Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до Філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України», співвідповідача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що \~позивач, [PERSON] був призначений на посаду провідного інженера з охорони праці і техніки безпеки ДП «Ясінянське ЛМГ» згідно наказу від 21 червня 2010 року, перебував на цій посаді безперервно весь час по 01 квітня 2024 року. Після реорганізації та зміни назви підприємства, останній раз позивач був зарахований до штатного складу філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на посаду провідного інженера з охорони праці і техніки безпеки згідно наказу директора філії №2/к від 18 січня 2023 року. Далі наказом по філії від 01 січня 2024 року в зв`язку з упорядкуванням штатного розпису, позивач був переведений на посаду провідного інженера з охорони праці філії державного підприємства. З даної посади позивач був звільнений наказом №48/к від 01 квітня 2024 року директора філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» Романюка Івана Івановича на підставі л.3 ст.40 Кодексу Законів про працю України з формулюванням «за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків» Наказ про звільнення обґрунтовано тим, що позивача раніше було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани наказом директора філії підприємства №165/21.36 від 11 жовтня 2023 року за неналежне виконання службових обов`язків. А після того працівниками ДП «Ліси України» була проведена перевірка з питань дотримання законодавства з охорони праці, про що складено акт від 18 березня 2024 року, яким встановлено неналежне виконання позивачем посадових обов`язків. Згідно наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності від 11 жовтня 2023 року, неналежне виконання ним службових обов`язків полягало в відсутності журналу інформування про умови праці при прийнятті працівників на роботу. B посадових повноваженнях позивача, які були чинними на час винесення йому догани, a також на час звільнення з роботи був відсутній обов`язок про проведення яких-небудь заходів (в тому числі інформування чи проведення бесід) із кандидатами на роботу. Всі обов`язки позивача зв`язані із працівниками, які виконують виробничі процеси, і метою його роботи згідно посадових повноважень, було проведення заходів з забезпечення безпеки та збереження здоров`я і працездатності працівників філії підприємства, тобто тільки після наказу про прийняття осіб на роботу. Посадовими інструкціями від 01 січня 2024 року передбачено заборону залучати позивача до виконання функцій не передбачених Законом України «Про охорону праці», положенням про службу охорони праці підприємства та посадовими інструкціями. Посадові інструкції позивача за 2023 рік на філії підприємства відсутні, тому що за 2023 рік кадровий працівник не склав такі посадові інструкції. Всі заходи із особами, що приймаються на роботу, покладені на кадрових працівників та керівництво філії підприємства, оскільки інформування про умови праці не зв`язано із технікою безпеки. Конкретної прямої вимоги про ведення журналу інформування про умови праці у вказаних нормативно-правових актах, якими позивач керуюся в роботі, немає, тому ознайомлення із умовами праці може відбуватися в будь-якій формі. Разом з тим, на філії підприємства вже багато років, і по цей час, складається контрольний лист, який заповнюється при поступленні на роботу на кожного працівника, в якому робляться записи про проведення вступного і первинного інструктажів з охорони праці. Після прийому на роботу кадровий працівник складає початкову частину контрольного листа, і видає новому працівнику, який підходить до позивача та позивач проводить вступний інструктаж та ознайомлює із умовами праці, в даному контрольному листі ставиться підпис новопризначеного на роботу, і позивач також ставить свій підпис в другому розділі контрольного листа. Тобто законні вимоги щодо охорони праці позивач виконував. Хоча він не рахує це порушенням законодавства, але після наказу про догану позивач завів журнал про проведення інформування про умови праці. Про це він повідомив керівництво в своєму поясненні, яке він давав з приводу оголошення догани. В тексті акту перевірки та приписі до нього від 18 березня 2024 року, немає зауважень про відсутність такого журналу, тобто цей недолік, за який позивачу оголошено догану, комісія не рахує як порушення. До даної заяви додає копію свого пояснення від 06 жовтня 2023 року та копію бланку контрольного листа, який ведеться на підприємстві. Таким чином наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності №165 від 11 жовтня 2023 року вважає незаконним. Після проведення\~перевірки,\~18\~березня 2024\~року, учасниками перевірки\~було складено\~припис за\~результатами перевірки,\~який містив опис\~виявлених порушень\~та строк\~для їх\~усунень,\~а саме\~до 19\~квітня 2024\~року Приблизно через\~тиждень після\~проведення даної\~перевірки,\~позивачу було дано на\~ознайомлення даний\~акт перевірки\~і припис,\~запропоновано написати пояснення по\~суті виявлених\~порушень,\~і позивач\~подав два\~свої пояснення\~від 28 березня 2024\~року директору,\~в яких\~по частині\~виявлених порушень\~виклав дані свої\~доводи.\~Також позивачем\~в поясненнях\~було вказано,\~що проведення перевірок по\~дотриманні охорони\~праці ним\~проводилися планово,\~із реальними виїздами\~на лісництва\~і місця\~лісорозробок,\~тобто мною\~особисто вживалися всі\~необхідні передбачені законодавством\~заходи по\~організації належної\~охорони праці,\~але більшість виявлених недоліків не залежать особисто від позивача. Враховуючи викладені обставини, наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності від 11.10.2023 року і наказ про звільнення його з роботи від 01.04.2024 року вважає незаконними, і вважає, що наказ про його звільнення з роботи підлягає скасуванню. Згідно витягу з бази даних оплати праці, та довідки № 15 від 01.04.2024 року, місячний оклад позивача в 2024 році складає 19750 гривень, що складає його середньомісячний заробіток за 2024 рік. Факт незаконного\~звільнення позивача,\~наніс йому\~матеріальну та\~моральну шкоду,\~що виражена\~у позбавленні\~права на\~працю та\~заробітну плату, душевних переживаннях\~та стражданнях\~зв`язаних із\~неправомірними і\~несправедливими діями\~роботодавця,\~погіршенні його\~самопочуття,\~та необхідність\~лікування.\~01\~квітня 2024\~року після\~оголошення позивачу\~наказу про звільнення,\~в нього\~погіршився стан\~здоров`я і\~при зверненні\~до Ясіянської місцевої лікарні\~йому було\~призначено лікування\~та він\~знаходився на амбулаторному лікуванні\~в невропатолога\~з 01\~по 30\~квітня 2024\~року.\~Завдана позивачу\~моральна шкода\~(шкода\~немайнового характеру)\~полягає у:\~перенесених позивачем\~моральних переживаннях,\~емоційних перенапруженнях\~у зв`язку із неправомірними діями відповідача та суспільному розголосі про втрату роботи з негативних мотивів; позивач був позбавлений можливості\~працювати на\~тривалий період,\~що сильно змінило його\~спосіб життя\~і викликало\~сильні переживання\~і неспокій;\~в зв`язку\~з втратою\~роботи моральна\~атмосфера в\~сім`ї позивача\~різко погіршилася,\~порушився душевний\~спокій членів\~його сім`ї,\~що викликало у\~позивача посилення\~переживань; позивач тривалий\~час постійно\~перебував у\~стані пригнічення,\~депресії,\~душевного дискомфорту в\~результаті неправомірних\~дій відповідача;\~у втраті\~спокою та\~нормального життєвого\~ритму,\~порушенні нормального сну. Визначаючи розмір\~нанесених йому\~моральної шкоди\~виходить з\~глибини, тривалості і\~обсягу моїх\~моральних страждань,\~суттєвих змін\~у життєвих\~і громадських стосунках. За таких\~обставин,\~позивач вважає,\~що незаконним\~звільненням йому\~було нанесено моральну шкоду, яку останній оцінює в сумі 30000 грн. На підставі наведеного позивач просив: визнати наказ № 48/к від 01 квітня 2024 року директора філії «Ясінянеьке лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про звільнення [PERSON] незаконним та поновити з 01 квітня 2024 року [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на посаді провідного інженера з охорони праці філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»; стягнути з\~філії\~«Ясінянське\~лісомисливське господарство»\~Державного спеціалізованого господарського\~підприємства\~«Ліси\~України» на\~користь [PERSON] суму грошових коштів в розмірі середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 квітня 2024 року до дня поновлення на роботі; стягнути з філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь [PERSON] суму грошових коштів в розмірі 30000 гривень як відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням. Ухвалою судді Рахівського районного суду від 06.05.2024 року було відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по даній справі. До початку першого підготовчого судового засідання від представника первісного відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками, в якому зазначено, що сторона відповідача вважає, що наказ на звільнення провідного інженера з охорони праці [PERSON] відповідає нормам чинного законодавства оскільки ним здійснювалося систематичне не виконання без поважних причин посадових обов`язків, про що підтверджується в поданих додатках до відзиву на позовну заяву, тому вважають, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. (т. 1 а.с. 55-76). Також до початку підготовчого судового засідання від позивача надійшла заява про витребування письмових доказів, в якій останній просив, витребувати у філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України»: наказ від 01.01.2024 року про переведення [PERSON] на посаду провідного інженера охорони праці і техніки безпеки філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»; посадову інструкцію [PERSON] за 2023 рік; довідку про середню заробітну плату [PERSON] (т. 1 а.с. 85-86), зазначена заява була задоволена ухвалою суду від 25.07.2024 року. (т. 1 а.с. 112). В подальшому від позивача до суду надійшла заява про уточнення та доповнення позовних вимог з додатками, в якій останній просив: визнати незаконним та скасувати наказ № 48/к від 01 квітня 2024 року директора філії «Ясінянеьке лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про звільнення [PERSON] ; визнати незаконним та скасувати наказ № 60/к від 01 травня 2024 року директора філії «Ясінянеьке лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про внесення змін до наказу № 48/к від 01.04.2024 року; поновити з 01 квітня 2024 року [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на посаді провідного інженера з охорони праці філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»; стягнути з\~філії «Ясінянське\~лісомисливське господарство»\~Державного спеціалізованого господарського\~підприємства «Ліси\~України»\~на\~користь [PERSON] суму грошових коштів в розмірі середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 квітня 2024 року до дня поновлення на роботі; стягнути з філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь [PERSON] суму грошових коштів в розмірі 30000 гривень як відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням. (т. 1 а.с. 89-108) 15.08.2024 року від первісного відповідача до суду надійшло клопотання про доручення доказів, в якому зазначено, що на виконання ухвали Рахівського районного суду від 25.07.2024 року по справі №305/1188/24 (провадження №2/305/496/24), філія «Ясінянське лісомисливське господарство» надає витребувані судом докази, а саме:- - наказ №1/к від 01.01.2024 року про переведення працівників; довідки про середню заробітну плату [PERSON] . Крім того повідомляємо, що посадова інструкція [PERSON] за 2023 рік в матеріалах особової справи відсутня, та встановити причини її відсутності не можливо, оскільки згідно наказу №174/к від 30.10.2023 року старший інспектор з кадрів [PERSON] , в розпорядженні якого перебувала особова справа [PERSON] , звільнений. Додатки: наказ №174/к від 30.10.2024 року; довідки про середню заробітну плату [PERSON] (т. 1 а.с. 116-121) Беручи до уваги зазначене клопотання первісного відповідача, суд констатує, що ухвала суду про витребування доказів від 25.07.2024 року, не виконана первісним відповідачем. Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.08.2024 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. (т. 1 а.с. 125) 07.11.2024 року від представника первісного відповідача до суду надійшло клопотання, в якому останні просив, закрити провадження по справі №305/1188/24 на підставі п. 1 частини першої статті 255 ЦПК України. (т. 1 а.с. 143-146) 02.12.2024 року від позивача до суду надійшло клопотання про залучення співвідповідача у справі. (т. 1 а.с. 147-150) Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 04.12.2024 року: залишено без розгляду, клопотання представника відповідача Філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України», про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України; клопотання позивача про залучення до участі в справі співвідповідача, - задоволено та залучено до участі в справі в якості співвідповідача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9А, код ЄДРПОУ 44768034). (т. 1 а.с. 153) Після залучення співвідповідача, представник останніх не звертався до суду з клопотанням про повернення на стадію підготовчого провадження. 13.03.2025 року від позивача до суду надійшла заява про уточнення та доповнення позовних вимог з додатками, в якій останні просив, визнати наказ від 11.10.2023 року № 165 директора філії «Ясінянеьке лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про накладання дисциплінарного стягнення за неналежне виконання службових обов`язків незаконним. (т. 1 а.с. 180-183) 18.04.2025 року від представника співвідповідача адвоката Митровки Я.В. до суду надійшли заперечення на заяву про уточнення та доповнення позовних вимог, в якій останні просив, відмовити у прийнятті заяви позивача про уточнення та доповнення позовних вимог від 03.03.2025 та повернути таку заявнику. (т. 1 а.с. 203-205) 24.04.2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на заперечення на заяву про уточнення та доповнення позовних вимог, в якій позивач заперечив проти задоволення заперечень представника співвідповідача та підтримав свою заяву на заяву про уточнення та доповнення позовних вимог, з додатками. (т. а.с. 208-229) Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 23.05.2025 року, відмовлено у прийнятті до розгляду заяви позивача [PERSON] про уточнення та доповнення позовних вимог. (т. 1 а.с. 247-248). У судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги посилаючись на всі письмові докази долучені ним раніше. Представник співвідповідача у судовому засіданні, заперечив у повному обсязі проти задоволення позовних вимог в цілому. Представник первісного відповідача у судове засідання не з`явився. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, взявши до уваги відзив на позовну заяву, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України, передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що позивач [PERSON] був призначений на посаду провідного інженера з охорони праці і техніки безпеки ДП «Ясінянське ЛМГ» згідно наказу від 21 червня 2010 року, перебував на цій посаді безперервно весь час по 01 квітня 2024 року. Після реорганізації та зміни назви підприємства, останній раз позивач був зарахований до штатного складу філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на посаду провідного інженера з охорони праці і техніки безпеки згідно наказу директора філії №2/к від 18 січня 2023 року, вказане не заперечують, як первісний відповідач так і співвідповідач. Наказом №48/к від 01 квітня 2024 року, [PERSON] , звільнено з посади провідного інженера з охорони праці, за систематичне невиконання ним без поважних причин посадових обов`язків, п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. За змістом ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у\~ст.51 КЗпП України\~правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Строки звернення працівника до суду за вирішенням трудового спору як складова механізму реалізації права на судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин. Згідно з ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Для встановлення початку перебігу строку у справах про звільнення визначальними є такі юридично значимі обставини, як вручення копії наказу про звільнення або день видачі трудової книжки. Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 16 березня 2016 року у справі №6-2426цс15, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року №9 встановлені статями 228,233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає не можливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Статтею 47 КЗпП України передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу видати працівнику в день звільнення належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. Тобто, на відміну від інших трудових спорів, коли строк звернення до суду обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, місячний строк для звернення до суду за вирішенням спору про поновлення на роботі обчислюється не інакше як з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Початком перебігу місячного строку для звернення особи до суду з позовом про поновлення на роботі слід вважати день вручення наказу про звільнення або день видачі трудової книжки. Щодо позовної вимоги позивача про визнання незаконним та скасування Наказу №48/к від 01 квітня 2024 року "Про звільнення [PERSON] " судом встановлено наступне. Відповідно до п.3 ч. 1\~ст.40 КЗпП України\~трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення. Пленум Верховного Суду України в п.п.18, 22\~постанови від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»роз`яснив, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, з яких підстав проведено звільнення працівника. При цьому суди не вправі визнавати звільнення правильним виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення. При розгляді таких спорів судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, яке стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п.3 ч. 1 ст.40\~КЗпП України; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених ст.ст.147-1,\~148,\~149 КЗпП України\~правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень. Відповідно до положень ч.1\~ст.147 КЗпП України\~звільнення працівника за п.3 ч. 1\~ст.40 КЗпП України\~є видом дисциплінарного стягнення. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, зокрема, за п.3 ч. 1\~ст.40 КЗпП України, суд повинен з`ясувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати у зв`язку з вчиненням його систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.\~\~ Як вбачається з оскаржуваного наказу № 48/к від 01квітня 2023 року, [PERSON] звільнено з посади провідного інженера\~з охорони\~праці філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», за систематичне невиконання ним без поважних причин посадових обов`язків, п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Підставою для вчинення оскаржуваного наказу № 48/к від 01.04.2024 року та звільнення позивача стали: Акт перевірки діяльності філії «Ясінянське\~лісомисливське господарство»\~Державного спеціалізованого\~господарського підприємства\~«Ліси України»\~дотримання законодавства\~з питань\~охорони праці\~від 18.03.2024\~року та\~наказ №\~165/21.36\~від 11.10.2023\~року. Однак суд звертає увагу, що згідно копії зазначеного акту, у такому не йдеться про будь-які допущені порушення саме позивачем [PERSON] (т. 1 а.с. 18-22) Також суд звертає увагу, що відповідно до копії наказу № 165 від 11.10.2023 року, який підписаний директором [PERSON] , про накладення дисциплінарного стягнення, а саме оголошення догани [PERSON] , такий винесений на підставі пояснюючої записки [PERSON] від 06.10.2023 року, однак до наказу № 165 не додано посадових обов`язків, провідного інженера по ОП і ТБ, отже суд позбавлений можливості встановити, чи є такий наказ обґрунтованим та законним, оскільки догана винесене лише на підставі пояснюючої записки [PERSON] , а також суд не має можливості встановити, які саме службові обов`язки неналежно виконував [PERSON] , а також чи мав він вести журнал інформування про умови праці при прийнятті працівників на роботу, та взагалі чи відносяться такі обов`язки до посадових обов`язків [PERSON] .. Відповідно до частини 3 статті\~12\~та частини 1 статті\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~\~ Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що роботодавцем та відповідачем по справі філією Ясінянське лісомисливське\~господарство» Державного\~спеціалізованого господарського\~підприємства «Ліси\~України» не доведено\~\~порушення [PERSON] п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, а саме: «систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення».\~Відповідно,\~порушене право\~позивача повинно\~бути поновлено,\~шляхом визнання\~незаконним та скасування наказу №48/к від 01.04.2024 "Про звільнення [PERSON] ". Щодо вимоги про визнання незаконним та скасування наказу № 60/к від 01 травня 2024 року директора філії «Ясінянеьке лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про внесення змін до наказу № 48/к від 01.04.2024 року, суд зазначає, що такий також підлягає скасування, оскільки є похідним від наказу № 48/к від 01.04.2024 року, крім того, такий наказ № 60/к від 01 травня 2024 року, змінює дату звільнення позивача, а не виправляє помилку в наказі № 48/к від 01.04.2024 року. Частиною 1 ст.235 КЗпП України передбачено: у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який його звільнив. За таких обставин, вимога позивача про поновлення його на роботі є підставною та підлягає до задоволення. Щодо вимоги про стягнення з філії «Ясінянеьке лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь позивача середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з 01 квітня 2024 року по день поновлення на роботі, суд констатує наступне. Відповідно до частин першої та другої\~статті 235 КЗпП України\~у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток працівника визначається відповідно до\~статті 27 Закону України «Про оплату праці»\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100\~(далі - Порядок № 100). Згідно з абзацом третім пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата за час затримки розрахунку обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку № 100 основною для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на час відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку № 100). Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивачем затягувався розгляд справи, відсутні підстави для зменшення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до вимог частини другої\~статті 235 КЗпП України. Виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, оскільки чинним законодавством, зокрема\~статтею 235 КЗпП України, не передбачено будь-яке зменшення середнього заробітку. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-511цс16 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/808/16. Згідно із абзацом другим пункту 3 Порядку № 100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Крім того, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори (постанова Верховного Суду від 18 липня 2018 року в справі № 359/10023/16-ц (провадження № 61-14794св18)). Відповідно до довідки про дохід за період з 01.01.2024 року по 01.05.2024 року, наданої відповідачем, середньоденний заробіток [PERSON] (позивача), на підставі ст.\~116\~КЗпП України\~слід розраховувати\~за 2\~попередніх місяця,\~а саме\~з 01.02.2024\~р.\~по 31.03.2024\~р., що становить 940,48 грн. (дев`ятсот сорок гривень 48 коп.). (т. 1 а.с. 120) Отже, розрахунок заробітної плати має наступний вигляд: 334 дні х 940,48 грн. (середньоденна заробітна плата) = 314120,32 грн. Таким чином, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 квітня 2024 року по 11 липня 2025 року становить 314120,32 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача як середній заробіток за час вимушеного прогулу. Згідно з\~п.п.\~2,\~4\~ч.\~1\~ст.\~430\~ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах: про\~присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Враховуючи наведене суд допускає негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення на користь [PERSON] середнього заробітку за один місяць в сумі 19500,00 гривень. Щодо вимоги про стягнення з філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь [PERSON] суму грошових коштів в розмірі 30000 гривень, як відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням, суд вважає, що у задоволенні такої слід відмовити, оскільки позивач не надав\~доказів причинно-наслідкового\~зв`язку звільнення\~з погіршенням\~здоров`я,\~не надав\~належних доказів\~моральних або\~фізичних страждань,\~не обґрунтував,\~чому не\~міг працевлаштуватися\~у весь\~цей час, а судом не встановлено, що позивачу було завдано моральної шкоди, незаконним звільненням. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Суд звертає увагу, що позов було подано 02.05.2024 року, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути у розмірі визначеному на момент подання позовної заяви, а саме 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок. Всі вище визначені суми, які підлягають стягненню згідно даного рішення, слід стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», оскільки філія «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», є відокремленим підрозділом, про що вказувалось представником Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» у клопотанні від 07.11.2024 року (т. 1 а.с. 143-145)

Outcome: partial