Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до держави Україна, зазначивши її представником Липовецький районний суд Вінницької області, про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000000 грн., завданої порушенням права на гідність посадовою особою Хмельницького міськрайонного суду [PERSON] .. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 18.03.2025 р. слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Сарбей О.Ф. вніс завідомо неправдиві відомості в офіційні документи в судових провадженнях №1-кс/686/1919/25, №1-кс/686/1920/25, №1-кс/686/2005/25, а саме, назвавши у них [PERSON] скаржником, що є негативною інформацією про нього та порушує його права та гідність. Моральна шкода, завдана позивачу, полягає у порушенні його моральних прав, які є наслідком внесення неправдивих відомостей. Він вчергове змушений звертатись до суду, що вимагає від нього додаткових витрат, часу життя. На підставі цього, вважає, що заявлена ним моральна шкода буде адекватним відшкодуванням його моральних страждань. Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві вмістив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Залучений до участі у справі в якості представника держави прокурор Хмельницької окружної прокуратури в судове засідання не з`являвся, однак, на адресу суду надіслав письмові пояснення, у яких визнав, що у спірних відносинах належним відповідачем має бути держава Україна, оскільки їй належать кошти державного бюджету, за рахунок яких підлягає за доведеності вимог присудження відповідних виплат. Оскільки участь прокурора в цивільних справах цієї категорії не є обов`язковою, просить проводити розгляд справи без участі прокурора. Інші особи в судове засідання не з`явились, письмових пояснень по суті спору не надали. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалами слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 18.03.2025 р. у справах №686/3517/24 (провадження №1-кс/686/1919/25), №686/3517/24 (провадження №1-кс/686/1920/25), №686/3517/24 (провадження №1-кс/686/2005/25) (суддя Сарбей О.Ф.) скаргу [PERSON] на постанови СДВнП№1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Дмитрійчука Д.О. від 14.02.2025 р. та від 18.02.2025 р. про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №12022243460000290 було залишено без розгляду, оскільки [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про розгляд своїх скарг, на розгляд яких законом відведено 72 години, - в судове засідання не з`явився, чим унеможливив їх розгляд. Вказані судові рішення набрали законної сили. Згідно із ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. По тексту вказаних ухвал [PERSON] зазначений як скаржник. Посилаючись на негативне значення цього терміну, який включений слідчим суддею до змісту офіційного документу, виходячи з того, що відповідно до рішення Конституційного суду України від 16.09.2021 р. №6-р(ІІ)/2021 людина є скарбом природи, позивач вважає, що йому завдано моральної шкоди. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зі змісту позовних вимог вбачається, що спірні відносини носять характер деліктних. Згідно із ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, в деліктних правовідносинах підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать: протиправна поведінка завдавача шкоди, шкода у відповідному розмірі, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди (коли вина є підставою для цивільної відповідальності). При цьому на потерпілого покладається обов`язок доведення факту неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. Згідно із ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, а саме: моральна шкода\~відшкодовується незалежно\~від вини\~органу державної\~влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим,\~органу місцевого\~самоврядування,\~фізичної або\~юридичної особи,\~яка її\~завдала: 1)\~якщо шкоди\~завдано каліцтвом,\~іншим ушкодженням\~здоров`я\~або смертю\~фізичної особи\~внаслідок дії\~джерела підвищеної\~небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Під такі винятки позовні вимоги у цій справі не підпадають. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~23\~ЦК України,\~особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав. Моральна\~шкода полягає: 1)\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я; 2)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім`ї\~чи близьких\~родичів; 3)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позовні вимоги зводяться до підстави, передбаченої п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України. У відповідності до ч. 5 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу кримінального правопорушення за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а ч. 2 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до припису ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Термінологія ст. 306 КПК України містить посилання на ініціатора скарги на дії органу дізнання, слідчого, прокурора, як на особу, яка подала скаргу. Загальновживаним синонімом цього терміну у тлумачних словниках української мови є «скаржник». Такі та подібні терміни відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень є непоодинокими в судових рішеннях щодо особи, яка подає апеляційну скаргу «апелянт», касаційну «касатор». Норми КПК України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів», кодексу суддівської етики не обмежують право суду у своїх рішеннях вживати будь які терміни, які не суперечать правилам професійної етики та моральним засадам суспільства. Таким чином, позивачем не доведено протиправності поведінки слідчого судді у формулюванні тексту своїх ухвал. З розумінням ставлячись до шанобливого відношення позивача до своєї людської гідності як до скарбу природи як джерела притаманних людині прав і свобод, суд, тим не менш, не вбачає використаний слідчим суддею в процесуальному документі загальновживаного терміну, який відповідає як літературним вимогам, так і моральним засадам суспільства, та, окрім того, лаконічно відображає зміст юридичного терміну, вжитого у ст. 306 КПК України, як такий, що порушує особисті немайнові права позивача. Недоведеним суд також вбачає і розмір моральної шкоди, а критерії його визначення у позовній заяві необґрунтованими. Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed