Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

25.02.2025 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до Бахмацької міської ради, в якому просив визнати за ним право власності на нерухоме майно за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , вказуючи на те що, [PERSON] , який помер [INFO] , був власником зазначеного будинку. Після його смерті вказаний будинок було знесено, а замість нього [PERSON] збудовано новий житловий будинок, але не оформлено право власності на нього. [PERSON] на початку 1997 року продав позивачу без укладення договору купівлі-продажу та без розписки вказаний житловий будинок, право власності на який не зареєстровано, будівництва без дозвільних документів не виявлено. [PERSON] помер [INFO] . Позивач фактично почав проживати у даному будинку з 24.05.1999 року, добросовісно володіє нерухомим майном більше 10 років, зареєстрований та фактично проживає у будинку з дружиною та дітьми, здійснює поточний ремонт, підтримує подвір`я у належному стані, обробляє присадибну ділянку та збирає врожай, користується житловим будинком відкрито, безперервно, не приховуючи факту знаходження майна в його володінні, також володіння не переривалося протягом всього строку набувальної давності. У державного реєстратора відділу державної реєстрації виконавчого комітету Бахмацької міської ради йому було відмовлено в реєстрації права власності на житловий будинок у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на вказаний житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на нерухомість. Ухвалою суду від 26.02.2025 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.03.2025 року. 06.03.2025 року відповідачем - Бахмацькою міською радою подано клопотання, в якому зазначено, що Бахмацька міська рада не є належним відповідачем у справі, оскільки майно, на яке позивач просить визнати право власності за набувальною давністю, знаходиться в смт. Дмитрівка та перебуває у комунальній власності Дмитрівської селищної ради. Ухвалою \~суду \~від 24.03.2025\~року підготовче\~засідання відкладено\~на 10.04.2025\~року, за клопотанням позивача замінено первісного відповідача - Бахмацьку міську\~ раду\~Ніжинського району\~ Чернігівської\~ області на належного відповідача - Дмитрівську \~селищну \~раду \~ Ніжинського\~району Чернігівської\~ області, якій запропоновано в строк до 04.04.2025 року подати відзив на позов; виключено Бахмацьку \~міську \~раду \~Ніжинського району\~ Чернігівської\~ області з числа\~ відповідачів; 10.04.2025 року підготовче засідання відкладено на 14.05.2025 року у зв`язку з перебуванням судді у відпустці; 14.05.2025 року підготовче засідання відкладено на 29.05.2025 року у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про час та місце розгляду справи. Ухвалою суду від 29.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.07.2025 року. Позивач [PERSON] та його представник адвокат-Мудревська Я.М. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх. Представник відповідача - Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігвської області в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просили проводити судові засідання за відсутності їх представника; проти задоволення позовних вимог не заперечували. Допитані за клопотанням позивача свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] разом зі своєю сім`єю з 1999 року і дотепер постійно проживає у будинку за [ADDRESS] , здійснює ремонт будинку, доглядає за подвір`ям, обробляє присадибну земельну ділянку, сплачує за комунальні послуги. Власником вказаного будинку був [PERSON] , який помер, спадкоємців він не мав. Зазначений будинок був знесений і на його місці [PERSON] побудував новий будинок, який на початку 1997 року за 4000 грн продав [PERSON] без оформлення документів на підтвердження договору купівлі-продажу. На вказане майно не претендують інші особи, іншого житла у власності [PERSON] немає. Вислухавши учасників судового процесу, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі змісту довідок Комунального підприємства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13.03.2024 року за № 315 та № 316 станом на 31.12.2012 року право власності на об`єкт нерухомості - житловий будинок за [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на домоволодіння від 11.09.1955 року № 644. Житловий будинок (а-1) знесено, замість нього збудований житловий будинок (А1-1), право власності на який не зареєстровано. За даними технічної документації КП «Прилуцьке МБТІ» станом на 29.02.2024 року за вказаною адресою встановлена наявність будівель та споруд: А1-1 житловий будинок, а2-1-веранда, а3-1-ганок, Б1-1-сарай, В1-1-сарай, Г1-1-літня кухня, г2-1-веранда, Д1-1-гараж, Е1-1-вбиральна, №1-колодязь, №2-4 огорожа. Будівництва без дозвільних документів не виявлено (а.с.12, 13). Згідно з довідкою виконавчого комітету Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області від 03.12.2024 року за № 03-06/234 земельна ділянка за адресою [ADDRESS] знаходиться в комунальній власності Дмитрівської селищної ради та не є приватизована (а.с.19). Листом Бахмацької міської ради від 27.01.2025 року за № 03-16/1313 позивачу відмовлено в державній реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки ним не було надано документ, що посвідчує право власності на даний будинок та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с.11). Згідно з довідками Дмитрівської селищної ради за № 430 від 08.11.2024 та за № 617 від 03.12.2024 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] з 24.05.1999 року і по теперішній час; житловий будинок збудований у 1989 році; у будинку зареєстровані [PERSON] , [INFO] , - власник будинку, [PERSON] , [INFO] - дружина, [PERSON] , [INFO] , - син, [PERSON] , [INFO] , - донька (а.с. 14, 15, 39). Згідно з технічним паспортом, виготовленим 29.02.2024 року, будинок з надвірними будівлями споруджений у 1989- 1990 роках (а.с. 34-36, 43-45). Відповідно до копії паспорта позивача його місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 24.05.1999 року (а.с. 41). Рішенням засідання виконавчого комітету Дмитрівської селищної ради за № 1 від 16.08.2024 року затверджено адресу для упорядкування об`єкту нерухомого майна - будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] загальною площею 59.1 кв.м.: « [ADDRESS] »; вирішено внести відомості про присвоєння адреси закінченому будівництвом об`єкту до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с. 42). Відповідно до актових записів про смерть від 25.12.1967 року за № 45 [PERSON] помер [INFO] (а.с. 145), від 16.12.1997 року за № 67 [PERSON] помер [INFO] (а.с. 146). За повідомленням Бахмацької державної нотаріальної контори від 03.04.2025 року та Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 09.04.2025 року спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] , не відкривалася, оскільки ніхто зі спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини чи про відмову у її прийнятті (а.с. 152, 153, 157, 158, 159,160). Зі змісту довідки за № 03-017/607, виданої 22.05.2025 року Дмитрівською селищною радою вбачається, що інформацію щодо проживання та реєстрації на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) інших осіб надати неможливо, оскільки карточки прописки, як документи, були введені в дію після 1974 року, інших джерел інформації у селищній раді немає; [PERSON] , який помер [INFO] , проживав до дня смерті за адресою [ADDRESS] один (а.с. 176). Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до частини першої\~статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. \~ \~ \~ \~ \~ Згідно\~з частиною\~першою,\~четвертоюстатті 344\~ЦК Україниособа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Умовами набуття права власності за набувальною давністю є: 1) добросовісність користування майном, яке полягає у невчиненні особою перешкод власнику цього майна у реалізації ним свого права власності на це майно протягом 10 років; 2) відкритість користування, яке має бути очевидним для усіх інших осіб; 3) безперервність користування протягом 10 років; 4) відсутність документів, які б свідчили про наявність у громадянина прав на це майно. Відсутність будь-якого з перерахованих елементів виключає можливість набуття права власності за набувальною давністю. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2022 року у справі № 494/1218/19. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 910/17274/17 зроблено висновок, що умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі\~статті 344 ЦК України\~є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду. Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. За роз`ясненнями, викладеними в пунктах 9, 13,14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини 1\~статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних з набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). За змістом\~статті 344 ЦК України\~при набувальній давності тягар доказування покладається на позивача. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста\~ статті 81 ЦПК України). Відповідно до\~ статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою\~статті 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи письмові докази по справі та показання свідків, судом встановлено, що [PERSON] відкрито, безперервно та добросовісно володіє житловим будинком по [ADDRESS] , починаючи з 1999 року, іншого житла у власності не має. При цьому позбавлений можливості узаконити своє право власності на вказане нерухоме майно. Спадкоємці після смерті [PERSON] та [PERSON] відсутні. Зважаючи на доведеність позивачем факту добросовісності, відкритості та безперервності володіння вищезазначеним житловим будинком більше десяти років, відсутність заперечення з цього приводу органу місцевого самоврядування, та відсутність претендентів на вказане майно, суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги про визнання за ним права власності на це майно за набувальною давністю.

Outcome: approved