Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» звернулось до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом, відповідного до якого просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також витрати на професійну правничу допомогу та по сплаті судового збору. \~ \~ \~ \~Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №1037745, від 21.04.2020 року у сумі 22 350,00 гривень, понесені позивачем витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2 422,40 гривень та 6 000,00 гривень в рахунок понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилався на те, що 21.04.2020 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1037745 за заявою відповідача на отримання кредиту, яку він подав на офіційному сайті ТОВ «Мілоан», у формі електронного правочину, шляхом підписання електронним підписом - одноразовим ідентифікатором, що був надісланий відповідачу СМС-повідомленням, про прийняття пропозиції укласти кредит у формі електронного правочину. Перед укладенням кредитного договору відповідач отримав проект цього договору разом з додатками в електронному вигляді в особистому кабінеті, ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору. За умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором, однак свої зобов`язання не виконав у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість. 10.07.2020 на підставі договору факторингу №01/07 ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги за кредитним договором №1037745 від 21.04.2020 та, відповідно, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] 24.01.2022 ТОВ «Діджи Фінанс» на підставі договору факторингу №1/15 відступив ТОВ «ФК «Пінг-Понг» право вимоги за кредитним договором №1037745 від 21.04.2020 та, відповідно, ТОВ «ФК «Пінг-Понг» набуло право вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором. Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі № 1037745 від 21.04.2020 р. направлено Повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 1037745 від 21.04.2020 р. Не зважаючи\~на це,\~відповідач не\~виконав свого\~обов`язку та\~припинив повертати\~наданий йому\~кредит в\~строки,\~передбачені кредитним\~договором,\~та має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Пінг Понг» в сумі 22\~350,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 16 600,00 грн - заборгованість за відсотками, 750,00 грн - заборгованість за комісією. Позивач просить позовні вимоги задовольнити та стягнути вказану суму заборгованості з відповідача на користь позивача, а також стягнути з останнього судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Рух справи Справа надійшла до суду 17.03.2025 року. Ухвалою суду від 01.04.2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті вимог. Позиція учасників справи Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання, призначені на 12.05.2025 та 02.07.2025, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток засобами поштового відправлення на адресу місця його проживання, зареєстровану в установленому порядку, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідач причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив від нього до суду не надходив. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, приходить до наступного. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування 21.04.2020 року від імені [PERSON] з метою отримання кредитних коштів подано в електронному вигляді Анкету-заяву на кредит №1037745. Як убачається з Анкети-заяви сума кредиту\~5000,00 грн, строк - 16 днів з 21.04.2020 року, дата повернення кредиту 07.05.2020 року, сума до повернення 7\~350,00 грн, комісія за надання кредиту\~750,00 грн, проценти за користування кредитом 1 600,00 грн нараховуються за ставкою 2,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Позичальник - [PERSON] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , дата народження: [INFO] . Також позивачем надано Кредитний договір №1037745 від 21.04.2020 року, в якому сторонами зазначено ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Згідно умов вказаного договору: сума кредиту\~5000,00 грн (п.1.2), кредит надається строком на 16 днів з 21.04.2020 року (п.1.3); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 07.05.2020 року (п.1.4); орієнтовна загальна вартість кредиту для позивальника становить 7\~350,00 грн (п.1.5); комісія за надання кредиту 750,00 грн, яка нараховується за ставкою 15,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п.1.5.1). Проценти за користування кредитом: 1\~600,00 грн, які нараховуються за ставкою 2.00 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, тип процентної ставки: фіксована (п.1.5.2). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 Договору). Відповідно до п. 2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок позичальника. Пунктом 2.2.1 вказаного Договору передбачено, що позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.п. 1.5.1-1.5.2 ,1,6 Договору Згідно п. 2.2.2 Договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату фактичного повернення кредиту (включно) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п.2.2.3 Договору. Умовами п. 2.2.3 кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п.1.4, якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п.1.5.2 процентна ставка є нижчою за стандартну (базову) ставку, встановлену п.1.6 договору (за умовами акцій, програм лояльності, тощо). Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти за користування кредитом з дня наступного за днем визначеним п.1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів в період правомірного користування кредитом є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний період під час прострочення, це означає, що в період правомірного користування кредитом позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Якщо після настання дати встановленої п.1.4 Договору позичальник продовжуватиме користуватись кредитом, проценти за стандартною (базовою) ставкою будуть нараховуватись протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено товариством в односторонньому порядку. При цьому сторони погодили, що після зупинення товариством в односторонньому порядку нарахування процентів товариство вправі в будь-який момент без погодження з позичальником відновити нарахування таких процентів до моменту повного виконання позичальником зобов`язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням товариства. Згідно пунктом 6.1 договору його укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства. Згідно з пунктом 6.3 Договору приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього кредитного Договору, Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому. Пунктом 6.4 Договору передбачено, що укладення Товариством Кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Пунктом 7.1 Договору передбачено, що цей договір складається с правил та індивідуальної частини, набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього Договору, та діє до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Проте, анкета\~заява від 21.04.2020 так, як і графік платежів та кредитний договір №1037745 від 21.04.2020 року не містять підпису відповідача. Докази використання чи накладення електронного підпису в матеріалах справи відсутні. Позивач ТОВ «ФК «Пінг-Понг» не надає із позовом жодних доказів ідентифікації Відповідача у інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» при вході в особистий кабінет, отримання одноразового ідентифікатора та його використання для підписання оспорюваного кредитного правочину. 10.07.2020 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір факторингу №01/07, за яким ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Відповідно до\~Витягу з\~додатку до\~Договору факторингу\~№01/07\~від 24.01.2022 року до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №1037745 від 21.04.2020 року в розмірі 22 350,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5 000,00 грн., заборгованість за відсотками 16 600,00 грн; заборгованість за комісією 750,00 грн. Представник позивача\~договір факторингу\~№01/07\~від 24.01.2022 року за яким до нього перейшло право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №1037745 від 21.04.2020 року, суду не надає. 24.01.2022 між ТОВ «Діджі Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» було укладено Договір факторингу №1/15, згідно якого ТОВ «ФК «Пінг-Понг» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Діджі Фінанс» за плату, а ТОВ «Діджі Фінанс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Пінг-Понг» свої права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги (п. 1.1 Договору факторингу №1/15). Згідно з витягом з додатку до Договору факторингу №1/15 від 24.01.2022 року, ТОВ «ФК «Пінг-Понг» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №1037745 від 21.04.2020 року в розмірі 22 350,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5 000,00 грн., заборгованість за відсотками 16 600,00 грн; заборгованість за комісією 750,00 грн. На підтвердження перерахування коштів позивачем надано копію платіжного доручення №18431923 від 21.04.2020 року, згідно якого ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] на картковий рахунок № [NUMBER] грошові кошти в сумі 5\~000,00 грн, призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ «Мілоан» згідно договору №1037745. Проте, ні в анкеті-заяві, ні в кредитному договорі не міститься номеру картки, на яку б позичальник просив перерахувати грошові кошти. Також відсутні докази належності картки саме відповідачу. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1ст. 77 ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною 1статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Таким чином, позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін. Однак, як вбачається з договору про споживчий кредит №1037745 від 21.04.2020 року даний договір не був підписаний відповідачем Електронним підписом у вигляді одноразового ідентифікатора, так, як і анкета-заява до договору та графік платежів.Таким чином, ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» не довело укладення ТОВ «Мілоан» зі [PERSON] кредитного договору від 21.04.2020 №1037745 на умовах, які зазначені у позові. Додане до позовної заяви платіжне доручення, із зазначенням неповного номера банківської картки, належність якої не встановлено, і який не був зазначений позичальником відповідно до п. 2.1 Договору, як його картковий рахунок на який потрібно перерахувати кошти, не є належним і достовірним доказом надання відповідачу кредитних коштів на виконання умов кредитного договору №1037745 від 21.04.2020 р. Також, у матеріалах справи відсутній Реєстр прав вимоги до Договору факторингу №01/07 від 10.07.2020, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС», а тому, суд позбавлений можливості встановити факт переходу права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» та, як наслідок, в подальшому до ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ». З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт укладення договору первісним кредитором з відповідачем, перерахування грошових кошти відповідачу в розмірі, визначеному умовами кредитного договором та що відповідачем такі кредитні кошти були отримані, та переходу права грошової вимоги позивача до відповідача за цим договором. Проаналізувавши встановлені обставини справи, та надавши їм правову оцінку, з урахуванням зазначених вище положень діючого законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed