Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Позиція сторін у справі У червні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 23 квітня 2005 року сторони уклали шлюб. У шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). У період перебування у шлюбі сторонами придбано наступне майно: - Житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, зареєстрований на ім`я [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; вартість - 380 000,00 грн; - Земельну ділянку, загальний розміром 0,0599 га, кадастровий номер 3210945300:01:136:0062, зареєстрована на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; вартість - 4 335,39 грн; - Квартиру [ADDRESS] , зареєстрована на [PERSON] , вартість - 1 539 973,00 грн; - Квартиру [ADDRESS] , зареєстрована на [PERSON] , вартість - 1 070 080,00 грн; - Квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована на [PERSON] , вартість - 1 581 450,00 грн.; - Квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована на [PERSON] , вартість - 1 529 280,00 грн; - Квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована на [PERSON] , вартість - 1 181 760,00 грн; - Квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована на [PERSON] , вартість - 1 412 645,00 грн; - Квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована на [PERSON] , вартість - 1 345 695,00 грн; - Квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована на [PERSON] , вартість - 1 416 420,00 грн; - Квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована на [PERSON] , вартість - 1 151 220,00 грн; - Квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована на [PERSON] , вартість - 1 252 675,00 грн; - Квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована на [PERSON] , вартість - 1 129 272,00 грн; - Квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована на [PERSON] , вартість - 1 003 200,00 грн; - Квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована на [PERSON] , вартість - 947 240,00 грн; - Квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована на [PERSON] , вартість - 794 000,00 грн; - Квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована на [PERSON] , вартість - 635 133,00 грн; - Квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована на [PERSON] , вартість - 788 800,00 грн; - Квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована на [PERSON] , вартість - 894 400,00 грн; - Квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована на [PERSON] , вартість - 914 781,00 грн; - Квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована на [PERSON] , вартість - 1 014 910,00 грн; - Квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована на [PERSON] , вартість - 766 307,00 грн; - Майнові права на недобудовану квартиру [ADDRESS] , відповідний договір купівлі-продажу укладений [PERSON] , вартість 1 031 582,85 грн; - Автомобіль Lexus RX350, який зареєстрований на [PERSON] , вартість - 900 000,00 грн. Оскільки майно придбане сторонами у період шлюбу та воно належить їм на праві спільної сумісної власності, то позивач просить розділити вказане майно в натурі. Ухвалою від 13 серпня 2024 року Печерський районний суд міста Києва роз`єднано позовні вимоги та виділено в окреме провадження позовні вимоги про поділ майна подружжя. Ухвалою від 26 листопада 2024 року Печерський районний суд міста Києва вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою від 20 грудня 2024 року Печерський районний суд міста Києва відкрив провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та призначив підготовче засідання. 20 січня 2025 року [PERSON] через систему «Електронний суд» звернулась до суду із заявою, у якій підтримала позовні вимоги [PERSON] . Підготовче судове засідання призначалось на 04 лютого 2025 року (сторони не зявились); на 27 березня 2025 року (знято з розгляду); на 06 травня 2025 року (сторони не зявились); на 05 червня 2025 року; та на 26 червня 2025 року (за участі позивача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] ). 19 березня 2025 року, 06 квітня 2025 року, 18 травня 2025 року, 15 червня 2025 року [PERSON] через систему «Електронний суд» звернулась до суду із заявами, у яких просила розглядати справу без її участі та просила задовільнити позовні вимоги. У судовому засіданні, що відбулось 26 червня 2025 року, представник відповідача зазначила, що відповідачка повність підтримує позовні вимоги та заяви про визнання позову. Також сторони просили прийняти рішення на стадії підготовчого засідання. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 23 квітня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, відповідний актовий запис № 333. У період шлюбу сторонами придбано наступне майно. 12 березня 2012 року [PERSON] придбав житловий будинок [ADDRESS] ; вартість - 380 000,00 грн, відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрованого в реєстрі за № 516. 12 березня 2012 року [PERSON] придбав земельну ділянку, загальний розміром 0,0599 га, кадастровий номер 3210945300:01:136:0062, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; вартість - 30 280,00 грн; відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі за № 517. 18 лютого 2019 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , вартість - 1 539 973,00 грн; відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 270. 20 вересня 2019 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , вартість - 1 181 760,00 грн; відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 1909. 5 листопада 2018 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , вартість - 1 070 080,00 грн, відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 2605. 27 січня 2020 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , вартість - 1 581 450,00 грн.; відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 103. 05 жовтня 2018 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , вартість - 1 529 280,00 грн; відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 2437. 14 січня 2019 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , вартість - 1 252 675,00 грн; відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 20. 31 липня 2018 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , вартість - 1 129 272,00 грн; відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 1758. 04 лютого 2020 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , вартість - 1 003 200,00 грн; відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 184. 26 грудня 2018 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , вартість - 1 412 645,00 грн; відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 3141. 16 липня 2018 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , вартість - 1 416 420,00 грн; відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 1290. 26 квітня 2018 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , вартість - 1 345 695,00 грн; відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 865. 23 грудня 2017 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , вартість - 947 240,00 грн; відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 3163. 21 березня 2018 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , вартість - 794 000,00 грн; відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 434. 08 грудня 2017 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , вартість - 635 133,00 грн; відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 2717. 12 травня 2014 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , вартість - 788 800,00 грн; відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 3440. 02 березня 2018 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , вартість - 914 781,00 грн; відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 325. 26 грудня 2018 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , вартість - 1 014 910,00 грн; відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 3016. 19 грудня 2017 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , вартість - 766 307,00 грн; відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 2423. 15 грудня 2017 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , вартість - 1 151 220,00 грн; відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 2700. 13 квітня 2021 року [PERSON] придбала майнові права на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] , вартість 1 031 582,85 грн; відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав № 24995/РН-К. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі N 638/2304/17 (провадження N 61-2417сво19)). Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (пункт 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року в справі N 910/10784/16 (провадження N 12-30гс21)). Главою 8 Сімейного кодексу України регулюються правовідносини, які виникли між подружжям щодо набуття права спільної сумісної власності. Відповідно до положень статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України). Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведення. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. Стаття 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року № 554/8023/15-ц виснувала, що, вирішуючи спір про поділ майна подружжя, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, з`ясувати час та джерела його придбання. Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи вказане майно придбано сторонами під час перебування у шлюбі, а тому зазначене нерухоме та рухоме майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та ділиться порівну між подружжям. Відповідачка подала заяву про визнання позову. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (частина четверта статті 206 ЦПК України). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів доходить висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved