Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК звернулося до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (відповідач, позичальник), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б\\н від 22.07.2021 у сумі 82300,22 грн, та судові витрати в сумі 2422,40 грн судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернулася до AT «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 22.07.2021 уклала з позивачем кредитний договір шляхом підписання Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг на таких умовах: відновлювана кредитна лінія до 50 000,00 грн, в процесі користування ліміт було збільшено до 75000,00 грн; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка, відсотків річних: 42,0%; розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості; проценти відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України в розмірі 60,00%. Відповідач отримала платіжний інструмент -кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії - 07/25 , тип - Універсальна, згодом було отримано кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 07/25 , тип Універсальна. 18.03.2023 відповідач підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та Додаткову угоду № SAMDN52000096942554_01 до Кредитного договору, відповідно до якої сторони узгодили змінити умови Кредитного договору, а саме: Тип кредиту - невідновлювана кредитна лінія; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення Додаткової угоди; процентна ставка, відсотків річних: 12,0%; мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, із збільшенням до 3% починаючи із 7 місяця календарного місяця з дати укладення Додаткової угоди. У зв`язку\~з порушеннями\~зобов`язань за\~Кредитним договором\~у відповідача\~станом на\~19.03.2025\~утворилася заборгованість\~в сумі\~82300.22\~грн.,\~з яких:\~72745.52\~грн.\~-\~заборгованість за\~тілом кредиту,\~9554.70\~грн.\~-\~заборгованість за\~простроченими відсотками, яку позивач просить стягнути. Крім того позивач просить стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування зазначила, що Паспорт споживчого кредиту не містить посилання, що він є невід`ємною частиною саме Умов та Правил надання банківських послуг (далі Умови та Правила), до яких мала приєднатися відповідач; підписання Заяви про приєднання не може бути тотожним укладенню кредитного договору; надані позивачем Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані і не визнаються позичальником. Крім того, наголошувала, що не підписувала кредитний договір та Заяву про приєднання до Умов та Правил. В зв`язку з наведеним, відповідач не визнає суму нарахованих відсотків за користування кредитом та вважає, що позивач збільшив заборгованість по тілу кредиту за рахунок включених до розрахунку сум нарахованих та сплачених позичальником відсотків. Також вказала, що позивач не надав відповідачу на її претензію копій документів (Умов, правил, Тарифів, паспорту споживчого кредиту) та розрахунку відсотків та пені. Позивач надав\~суду відповідь\~на відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~зазначає,\~що відповідач\~своїм підписом\~на Заяві\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~приєдналася до\~розділу «Загальні\~положення»,\~підрозділів «Кредитні\~картки»,\~«Поточні рахунки»,\~«Використання картки»,\~«Віддалені канали\~обслуговування»,\~«Оплата частинами\~та Миттєва\~розстрочка»,\~Умов та\~Правил надання\~банківських послуг\~акціонерного товариства\~комерційний банк\~«ПриватБанк» (далі\~ Умови\~та Правила),\~що розміщені\~в мережі\~Інтернет за\~адресою https://privatbank.ua/terms,\~в редакції,\~чинній на\~дату підписання\~цієї Заяви,\~які разом\~становлять кредитний\~договір,\~приймає всі\~права та\~обов`язки,\~встановлені в\~цьому договорі\~та зобов`язується\~їх належним\~чином виконувати. Протягом дії кредитного договору відбувалася сплата щомісячних платежів по кредиту. Відповідач не заявляла клопотання про проведення почеркознавчої експертизи та експертиза не проводилася, позов про визнання кредитного договору недійсним у встановленому порядку не заявлявся і предметом судового розгляду не був. Вказує, що відповідачем не доведено та матеріалами справи не встановлено, що грошовими коштами протиправно заволоділа інша особа. З моменту оформлення кредитного договору пройшло три роки, позичальник не зверталася за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що вона знала про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодилася. Посилання відповідача на постанову ВСУ по справі № 342/180/1 позивач вважає необґрунтованим, оскільки при розгляді вказаної судової справи № 641/3051/25 Верховним Судом звернуто увагу на відсутність доказів тотожності доданих банком до позовної заяви Умов та Правил надання банківських послуг із тими, що були чинними у момент підписання заяви позичальника. Водночас відповідач активно використовувала кредитний рахунок, починаючи з 25.07.2021. Щодо зміни процентної ставки позивач пояснив, що для підтримки клієнтів ПриватБанк з 01.03.2022 до 01.06.2022 запровадив кредитні канікули для фізичних осіб за всіма кредитними картками. Стандартні умови пільгового періоду картки залишались незмінними. Кредитні канікули не означають відсутність процентів за користування кредитними коштами. Додатково до канікул у березні ПриватБанк встановив кредитну ставку 0,001%, практично зробивши користування кредитними коштами безкоштовним. З 01.04.2022 банк частково повернув деякі тарифи, при цьому знизивши їх порівняно з довоєнним рівнем, зокрема, було встановлено пільговий розмір кредитної ставки на рівні 1,7%, що є вдвічі меншим, ніж до війни. До 01.06.2022 за кредитними канікулами погашення платежу не було обов`язковим. З 01.09.2022 відсоткова ставка була повернута до рівня 3,4% на місяць, про розмір якої відповідач був проінформований. Процесуальні дії у справі Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 23.05.2025 до суду надійшов від відповідача відзив на позовну заяву з доданими до нього документами. 05.06.2025 через підсистему «Електронний суд» позивач надав відповідь на відзив на позовну заяву. Судові засіданні у даній справі 16.06.2025 та 25.06.2025 були відкладені за відповідними заявами представника позивача та за клопотанням відповідача, а також у зв`язку з їхніми неявками. В судове засідання 02.07.2025 представник позивача не з`явився, про дату , час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через систему «Електронний суд». В судовому засіданні 02.07.2025 відповідач [PERSON] проти позовних вимог заперечувала, вважала їх необґрунтованими, надала пояснення, аналогічні відзиву на позовну заяву. Також пояснила, що послугами банку і кредитними коштами користується з 2013 року, порушень з її боку до цього часу ніколи не було. Вважала, що позивач самовільно змінив умови кредитування у 2021 році, оскільки ніяких заяв вона не підписувала. Зазначила, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не відображає реального руху коштів та є безпідставним, оскільки позивач збільшив тіло за рахунок відсотків. Фактичні обставини, встановлені судом 22.07.2021 [PERSON] \~ознайомилася з\~актуальними умовами\~кредитування та шляхом підписання Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг підписала кредитний договір (Кредитний договір) на таких умовах (п.1.2 зави про приєднання): відновлювана кредитна лінія до 50 000,00 грн, в процесі користування ліміт було збільшено до 75000,00 грн; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка, відсотків річних: 42,0%; розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості,; проценти відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України в розмірі 60,00% (а.с.77-97). Заява про приєднання підписана [PERSON] власноручним підписом на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». 18.03.2023 відповідач підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та Додаткову угоду № SAMDN52000096942554_01 до Кредитного договору, відповідно до якої сторони узгодили змінити умови Кредитного договору: Тип кредиту - невідновлювана кредитна лінія; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення ї Додаткової угоди; процентна ставка, відсотків річних: 12,0%; мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення Додаткової угоди, із збільшенням до 3% починаючи із 7 місяця календарного місяця з дати укладення Додаткової угоди (а.с.49-76). Заява про приєднання та Додаткова угода підписані електронним підписом (ОТП паролем) через інформаційно-комунікаційну систему позивача (в системі самообслуговування Приват24). Відповідач отримав платіжний інструмент -кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії - 07/25 , тип - Універсальна, згодом було отримано кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 07/25 , тип Універсальна. Перед підписанням Кредитного договору відповідач ознайомилася з умовами кредитування, що підтверджується підписом відповідача на Паспорті споживчого кредиту (а.с.41-48). Відповідно до Кредитного договору відповідач користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, що підтверджується випискою за договором №б/н за період 01.07.2021-19.03.2025 (а.с.98-116). Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 19.03.2025 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 82300,22 грн., яка складається: 72745.52 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9554.70 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.117-130). Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ КБ «ПриватБанк» до суду за захистом своїх прав. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч.3). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 та від 07.10.2020 № 127/33824/19. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 22.01.2021, в подальшому - Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та Додаткову угоду № SAMDN52000096942554_01 до Кредитного договору від 18.03.2023 сторони погодили істотні умови Кредитного договору, а саме: тип кредиту, суму кредиту (кредитний ліміт), проценту ставку за користування кредитом, строк кредитування, порядок нарахування та сплати процентів та повернення кредиту. Перед підписанням Кредитного договору відповідачу надана інформація щодо умов кредитування, зокрема шляхом розміщення на офіційному вебсайті позивача, як це передбачено ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», а також шляхом підписання паспорту споживчого кредиту. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до та ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Отже, паспорт споживчого кредиту є стандартизованою формою надання інформації споживачу перед оформленням кредиту, задля прийняття виваженого рішення щодо укладення кредитного договору, та не є додатком до кредитного договору. Водночас, наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що позивач здійснював нарахування процентів за користування кредитом за погодженою сторонами ставкою. Відповідач користувалася кредитними коштами та позивачем нараховувались відсотки за користування кредитом, які частково сплачувались відповідачем. Проте, поряд з цим, позивачем збільшено тіло кредиту а рахунок несплачених відповідачем відсотків. Таке збільшення тіла за рахунок несплачених відсотків суд вважає неправомірним, оскільки така умова не погоджена сторонами у підписаних Заявах про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 22.01.2021 та від 18.03.2023, а також суперечить положенням Закону України «Про споживче кредитування». У Додатковій угоді № SAMDN52000096942554_01 до Кредитного договору від 18.03.2023 сторони зафіксували загальну суму заборгованості на дату її підписання (п.3) в сумі 88527,23 грн, з якої: 72745,52 грн сума боргу за кредитом, 15781,71 грн нараховані але несплачені проценти. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості відповідач має заборгованість за тілом кредиту в сумі 72745,52 грн, позивачем сплачено 6694,40 грн за нарахованими відсотками та 9615,78 грн за простроченими відсотками. За таких обставин, оскільки заборгованість, яку просить стягнути позивач, утворилася, в тому числі, за рахунок\~збільшення тіла\~кредиту на\~суму несплачених\~процентів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості за тілом кредиту, перерахованого (зменшеного на суму сплачених відсотків), а саме: 72745,52 (6694,40 9615,78) = 56435,34 грн. Суд також вважає, що постанова ВП ВСУ від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, на яку посилається відповідач, не є релевантною, оскільки при розгляді вказаної судової справи Верховний Суд вказав на відсутність доказів тотожності доданих банком до позовної заяви Умов та Правил надання банківських послуг із тими, що були чинними у момент підписання заяви позичальника. Водночас, в даному випадку, як було встановлено судом, позивач [PERSON] погодилася з конкретними умовами кредитування, що становлять істотні умови кредитного договору, зокрема і щодо розміру процентної ставки за користування кредитом, які визначені в Заявах про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 22.01.2021 та від 18.03.2023, в Додатковій угоді від 18.03.2023, та попередньо ознайомилася з ними в паспорті споживчого кредиту. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial