Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 01 квітня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс»\~звернулося до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 37130,67грн, судовий збір 3028,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 9200,00 грн. 16.09.2019 року між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 500821642 відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 28672,98 грн на споживчі потреби з відсотковою ставкою 23,00 % річних, строк кредиту 48 місяців. В свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 23.02.2021 загальний розмір заборгованості становив 37130,67грн, яка складалась з тіла кредиту в розмірі 27843,84 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 8086,83грн та штраф за просрочку платежів у сумі 1200,00 грн. АТ «Альфа-Банк» виконало умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 28672,98 грн, в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. 22.02.2021 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Форт» укладено договір факторингу № 1, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК Форт». В подальшому 23.02.2021 року між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № 01-23-02/21, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 16.09.2019 року, укладеним між АТ «Альфа Банк» та відповідачем. Явка та позиція сторін по справі: Представник позивачаЄвтодьєв А.О. в судове засідання не з`явився, 08.04.2025 до суду надіслав заяву згідно з якої просив розгляд справи проводити без його участі, проти заочного рішення не заперечує та 27.05.2025 до суду надіслав заяву згідноякої просив розгляд справи проводити без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов разом з доказами до суду не подавала, жодних заяв, клопотань від її не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ст. 247\~ЦПК\~України суд розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», виходячи з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 16.09.2019 року між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір 500821642 відповідно до умов якого АТ «Альфа Банк» надав позичальнику кредит у сумі 28672,98грндля повернення заборгованості за кредитним договором № 501114807 від 22.02.2019 року, з відсотковою ставкою 23,00 % річних, строк кредиту 48 місяців. Дата повернення кредиту 17.09.2023 року. Спосіб видачі переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа Банк» (а. с. зворот 7-9). Тишкевич Олена Миколаївна16.09.2019 року власноруч підписала оферту на укладання угоди про надання кредиту № 500821642, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», що укладений між [PERSON] та банком та додала власноруч завірені копії особистих документів (а.с. 8-9). Після чого було підписано Оферту на укладання угоди про надання кредиту № 500821642, на підставі Анкети заяви [PERSON] від 16.09.2019 року. 22.02.2021 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Форт» укладено договір факторингу № 1, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК Форт». В подальшому 23.02.2021 року між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № 01-23-02/21, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 16.09.2019 року, укладеним між АТ «Альфа Банк» та відповідачем. Згідно розрахунку заборгованості станом на 22.02.2021 року загальний розмір заборгованості [PERSON] становить 37130,67 грн, яка складалась з тіла кредиту в розмірі 27843,84 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 8086,83 грн та штрафу в розмірі 1200,00 грн (а. с. 36). Відповідач частково виконував умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі за кредитом: 17.09.2019 у сумі 187,59грн; 15.10.2019 у сумі 748,60 грн; 18.11.2019 у сумі 985,00 грн, на загальну суму 1921,19 грн. Платежі за\~тілом кредиту: 17.09.2019 у сумі 369,45 та 18.11.2019 у сумі 459,69 грн, на загальну суму 829,14 грн. Платежі за\~відсотками за користування кредитом: 17.09.2019 у сумі 549, 57 грн; 17.11.2019 у сумі 17,17 грн та 18.11.2019 у сумі 525,31 грн, на загальну суму 1092,05 грн. Загальна сума сплачених коштів становить 3842,38 грн. Це свідчить про те, що [PERSON] усвідомлювала існування даного договору та визнавала зобов`язання за ним. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, Відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і , відповідно, щодо правомірності вимог Позивача за кредитним договором. Мотиви та застосовані норми права. Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. У відповідності до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно зі \~ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі \~ст. 625 ЦК України\~боржник не\~звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.\~627\~ЦК\~України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки\~стаття 629 ЦК\~встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основним боргом, яка в загальному розмірі становить 27843,84 грн за кредитним договором № 500821642 від 16.09.2019. Частиною 2\~ст. 1050 ЦК України\~встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів,\~тип процентної\~ставки (фіксована\~або змінювана)\~та порядок\~їх сплати\~за кредитним\~договором визначаються\~в договорі\~залежно від\~кредитного ризику,\~наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. [PERSON] , будучи вільною в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнананою з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодилась, особисто підписавши кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами, а отже позовна вимога ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» щодо стягнення відсотків за кредитним договором № 500821642 від 16.09.2019в загальному розмірі 8086,83грн також підлягає задоволенню. Щодо переходу до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» прав первісних кредиторів у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2\~ст. 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1\~ст. 516 ЦК України\~передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України\~передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.ст.1080,\~1084 ЦК України\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно з ст.\~514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач правомірно набув права вимоги [PERSON] щодо виконання зобов`язання. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст.\~141\~ЦПК\~України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст.\~137\~ ЦПК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. В матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги № 03-07/24 від 03.07.2024, акт №1 приймання передачі наданих послуг про підтвердження факту надання правничої допомоги на суму 9200,00 грн. Відповідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 275/150/22 від 13 березня 2025 року «Сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.» Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх на відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 9200,00 грн. підлягає стягненню з відповідача, оскільки відсутні дії щодо оскарження її. Відповідно до ч. 1ст. 549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина другастатті 549 ЦК України).

Outcome: approved