позивачкою триває тривалий час, у них є спільна малолітня дитина, що потребує стабільного сімейного середовища. Проблеми у стосунках виникали поступово протягом багатьох років, і потребують часу для їх усвідомлення та подолання. Термін у один місяць є об`єктивно недостатнім для реального відновлення довіри, стабілізації емоційного стану та зміцнення родинних зв`язків. Він щиро налаштований на збереження сім`ї, готовий працювати над собою, в тому числі проходити консультації у фахівців. Враховуючи емоційну залученість сторін, наявність дитини та складність ситуації, просить надати максимальний допустимий строк для примирення шість місяців. 30.04.2025 позивачка - [PERSON] подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника, позовні вимоги, викладені у позовній заяві, підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Також, просить не застосовувати заходи щодо примирення подружжя, оскільки вони об`єктивно не можуть дати ефективного результату. Неодноразові спроби протягом багатьох років подолати конфлікти виявилося безуспішними. Подальше подружнє життя вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам та шкодить її моральному та психологічному здоров`ю. Також, просила критично оцінювати всілякі заяви відповідача щодо нібито наявності стосунків між нею та її представником, оскільки останні мають на меті виключно намагання виставити її в «дурному світі», що не є етичною поведінкою, як відносно неї, так і відносно її офіційного представника. 01.05.2025 відповідач - [PERSON] подав до суду додаткові пояснення у справі, шляхом направлення у системі «Електронний суд», мотивуючи тим, що думка позивачки, що подальше подружнє життя вона вважає неможливим, це її особиста позиція. Натомість він, як друга сторона подружжя та батько спільної дитини, щиро прагне збереження сім`ї, вважає, що шлюб ще не вичерпав себе повністю, і тому просить надати строк для примирення тривалістю 6 місяців, щоб мати реальний шанс відновити довіру та стосунки, зокрема через фахову допомогу (консультації, діалоги). Позивачка також вказує, що заходи щодо примирення були безуспішними. Проте за останні роки таких офіційних спроб не здійснювалося не було консультацій з сімейними психологами, спільних зустрічей з нейтральною стороною тощо. Вважає, що такий шанс ще існує тим більше, з огляду на дитину, яка потребує стабільного родинного середовища. До 29 березня 2025 року вони проживали разом як сім`я. Саме він залишив спільне помешкання, не тому що шлюб був зруйнований, а тому що побачив особисте повідомлення до дружини від іншого чоловіка, що мало ознаки інтимного характеру. Він зробив фото цього повідомлення без змін, щоб мати підтвердження. Це стало для нього важким психологічним ударом, і він прийняв рішення тимчасово відійти, щоб уникнути емоційного конфлікту. Незважаючи на це, він не втрачає надії на примирення. Він готовий пробачити, якщо буде хоча б мінімальна зустрічна готовність до діалогу. Також, до моменту подання заяви про відвід представника позивачки між ним та дружиною зберігалося нормальне побутове і людське спілкування. Лише після цього кроку контакт з її боку був різко перерваний. Це ще раз свідчить про те, що шлюб не був повністю зруйнований, а ситуація загострилася лише нещодавно і має всі шанси на врегулювання у межах наданого судом строку для примирення. Факт їхнього із дружиною активного спілкування також було підтверджено ним у додатках до поданих ним заяв. До моменту його виходу з дому їхнє спільне життя з позивачкою не супроводжувалося затяжними конфліктами, вони жили як звичайна сім`я. Його рішення залишити житло було несподіваним навіть для найближчого оточення: спільних знайомих, друзів та батьків з обох сторін. Це підтверджує, що на той момент не існувало відкритої або тривалої сімейної кризи. Попри складну ситуацію, він продовжує брати активну участь у житті спільної доньки, вони регулярно бачаться, він допомагає їй матеріально, проводить з нею час та забезпечує необхідну підтримку. Це доводить, що зв`язок із сім`єю не втрачено повністю, а отже, шлюб має шанс на збереження за умови обопільних зусиль. Щодо тверджень позивачки про нібито етичну проблему його позиції стосовно адвоката, він наголошує, що він заявив відвід не з метою образити когось, а з поваги до права на справедливий і неупереджений розгляд. Усі його дії це виключно захист його прав як сторони процесу. Він не виступав із безпідставними обвинуваченнями. Тому, просить надати строк для примирення тривалістю шість місяців. 02.05.2025 судом постановлено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви відповідача - [PERSON] , про відвід представника позивача - адвоката Ніколаєнка Максима Вадимовича, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. 02.05.2025 судом постановлено ухвалу, якою сторонам надано строк для примирення до\~ 27 червня 2025\~ року та зупинено провадження у справі до 27 червня 2025\~ року 09 годин 00 хвилин. 26.06.2025 відповідач - [PERSON] подав до суду додаткові пояснення у справі, шляхом направлення у системі «Електронний суд», мотивуючи тим, що після надання судом строку для примирення до 27 червня 2025 року ситуація в сім`ї суттєво змінилася. Починаючи з 29 травня 2025 року вони з позивачкою повернулися до спільного проживання, ведуть побут разом, підтримують щоденний контакт і спільно доглядають за донькою. Між нами зберігається емоційний і фізичний зв`язок, мають місце взаємна турбота, підтримка та ознаки відновлення стосунків. Його щире бажання зберегти шлюб залишається незмінним він й надалі вважає їх сім`ю цінністю, за яку варто боротися. Крім того, позивачка отримала серйозну травму розрив передньої хрестоподібної зв`язки, у зв`язку з чим потребує постійної допомоги в побуті. Він надає їй цю допомогу, і тому особиста присутність у судовому засіданні є для нього неможливою з об`єктивних причин. Вважає, що остаточне рішення про розірвання шлюбу на цьому етапі буде передчасним, оскільки між сторонами не втрачено зв`язок, а навпаки мають місце ознаки відновлення взаєморозуміння. Тому просив надати додатковий строк для примирення та зупинити провадження у справі, а судове засідання проводити за його відсутності. 27.06.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 11.07.2025 10:00 год, для ознайомлення позивачки з додатковими поясненнями відповідача. 11.07.2025 представник позивачки, адвокат Ніколаєнко Максим Вадимович, направив до суду заяву, у якій просив розглядати справу за відсутності позивачки та її представника, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, заходи для примирення подружжя просив не застосовувати, оскільки вони об`єктивно не можуть дати ефективного результату. 11.07.2025 судом постановлено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про надання додаткового строку для примирення подружжя та зупинення провадження у справі. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини, спірні правовідносини, з посиланням на докази та норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що позивачка - [PERSON] , [INFO] , та відповідач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 12 листопада 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1754, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 25). Сторони у справі являються батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено матеріалами справи (а.с.27-29) та не заперечується відповідачем. Протягом тривалого часу\~ сторони у справі сімейно шлюбні стосунки не підтримують та не ведуть спільного господарства, втратили взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на життя, сім`я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивачки, що підтверджено матеріалами справи. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам у їх сукупності, враховуючи, що строк для примирення подружжя позитивного результату не дав і позивачка має стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу, а примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд не приймає до уваги подані відповідачем докази (скріншоти - а.с. 40-47,54-55,66-67), адже вони не спростовують доводи позивачки, а відповідно до ст.76,77,78,79 ЦПК України відповідачем не надано доказів, які б у своїй сукупності надали змогу суду дійти висновку, про наявність обставин, на які він посилається. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не заявила клопотання про зміну прізвища на дошлюбне, тому, з урахуванням ст. 113 СК України, суд дійшов висновку про залишення їй прізвища « [PERSON] » після розірвання шлюбу. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші витрати у справі у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачка сплатила при подачі позову судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а.с.18), тому дані витрати стягуються з відповідача на її користь.

Outcome: approved