Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін у справі Позивач АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», через свого представника Мєшніка К. І., звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] 22846,95 грн заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» вiд 31.01.2024, станом на 03.03.2025, та судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим,що відповідачка [PERSON] 31.01.2024 встановила мобільний додаток monobank. "Monobank" це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Онбординг - встановлення ділових відносин з клієнтом, починаючи з травня 2020 року відбувається в тому числі дистанційно шляхом: відео верифікації працівником Банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через бюро кредитних історій, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Пройти віддалену ідентифікацію можна за такими документами: іd карта та РНОКПП (за наявності); паспорт у формі книжечки та РНОКПП (за наявності); закордонний паспорт та РНОКПП; посвідки на постійне проживання (для іноземних громадян) та РНОКПП (за наявності). Пройшовши реєстрацію, одним із вищезазначених шляхів та надавши один із пакетів документів, відповідачка підписала Анкету-заяву та Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Підписання документів цифровим власноручним підписом узгоджується з Постановою НБУ 13.12.2019 № 151 та ст. 207 ЦК України. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом із Умовами і правила обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank і UnivегsаlВаnк, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.uа/tегms; тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.uа/ratеs, складають Договір про надання банківських послуг (далі-Договір). Підписавши Анкету-заяву Клієнт ознайомився та погодився, з наступним: що невід`ємною частиною Анкети-заяви є Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank» (далі - Запевнення Клієнта), з підписанням якого «Дата підписання» в Мобільному додатку Договір набуває чинність (п. 5. Анкети-заяви). п. 1 Запевнення відповідачка підтвердила про отримання примірника Договору в Мобільному додатку monobank; ознайомлення та згоду з умовами Договору, згідно з яким буде здійснюватися відкриття та обслуговування рахунків, розміщення вкладів, отримання споживчого кредиту тощо; укладання Договору; зобов`язалась виконувати умови Договору; що інформація надана їй шляхом її розміщення у Договорі та офіційному сайті Банку. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів позивача АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Відповідачка [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку відзив на позовну заяву АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором не подала, хоча в силу положень п. 5 ч. 6 ст.\~272\~ЦПК України вважається такою, що 28.06.2025 отримала копію ухвали судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цивільній справі від 07.05.2025. Відповідно, відповідачка [PERSON] свою позицію у цій справі із обґрунтуванням її необхідними доказами не навела. Інших передбачених ЦПК України заяв по суті справи від її сторін до Гайворонського районного суду Кіровоградської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали, заяви та клопотання учасників справи Оскільки відповідачем у вищевказаній позовній заяві зазначена фізична особа, яка немає статусу підприємця, то суддею, у відповідності до положень ч. 8 ст. 187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, було вжито заходів для отримання інформації з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки [PERSON] . Ухвалою судді від 07.05.2025, після отримання у встановленому порядку інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд цивільної справи визначено провести у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та інших учасників справи, без проведення судового засідання протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття у ній провадження. Ухвалою від 04.07.2025 продовжено судовий розгляд справи на тридцять днів. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергу, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно з ч. 2, 3 та 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, а також причетність до порушення таких його прав відповідачки, встановив наступне. Релевантні норми і джерела права, застосовані судом при ухваленні рішення Встановлені судом цивільні правовідносини щодо порушення грошового зобов`язання й застосування відповідних наслідків цього, у тому числі й за договорами про споживче кредитування, регулюються Конституцією України, Конвенцією про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї, Цивільним кодексом України, Законами України «Про захист прав споживачів», «Про споживче кредитування», іншими актами цивільного законодавства. Згідно з положеннями ст.\~8\~Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535\~ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.\~623\~ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частин 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст.\~634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Штрафом\~є неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (ст. 549 ЦК України). Відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення "Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів, висновки суду 31.01.2024 [PERSON] встановила мобільний додаток «Monobank», уклавши договір про надання банківських послуг «Monobank» та підписавши Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилась та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. З анкети заяви (а.с. 12) вбачається, що [PERSON] зазначила в такій свої паспортні дані, РНОКПП, номер телефону та сторонами узгоджено процентну ставку в розмірі 3,1% на місяць та умови її нарахування - у разі виходу з пільгового періоду, що складає 62 календарних дні. Крім того, сторони погодили, що ця анкета заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ Універсал Банк, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Умовами і правилами обслуговування в АТ Універсал Банк встановлено умови надання кредиту, зокрема відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання за договором - п. 5.15-5.1.9 (а.с. 21-27). Тарифами чорної картки monobank (а.с. 29-29) також врегульовано умови договору - відсоткова ставка, пільговий період, штрафні санкції. З довідки про наявність рахунку (а.с. 19) вбачається, що [PERSON] має картку monobank [NUMBER] станом на 03.03.2025, тип рахунку картка чорна, активна до 06/28. З довідки про розмір встановленого ліміту від 03.03.2025 вбачається, що за карткою [NUMBER] встановлено суму кредитного ліміту 5000 грн 01.02.2024 (а.с. 20). Із доданої до позовної заяви довідки про рух коштів по картці вбачається, що станом на 03.03.2025 у відповідачки [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 22846,95 грн, сума витрат станом на 03.03.2025 34346,95 грн, сума зарахувань - 11500,00 грн (а.с. 11). З розрахунку заборгованості (а.с. 9) вбачається, що станом на 03.03.2025 у відповідачки [PERSON] наявна заборгованість в сумі 22846,95 грн, з яких 15733,14 грн - за тілом кредиту, 3390,52 грн - за пенею, 3723,29 грн - за порушення грошового зобов`язання. Отже, з анкети-заяви, відомостей про її підписання електронним підписом клієнта - форми підтвердження електронного документа (а.с. 13), довідки про етапи реєстрації (а.с. 7), запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг (а.с. 15-16), Умов і правил обслуговування в АТ Універсал Банк (а.с. 21-27), відомостей про їх підписання електронним підписом клієнта (а.с. 14), паспорта споживчого кредиту (а.с. 15-17), суд вбачає підтвердженим факт укладення сторонами кредитного договору та умови такого. Водночас суд не бере до уваги долучені тарифи, оскільки такі не містять підпису відповідачки, а отже неможливо встановити, що саме з такими була ознайомлена [PERSON] при укладенні договору. Судом також встановлено, що відповідачка користувалась кредитними коштами, вносила кошти на погашення заборгованості, однак не в повному обсязі, внаслідок чого у неї, станом на 03.03.2025, утворилась заборгованість. Відтак, позивач АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» виконав свої зобов`язання, надавши відповідачці [PERSON] кредит на узгоджених між ними умовах, однак відповідачка неналежним чином виконувала умови договору, допустивши заборгованість. Судом встановлено на підставі належних, допустимих та достатніх в своїй сукупності доказів, що між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору про надання банківських послуг, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію його правомірності, у зв`язку з чим договір про надання банківських послуг «Monobank» від 31.01.2024, згідно зі ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов цього договору, натомість відповідачка [PERSON] не виконала зобов`язань за цим договором, допущену заборгованість нею у встановленому порядку не погашено. З розрахунку позивача, який перевірено судом, розмір заборгованості становить 22846,95 грн, з яких 15733,14 грн - за тілом кредиту, 3390,52 грн - за пенею, 3723,29 грн - за порушення грошового зобов`язання. Однак, з 22.02.2022 в Україні оголошено воєнний стан, який триває і по день ухвалення рішення суду. Ця обставина є загальновідомою та не потребує доказування. Відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення "Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Нарахована позивачем заборгованість в сумі 3390,52 грн є неустойкою (пенею), а 3723,29 грн - відповідальністю за порушення грошового зобов`язання, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. Такі нараховані після 24.02.2022. Отже за зазначеним положенням пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення "Цивільного кодексу України відповідачка звільняється від сплати таких, а отже в цій частині в позові слід відмовити. З огляду на вказане, суд дійшов висновку що позов АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг підлягає до задоволення частково. Відтак, з відповідачки на користь позивача АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» підлягає до стягнення заборгованість в загальному розмірі 15733,14 грн. При цьому, розмір спірної заборгованості за вищевказаним кредитним договором судом перевірено та суд з таким погоджується, а відповідачкою не спростовано, своїх розрахунків не наведено та суду не було подано. Щодо розподілу судових витрат у справі Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У ч. 1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн (а.с. 6), тому з відповідачки слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог 2085,08 грн (68,86 %). Доказів понесення сторонами інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: partial