Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Позивач Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація звернулася з позовом до [PERSON] , [PERSON] та відповідно до позовних вимог просили суд: Позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] ( ІПН [NUMBER] , зареєстровану: [ADDRESS] ) та [PERSON] [INFO] ( ІПН [NUMBER] , зареєстрованого: [ADDRESS] ) відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] Передати Дніпровській районній в місті Києві державній як органу опіки та піклування малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] для подальшого їх влаштування. Стягнути з [PERSON] , народження кошти (аліменти) на утримання [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] в розмірі частки (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на ко відповідного віку) від заробітку ( доходу ) відповідача щомісячно, починаючи від дня пред`явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття на установу в якій будуть перебувати діти. Стягнути з [PERSON] , [INFO] кошти (аліменти) на утримання [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] у розмірі частки але не менше 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно від заробітку ( доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття на особу або установу в якій перебувати діти. Вимоги мотивовані тим, що на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті державної адміністрації (далі - Служба) перебувають малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьками дітей є [PERSON] та [PERSON] , які мають реєстрацію місця проживання: [ADDRESS] та перебувають у шлюбі. Діти також мають реєстрацію місця проживання за вказаною адресою. Після вчинення домашнього насильства [PERSON] по відношенню до [PERSON] остання залишила місце свого проживання та стала проживати у своєї знайомої за адресою: [ADDRESS] . До Служби від КБУ «Контактний центр міста Києва» надійшло звернення [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] щодо жорстокого поводження з дітьми в родині її доньки, яка разом з дітьми проживає з відповідачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У вказаному зверненні [PERSON] повідомила, що [PERSON] та [PERSON] неналежним чином виконують батьківські обов`язки, зловживають спиртними напоями, не працюють, дітьми не займаються та їх не виховують. Водночас Служба отримала повідомлення від КНП «Київської міської дитячої клінічної лікарні № 2» в якому зазначається, що внаслідок вчинення насильницький дій в родині з боку батька [PERSON] малолітні діти [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження. Діти були оглянуті лікарем-травматологом, у них виявлено тілесні ушкодження у вигляді забоїв та синців на різних частинах тіла. 30.10.2024 р. року спеціалістами Служби спільно із інспектором сектору ювенальної превенції Дніпровського управління поліції Головного управління ювінальної поліції України в місті Києві, фахівцем Дніпровського районного в м.Києві Києві центру соціальних служб, дільничним лікарем педіатром, спеціалістом управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації здійснено обстеження житлово- побутових умов проживання дітей за адресою: [ADDRESS] . виявлено, що діти [PERSON] та [PERSON] разом сплять на одному ліжку, шпалери у кімнаті обірвані, їжі обмаль. Мати на момент відвідування відсутня. Діти були оглянуті лікарем-педіатром, виявлено синці у різних частинах тіла та рекомендовано обстеження у медичному закладі проведено оцінку рівня безпеки дітей про що складено відповідні акти, висновками яких рівень безпеки дітей був дуже небезпечним, що становить загрозу їх життю та здоров`ю. 30.10.2024 року спеціалістами Служби спільно з інспектором ювенальної превенції Дніпровського управління поліції Головної Національної поліції України в місті Києві, фахівцем Дніпровської в місті Києві центру соціальних служб, дільничним лікарем спеціалістом управління соціальної та ветеранської політики Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації здійснено спробу житлово-побутові умови проживання дітей за адресою: [ADDRESS] . Вхідні двері були зачинені. Квартира розташована на 1 поверсі, на віконному вікні та на балконі у кімнаті встановлені грати. Троє дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вийшли на балкон. Малолітній [PERSON] повідомив, що вони зачинені самі у квартирі, їх мама давно з ними не проживає, батько пішов зранку. Як стало відомо, що малолітні діти вже раніше перебували на обліку Служби, а також перебували на обліку в Службі в м. Новомиргород Кіровоградської області, де тимчасово проживали з [PERSON] .. Спеціалістами Служби із [PERSON] та [PERSON] проводилася профілактична робота під час якої їй було роз`яснено обов`язки батьків на утримання, виховання та навчання малолітніх дітей та попереджена про відповідальність у разі невиконання належним чином батьківських обов`язків. 28.10.2024 року [PERSON] надала письмові пояснення та що вона 15.10.2024 року залишила всіх дітей на чоловіка і пішла з дому що він, її побив перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння повідомила, що чоловік не працює, зловживає спиртними напоями та вона проживає у знайомої. Також зі сторони відповідача застосовувалося фізичне насильство по відношенню до [PERSON] та [PERSON] . На даний час вона з дітьми [PERSON] та [PERSON] проживають у знайомої, яка орендує житло за адресою: [ADDRESS] . Діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] залишилися проживати з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 05.11.2024 року [PERSON] надав письмові пояснення в повідомив, що його дружина вдома не готувала, не прибирала, вживала с напої, діти були занедбані. Коли вона пішла з дому, до нього почала приїздити мати [PERSON] - бабуся малолітніх дітей, яка стала йому допомагати в догляді за дітьми . 31.10.2024року на запит Служби Подільська районна в місті Києві Державна адміністрація повідомила, що громадянка [PERSON] згідно з інформацією КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Подільського району м. Києва 18 жовтня 2024 року близько 12.00 год. була знайдена в квартирі своїми сусідами, мертвою. Це є свідченням того, що [PERSON] та [PERSON] залишали дітей самих у помешканні, без догляду. Служба поінформувала Дніпровське УП ГУНП України в м. Києві про випадок побиття батьком [PERSON] своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , внаслідок чого вони зазнали тілесних ушкоджень. Окрім того інші малолітні стали свідками побиття їх батьком [PERSON] та [PERSON] . Окрім цього Служба просила взяти цей випадок під особливий контроль. Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією винесено розпорядження від 31.10.2024 року № 690 «Про відібрання малолітніх дітей». На виконання пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2010 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» та статті 170 Сімейного кодексу України, на підставі актів проведення оцінки рівня безпеки дітей та у зв`язку із загрозою їх життю та здоров`ю всі діти вилучені із негативного середовища та влаштовані до КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 2», з метою доходження медичного обстеження, де вони перебувають на даний час. Службою до Служби у справах дітей та сім`ї КМДА направлено клопотання щодо надання направлення для подальшого влаштування дітей до дитячого закладу, після проходження ними повного медичного обстеження. 19.09.2023 року Дніпровський районний в місті Києві центр соціальних служб повідомляв, що 08.07.2021 року мати з дітьми виїхала до баби [PERSON] , тому що її чоловік вчиняв домашнє насильство по відношенню до неї в присутності маленьких дітей. З 28.09.2022 по 04.09.2023 року сім`ї [PERSON] та [PERSON] перебувала під соціальним супроводом, який в зв`язку зі зміною місця проживання матері і дітей, припинився. Потім вона звернулася, але батько своєї поведінки не змінював, зловживав алкогольними напоями, виявляв агресивну поведінку по відношенню до родини та соціальних працівників. Служба у справах дітей Новомиргородської міської ради Кіровоградської області від 28.09.2023 року повідомляла, що баба [PERSON] інформувала їх, що мати [PERSON] викрала у неї кошти та залишила своїх дітей , дітьми не цікавилася, її не цікавив стан їх здоров`я та розвитку. 24.07.2023 року Службою здійснювалося обстеження побутових умов за адресою: [ADDRESS] , за висновком якої умови для проживання для дітей незадовільні. 23.08.2022 року Дніпровське УП ГУНП України в інформувало Службу про те, що [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння не могла повідомити нічого працівникам, поруч з нею поруч був малолітній [PERSON] , внаслідок чого малолітніх вилучено та влаштовано до дитячого будинку. 21.03.2023 року Дніпровський районний в місті Києві центр соціальних служб повідомив, що з 28.09.2022 року родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом. 17.03.2023 року фахівцями Центру соціальний здійснено моніторинговий візит в родину. Під час бесіди з [PERSON] та [PERSON] з`ясовано, що вони почали вживати алкогольні напої . 13.03.2023 року відповідачі зверталися за медичною допомогою до Центру відновлюючи медицини детоксикації організму ООО ЦВО «РЄБУТ». Соціальний супровід було продовжено ще на 6 місяців. 4.11.2024 року Дніпровський районний в місті Києві центр соціальних служб додатково повідомив, що за час надання соціальних послуги [PERSON] неодноразово були скарги від сусідів про зловживання нею алкогольних напоями, та неодноразово батько дітей [PERSON] вчиняв домашнє насильство по відношенню до жінки та дітей. 02.02.2024 р. [PERSON] написав заяву щодо відмови від запропонованих соціальних послуг Дніпровського ЦСС м. Києва. Дніпровським районним судом м. Києва [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 184 КУпАП. Питання щодо позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , розглянуто Комісією з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та органом опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, надано висновок про доцільність позбавлення їх батьківських прав, у зв`язку з тим, що вони ухиляються від виховання та утримання дітей (протокол від 11.12.2024 № 17). З врахуванням викладеного представник позивача просить суд задовольнити вимоги позивача так -як це буде відповідати якнайкращим інтересам дітей. 20.11.2024 р. по даній справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 20.03.2025 р. вказана справа була прийнята до провадження головуючим - суддею Гончаруком В.П. 30.12.2024 р. до суду від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову. В судовому засіданні представник позивача та третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації підтримали позов в повному обсязі просили його задовольнити з обставин викладених в позовній заяві, додатково вказуючи на те, що задоволення позову буде відповідати як найкращим інтересам дітей, вказуючи на те, що відповідачі будь -яким вихованням утримання та забезпеченням дітей не займаються та діти проживають в небезпечний для їх здоров`я умовах до дітей вчинюються дії насильницького характеру зі сторони відповідачів. Від представника Центру соціально -психологічної реабілітації дітей №1 до суду подано заяву в якій представник третьої особи просила суд слухати справу у відсутність представника центру. Представник третьої особи Центр захисту дітей «Наші діти» в судовому засіданні позов підтримала, додатково вказала, що на даний час в Центрі захисту дітей «Наші діти» перебувають [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та по прибуттю дітей до центру вбачалося, що діти були не доглянуті, діти були залякані та з їх слів слідувало, що до них зі сторони їх батьків застосовувалося фізичне та психологічне насильство, вони часто залишалися одні без догляду, а також з поведінки дітей стало зрозуміло, що в їх присутності відповідачами здійснювалися дії насильницького та сексуального характеру. Від третьої особи Комунального некомерційного підприємства «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 2» до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Відповідачі в зад судового засідання не з`явилися, сповіщалися належним чином про день та час розгляду справи в суді. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Також в судовому засіданні за клопотанням представника позивача було допитано в якості свідка [PERSON] , яка є матір`ю відповідача [PERSON] та бабусею малолітніх дітей в інтересах яких виступає позивач. В судовому засіданні свідок підтримала позов, підтримала обставини на які посилалася представник позивача, вказуючи на те, що дійсно відповідачі ведуть аморальний стиль життя, вихованням, утриманням та піклуванням своїх дітей не займаються зловживають спиртними напоями в сім`ї відповідачів досить часто відбуваються насильницькі дії зі сторони [PERSON] по відношенню до [PERSON] та їх спільних дітей, соціальні виплати , які отримують відповідачі останні витрачають на власні потреби, не піклуючись про дітей. Місце перебування відповідачів на час розгляду справи свідку не відоме, так -як вона фактично з ними не спілкується. Свідок також повідомила суду, що в силу певних обставин та матеріальний стан, стан здоров`я, а також те, з врахуванням поведінки дітей не має можливості здійснювати опіку над своїми онуками. Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного, що декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як було встановлено в судовому засіданні, що у відповідачів [PERSON] та [PERSON] в шлюбі народилися [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та вказані діти перебувають на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті державної адміністрації. Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджується документально, що відповідачі самоусунилися від виконання своїх батьківських обов`язків, зловживають спиртними напоями, вихованням, утриманням забезпеченням своїх дітей не займаються в сім`ї відповідачів здійснюються насильницькі дії як один до одного так і по відношенню до дітей, що стало підставою для винесення Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією розпорядження від 31.10.2024 року № 690 «Про відібрання малолітніх дітей». Як було встановлено, що під час перебування дітей в соціальних закладах відповідачі своїх дітей не відвідували та їх життям не цікавилися. Висновком органу опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації ( протокол засідання Комісії від 11.12.2024 р. №17) було визнано за доцільне позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у зв`язку з тим, що відповідачі ухилилися від виховання та утримання дітей . У п. 15 Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року роз`яснює, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пункт 16 зазначеної Постанови роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст.ст.12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, сторювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Також як було встановлено в судовому засіданні, що відповідачі не намагаються встановити контакт зі своєю донькою, не приймають участі в її вихованні та утриманні. Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Із системного тлумачення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7,141,159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008р. по справі "Савіни проти України" зазначається "що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини." Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач повинна у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач здатна надати таку допомогу. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved