Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Позивачка просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача 54 795 грн. додаткові витрати на дитину. Зазначає, що сторони є батьками неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] . Наразі донька проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовився нести додаткові витрати на утримання дитини. Позивачка понесла витрати зі сплати освітньо-виховних послуг, також позивачка понесла додаткові витрати на купівлю дитячого ліжка та витрати на заняття з плавання. З огляду на положення ст. 185 СК України просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 54 795 грн. 1/2 частину понесених нею витрат, як додаткові витрати на дитину. На розгляд справи позивачка не з`явилася. Представник позивачки не з`явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі та без участі позивачки. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідач тричі не з`явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Відзив на позов до суду не подав. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17), постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Крім того, у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 Верховний Суд зазначав, що наявна у справі довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі№ 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18. ЄСПЛ також зазначив, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу,\~стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи\~(див., наприклад, згадане вище рішення у справі Лазаренко та інші, § 37, і, у контексті статті 8 Конвенції, Foley v. the United Kingdom (dec.), № 39197/ 98, 11 вересня 2001 року)». Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України"). Суд наголошує, що відкладення розгляду справи\~є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а\~неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторони є батьками неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] . Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 06 липня 2023 року, справа № 555/1164/23, шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. На підставі судового наказу Березнівського районного суду Рівненської області від 08 серпня 2023 року, справа № 555/1114/23, з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2023 року до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється нести додаткові витрати на утримання дитини. З огляду на викладе та враховуючи обставину, що відповідач не несе додаткових витрат на утримання спільної дитини [PERSON] , позивачка звертається до суду із позовної заявою про стягнення додаткових витрат, понесених нею на утримання доньки. [PERSON] з 01 вересня 2024 року відвідує дитячий центр розвитку «Baby Garden Club», що підтверджується довідкою № 1 від 23 січня 2025 року та Договором про надання додаткових платних освітньо-виховних послуг від 01.09.2024 року, укладеного між Центром розвитку дитини «Baby Garden Club» в особі Стратюк Юлії Ігорівни та [PERSON] . Згідно п. 3.4. Договору, щомісяця до 05 числа вноситься плата за додаткові послуги в розмірі 7\~000 грн. (200грн. в день за харчування). Оплата послуг підтверджується наступними квитанціями: - квитанція №2.90769973.1 від 05.02.2025 року на суму 9 000 грн.; - квитанція №0.0.4124113949.1 від 11.01.2025 року на суму 10 600 грн.; - квитанція №2.78210035.1 від 02.12.2024 року на суму 10 800 грн.; - квитанція №2.73129829.1 від 15.11.2024 року на суму 10 400 грн.; - квитанція №0.0.3918679713.1 від 01.10.2024 року на суму 10 400 грн.; - квитанція №0.0.3865279722.1 від 06.09.2024 року на суму 10 900 грн.; Всього з вересня 2024 по лютий 2025 року понесено витрат на платні освітні-виховні послуги у сумі 62\~100 грн. Також позивачкою понесені додаткові витрати на купівлю дитячого ліжка на суму 18500 грн. (400 грн. послуги зносу та збору, 18 100 ліжко з матрацом), що підтверджується копією замовлення № 1912 від 26 липня 2024 року на суму 18\~500 грн.) та фотознімком ліжка. Згідно довідки лікаря-педіатра [PERSON] від 29 січня 2025 року, [PERSON] [INFO] має діагноз «сколіотична постава» та потребує занять з плавання на протязі року. Позивачкою понесено витрати на заняття з плавання за період з серпня 2024 року по лютий 2025 року у розмірі 28 990 грн. Оплата послуг підтверджується Повідомленням про акцепт публічної оферти, договору про надання спортивно-оздоровчих послуг від 02.02.2025 ТОВ «СЛ ФІТНЕС КОНСАЛТИНГ» та роздруківками абонементів № РВН0027107 (Premium) та № РВН0027108 (Premium Kid) у фірмовому додатку компанії. Загальна сума додаткових витрат складає у розмірі 109 590 грн (28 990 грн. + 62 100 грн. + 18 500 грн). Застосовані норми права. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. При прийнятті рішення суд враховує положення ст. 185 СК України. За положеннями ч. 1 ст. 185 СК України поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дана стаття закріплює правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. Дане положення ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою статтею. До таких особливих обставин закон відносить, насамперед, випадки коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, або страждає на тяжку хворобу. Отже, особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту; до образотворчого мистецтва, що потребує придбання фарб, пензликів, розчинників, мольберта, т.п.; або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат на придбання спеціального спортивного взуття та одягу, обладнання). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Таким чином додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, або у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Частина 2 ст. 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат. Висновки суду. Суд вважає, що відвідування дитиною дитячого центру розвитку «Baby Garden Club», відвідування занять з плавання зумовлює розвиток здібностей дитини; купівля ліжка для дитини зумовлено забезпеченням їй комфортних умов у зв`язку із поставленим діагнозом, та для забезпечення фізичного розвитку дитини. У даному випадку - це витрати, що понесла позивачка і зв`язку з позитивними фактами щодо розвитку дитини. На основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які посилалась позивачка як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Тому до стягнення з відповідача на користь позивачки підлягає: 50% від вартості понесених витрат на дитину, що складає 54 795 грн. (загальна сума додаткових витрат складає у розмірі 109 590 грн (28990 грн. + 62100 грн. + 18500 грн). Розподіл судових витрат. За змістом ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. За положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У даному випадку суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судових витрат, то судові витрати у виді судового збору повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Outcome: approved