Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

свої вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що 30.05.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Аванс Кредит» (первісним кредитором) та відповідачем як позичальником укладено кредитний договір № 44772-05/2024. Крім того, 30.05.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» (первісним кредитором) та відповідачем як позичальником укладено кредитний договір № 45007-05/2024. 21.10.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та позивачем\~ укладено договір факторингу №21102024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передало належні новому кредитору права вимоги, вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 21.10.2024 року до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 30.05.2024 року № 44772-05/2024 в сумі 16 500 грн., з яких: 5 500 грн. - заборгованість за основним боргом; 9 000 грн. - заборгованість за відсотками; 2\~500 заборгованість за штрафними санкціями. Крім того, ТОВ «Аванс Кредит» передало позивачу право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 30.05.2024 року № 45007-05/2024 в сумі 23 430грн., з яких: 7\~100 грн. - заборгованість за основним боргом; 12 780 грн. - заборгованість за відсотками; 3\~550 грн. заборгованість за штрафними санкціями. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за вказаними кредитними договорами. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення коштів не виконав, позивач просить стягнути з нього зазначені заборгованості за вказаними кредитними договорами та судові витрати в розмірі 3 028 грн., понесені на сплату судового збору. Сторона позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві просить справу розглядати в її відсутності та вказала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а. с. 5). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи належно повідомлений, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутності та не подав відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 4 ст.223ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача згідна із таким порядком судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі (їх представників, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено,\~що\~30.05.2025 року\~між\~ТОВ «Аванс Кредит» (первісним кредитором) та відповідачем як позичальником укладено кредитний договір № 44772-05/2024 (а. с. 7-9). Згідно з п. 1.1 1.4.2., 5.3. цього договору вказаний позикодавець надав відповідачці як клієнту грошові кошти в розмірі 5 000грн. шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача, а остання зобов`язалася повернути їх у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики; базова ставка 1,5 %, строк кредиту 120 днів, який закінчився 26.09.2024 року. У випадку прострочення терміну сплати чергового платежу первісний кредитор нараховує штраф у розмірі 50% від суми, одержаної відповідачем за цим кредитним договором. Судом також\~встановлено,\~що 30.05.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» (первісним кредитором) та відповідачем як позичальником укладено кредитний договір № 45007-05/2024 (а. с. 7-19). Згідно з п. 1.1, 1.2, 1.3 цього договору вказаний позикодавець надав відповідачці як клієнту грошові кошти в розмірі 4 000 грн. на умовах строковості ,зворотності, платності, а остання зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом; базова ставка 2,5%, строк кредиту 15 днів, який закінчився 05.08.2021 року. Крім того, 19.04.2022 року між ТОВ «Кредитна Установа «Європейська кредитна група» та позивачем\~ укладено договір факторингу №19042022-Є\~(а. с. 24-33). Згідно з п. 1.1 1.4.2., 5.3. цього договору вказаний позикодавець надав відповідачці як клієнту грошові кошти в розмірі 7 100 грн. шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача, а остання зобов`язалася повернути їх у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики; базова ставка 1,5 %, строк кредиту 120 днів, який закінчився 26.09.2024 року. У випадку прострочення терміну сплати чергового платежу первісний кредитор нараховує штраф у розмірі 50% від суми, одержаної відповідачем за цим кредитним договором. Крім того, 21.10.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та позивачем укладено договір факторингу № 21102024\~ (а.с. 27-29). Згідно з даними витягу з Реєстру боржників від 21.10.2024 до договору факторингу та розрахунків заборгованості за вказаними кредитними договорами ТОВ «Аванс Кредит» передало позивачу право вимоги до відповідача за кредитними договорами від 30.05.2024 року № 44772-05/2024 та № 45007-05/2024. Сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором від 30.05.2024 року № 44772-05/2024 становить 16 500 грн., з яких: 5 500 грн. - заборгованість за основним боргом; 9 000 грн. - заборгованість за відсотками; 2\~500 заборгованість за штрафними санкціями. Сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором від 30.05.2024 року № 45007-05/2024 становить 23 430грн., з яких: 7\~100 грн. - заборгованість за основним боргом; 12 780 грн. - заборгованість за відсотками; 3\~550 грн. заборгованість за штрафними санкціями (а. с. 14, 15, 23-25, 31). Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 30.05.2024 року № 44772-05/2024 в розмірі 16\~500 грн., та від 30.05.2024 року № 45007-05/2024 становить 23\~430 грн. Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач не виконав умов вищевказаного договору. Відповідно дост. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1047 цього Кодексу на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, щопозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі статтею 12 вказаного Законуякщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Згідно ст. 4, 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовою зокрема вважається послуга з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. Статтею 6 цього Закону фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначенимиданим Законом; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим. При цьому, судом, згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховані висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Судом також встановлено, що на час ухвалення даного рішення заборгованість за вказаними кредитними договорами відповідачем добровільно не погашена, оскільки суду не надано жодних відомостей про протилежне. Тому позов підлягає задоволенню. Судом також встановлено, що позивачем за звернення даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 3\~028 грн., що стверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів № 106653 від 15.04.2025 року (а. с. 6). Згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, судовий збір сплачується за ставкою 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн.), тобто за одну позовну вимогу. Поряд з тим, стороною позивача заявлено дві вимоги майнового харктеру, за кожну з яких повинен бути сплачений судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з цим судові витрати по сплаті судового збору за одну майнову вимогу в розмірі 3 028 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із повним задоволенням, зокрема, однієї позовної вимоги. У зв`язку\~з цим\~судові витрати\~по сплаті\~судового збору\~за одну\~майнову вимогу\~в розмірі\~3\~028\~грн.\~підлягають стягненню\~з відповідача\~на користь\~позивача на\~підставі п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~у зв`язку\~із задоволенням\~позовних вимог,\~а судові\~витрати по\~сплаті судового\~збору за\~ще одну майнову\~вимогу,\~які становлять\~3028\~грн.,\~підлягають стягненню\~з відповідача\~на користь\~держави. На підставі ст.ст.11, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 629, 1048, 1050, 1054, 1077ЦКУкраїни та,

Outcome: approved