Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), у якому просить стягнути з нього кредитну заборгованість у розмірі 34486,06 грн та понесені у зв`язку з розглядом справи судові витрати. Позовна заява мотивована тим, що 20.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі - ТОВ «МІЛОАН») та Відповідачем укладено кредитний договір № 3152079. Також 10.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" (далі - ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ") та Відповідачем (далі - позичальник та/або Відповідач) укладено Договір № 75327411. Первісними кредиторами повністю виконані умови кредитних договорів та надано Відповідачу кредитні ресурси на умовах строковості, платності, поворотності, проте Відповідач зі свого боку взяті на себе зобов`язання не виконав, у визначений договорами строк кредити та нараховані відсотки не повернув, унаслідок чого утворилася заборгованість. У подальшому право вимоги до Відповідача первісними кредиторами було відчужене за договорами про відступлення права вимоги, унаслідок чого було набуте Позивачем. Ухвалою суду від 29.04.2025 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено на 18.06.2025 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник Позивача в своєму позові просив справу розглядати без його участі, позов підтримує, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. У зв`язку з неявкою Відповідача в судове засідання, його проведення судом було відкладено на 02.07.2025. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі 496/4633/18, від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, будь-яких клопотань та заяв від нього не надходило, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 серпня 2021 року Відповідач з використанням особистого електронного кабінету на офіційному сайті ТОВ «МІЛОАН» miloan.ua подав заяву-анкету на отримання кредиту № 3152079 (а.с. 15). Згідно із визначеними заявою-анкетою умовами, позичальник (Відповідач) отримує кредитні кошти у розмірі 4200.00 грн строком на 30 днів з 20.08.2021 по 19.09.2021. Відповідач сплачує одноразову комісію за надання кредиту за ставкою 5,5% від суми кредиту 231 грн та проценти за користування кредитними коштами у розмірі 793,80 грн (0,63 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом). Сума до повернення становить 5\~224,80 грн. Згідно з довідкою про ідентифікацію ТОВ «МІЛОАН», Відповідач ідентифікований товариством за персональними даними. Акцепт договору ним здійснений шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора W44266, відправленого Відповідачу 20.08.2021 на номер мобільного телефону (а.с. 28). Шляхом введення одноразового ідентифікатора, отриманого електронним повідомленням від ТОВ «МІЛОАН», Відповідач підтвердив прийняття умов Договору про споживчий кредит № 3152079 від 20.08.2021 (далі Договір), тобто вступив з Товариством у кредитні правовідносини (а.с. 9-13 зворот). Згідно з п. п. 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3, 1.6 істотні умови Договору відповідають умовам, визначеним заявою-анкетою від 20.08.2021. Пунктом 2.3 договору визначено умови щодо пролонгації кредиту. Відповідно до пункту 2.4.1 позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого пунктом 1.4, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання позичальника за цим договором, у тому числі, а не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь кредитодавця встановлені умовами цього договору, то така заборгованість повинна бути сплачена позичальником одночасно з поверненням кредиту (пункт 2.4.2 Договору). Пунктом 4.2 розділу 4 кредитного договори сторони погодили, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою пунктом 1.5.3 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні частини другої статті 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.5.3 Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Через систему платежів LiqPay на карту отримувача (Відповідача) було перераховано грошові кошти у розмірі 4 200 грн, що підтверджується квитанцією 1740334245, яка засвідчена електронною печаткою банку АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 28 зворот). Згідно із завіреною підписом Генерального директора ТОВ «МІЛОАН» та печаткою підприємства Відомістю про щоденні нарахування та погашення без номера та дати, за період з 20.08.2021 по 03.12.2021 Відповідачу нараховано заборгованість у розмірі 16\~194,95 грн, з них борг по тілу кредиту у розмірі 3780 грн, борг по відсотках у розмірі 12183,95 грн, а також борг по комісії 231 грн. (а.с. 29-30). 15 грудня 2021 року укладено договір №15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3152079 (а.с. 39-41). Згідно із копією Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №15/12-2021-22 до Реєстру включено Відповідача, заборгованість якого становить 16 194,95 грн, з них борг по тілу кредиту у розмірі 3780 грн, борг по відсотках у розмірі 12183,95 грн, а також борг по комісії 231 грн. (а.с. 42-43,50). Факти приймання-передачі заборгованості та її оплати підтверджуються відповідним актом від 15.12.2021 (а.с. 41 зворот) та платіжною інструкцією на суму № 31366011 (а.с. 41). 10 січня 2023 року укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3152079 (а.с.52-54). Згідно із копією Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №10-01/2023 до Реєстру включено Відповідача, заборгованість якого становить 26 613,95 грн, з них борг по тілу кредиту у розмірі 3780 грн, борг за нарахованими процентам у розмірі 25\~602,95 грн, а також борг по комісії 231 грн. (а.с. 56-57, 60). Факти приймання-передачі заборгованості та її оплати підтверджується відповідним актом від 10.01.2023 (а.с. 34 зворот). Крім того, 10.08.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Відповідачем було укладено договір позики № 75327411 (а.с. 21). Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті https://mycredit.ua, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та акцептована Відповідачем шляхом підписання електронним підписом - одноразовим ідентифікатором. Позивач надав Відповідачу грошові кошти (позику) у розмірі 5250 грн на умовах передбачених договором позики, а Відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, строком на 64 дні, зі сплатою базової ставки 2,70%, у день, зниженою процентною ставкою 1,60% (п. 2.3 договору). Відповідно до Договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (а.с. 22-27). У Правилах зазначені зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення Договору, процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації. Відповідно до п. 6.7. Правил у разі неповернення/повернення не в повному розмірі несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) Товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Відтак погодженими сторонами умовами договору позики передбачено можливість автопролонгації строку користування позикою до 90 календарних днів. Отже, строк кредитування при вирішенні позовних вимог про суму заборгованості позичальника за відсотками, нарахованими за користування коштами позики судом враховується як 154 календарних днів (64 + 90). Згідно з довідкою від 17.10.2024 № КД - 000001293/ТНПП ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС», первісний кредитор здійснив 10.08.2021 переказ коштів у сумі 5250 грн отримувачу Відповідачу на картку № [NUMBER] через вищезазначену компанію, котра являється підрядником в частині технічного перерахування коштів у безготівковій формі, та діє на підставі витягу з реєстру платіжної інфраструктури з інформацією про ліцензію на надання фінансових платіжних послуг від 27.04.2023 №21/764-рк, відповідно до умов договору № 23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с. 31). Згідно з розрахунком первісного кредитора, у зв`язку із неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за договором позики станом на 22.02.2022 його заборгованість становить 4\~871,82 грн, з них борг по тілу кредиту у розмірі 1788,90 грн, борг по відсотках у розмірі 3082,92 грн (а.с. 34-36). 22 лютого 2022 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу № 22/02/2022, за яким відступило право вимоги на користь останнього, у тому числі за договором позики № 75327411, укладеним із Відповідачем (а.с. 44-46). Згідно із копією Реєстру боржників до договору до Реєстру включено Відповідача, заборгованість якого становить 4871,82 грн, з них борг по тілу кредиту у розмірі 1788,90 грн, борг по відсотках у розмірі 3082,92 грн (а.с. 47-48). Факти приймання-передачі заборгованості та її оплати підтверджуються відповідним актом від 15.12.2021 (а.с. 46 зворот) та платіжною інструкцією на суму № 333740001 (а.с. 47). Згідно з договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 № 10-01/2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Позивачем, останній набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до боржників, у тому числі по договорах, укладених із ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (а.с. 52-54). Факт приймання-передачі заборгованості підтверджуються відповідним актом від 10.01.2023 (а.с. 54 зворот) Згідно із копіями Реєстрів боржників до договору, до них включено Відповідача, заборгованість якого становить 4871,82 грн по договору № 75327411 та 29\~613,95 грн по договору № 3152079 (а.с. 56-61). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порядок нарахування процентів визначається ст. 1048 ЦК України, згідно з ч. 1 якої, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За положеннями ч. ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. ст. 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Позивачу при пред`явленні вказаного позову необхідно було довести факти укладення кредитного договору, перерахування коштів позичальнику, неналежного виконання позичальником умов договору та обставини переходу прав вимоги до Позивача як нового кредитора. На підставі дослідження та оцінки наявних у матеріали справи доказів, аналізу норм законодавства, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Обидва кредитні договори укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому Відповідач через особистий кабінет на веб-сайтах первісних кредиторів ініціював отримання кредитних коштів та погодився з умовами, які вважав зручними для себе, після чого отримав одноразовий ідентифікатор, який і використав для підтвердження підписання договору. Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій Відповідачем кредитний договір не був би укладений, ці правочини у розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію» вважаються таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі Відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 234/7160/20, від 01.11.2021 у справі №234/8084/20. Факт перерахування Відповідачу коштів ТОВ «МІЛОАН» підтверджується квитанцією 1740334245, яка засвідчена електронною печаткою банку АТ КБ «ПриватБанк», а ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» довідкою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС». Указані документи містять необхідні реквізити офіційних документів, їх достовірність та інформативність Відповідачем не спростована, а тому враховуються судом на підтвердження факту перерахування кредитних коштів Відповідачу. Суд доходить висновку, що факти виникнення між первісними кредиторами та Відповідачем кредитних правовідносин, отримання Відповідачем та використання кредитних коштів, утворення заборгованості по оплаті тіла кредиту та процентів по обох договорах підтверджений належними допустимими та достатніми доказами. Також Позивачем підтверджено правонаступництво у питанні стягнення боргу, що виникло на підставі укладених договорів факторингу. Разом з тим, стосовно стягнення процентів за користування кредитними коштами по кредитному договору № 3152079 між ТОВ «МІЛОАН» та Відповідачем, суд зазначає наступне . Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 зробила правові висновки, що проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Після спливу строку кредитування регулятивні правовідносини трансформуються в охоронні, а саме у боржника припиняється обов`язок сплачувати проценти за користування кредитом. Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Умовами Договору (п. 1.3, 1.4) визначено, що кредит надається строком 30 днів, терміном повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом є 19.09.2021. Разом з тим, пункт 2.3 Договору передбачає його пролонгацію, як на пільгових, так і на стандартних умовах. Зокрема, пунктом 2.3.1.2 визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього договору. Указане свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони погодили порядок продовження строку кредитування, умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Відповідно до пункту 2.4.1 Договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого пунктом 1.4 (19.09.2021), а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання позичальника за цим договором, у тому числі, а не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь кредитодавця встановлені умовами цього договору, то така заборгованість повинна бути сплачена позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений пунктом 1.4 договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно пункту 1.3 та пункту 2.3 цього договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4 , пунктом 3.2.5 договору (пункт 2.4.2 договору). Пунктом 4.2 розділу 4 кредитного договори сторони погодили, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою пунктом 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні частини другої статті 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Відтак Відповідач продовжив користуватись кредитними коштами, частково погашав кредит, а тому пролонгація дії кредитного договору відбулась автоматично на 60 календарних днів, з наступного дня після визначеної договором дати його повернення (19.09.2021), тобто з 20.09.2021 по 20.11.2021 включно. Отже суд вбачає підстави для стягнення заборгованості за відсотками (плати за користування кредитом) в період користування кредитом згідно з п. п. 1.3, 1.4 Договору та після закінчення попередньо визначеного строку кредитування, у період, на який його було пролонговано, тобто по 20.11.2021 включно. Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення, нарахування відсотків по кредиту у період з 21.11.2021 по 03.12.2021 (13 днів) у розмірі 2\~457 грн (189 грн х 13 дн.) здійснювалося поза строком кредитування, а тому вони не підлягають стягненню. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором «ТОВ «МІЛОАН» у розмірі (12183,95 2 457) = 9\~726,95 грн. У стягненні нарахованих Позивачем процентів після відступлення права вимоги необхідно відмовити. Також суд вбачає підстави для стягнення з Відповідача заборгованості по комісії за надання кредиту у розмірі 231 грн, яка передбачена Договором. Суд зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. Тож суд доходить висновку, що з Відповідача по кредитному договору № 3152079 має бути стягнуто заборгованість за тілом кредиту - 3780,00 грн, за процентами за користування кредитом - 9 726,95 та за комісією - 231,00 грн, а всього 13\~737,95 грн. По кредитному Договору № 75327411 між Відповідачем та ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ") суд вбачає підстави для стягнення заборгованості по кредиту у повному обсязі, а саме: 4 871,82 грн, з них борг по тілу кредиту у розмірі 1788,90 грн, борг по відсотках у розмірі 3082,92 грн. Таким чином загальний розмір до стягнення має становити 18\~609,77 грн (13 737,95 + 4 871,82). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову Позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 53,96%, тому пропорційно розміру задоволених позовних вимог з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судовий збір у розмірі 1\~307,12 грн. Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13000 грн, надану на підставі договору з адвокатським бюро «ЛІГАЛ АСИСТАНС» про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 (а.с. 66-67). Згідно із копіями заявки про надання юридичної допомоги від 01.03.2025 (а.с.69) та Витягом з акту № 6 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025, (а.с. 70) заявлений до стягнення розмір наданих адвокатським об`єднанням послуг складається із вартості усної консультації 4000 грн (2 год.) та вартості складання позовної заяви 9000 грн (3 год.). Пропорційно задоволених позовних вимог (53,96%) з Відповідача мають бути стягнуті витрати на правничу допомогу у розмірі 7\~014,8 грн.

Outcome: partial