Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

До Печерського районного суду м. Києва надійшла заява представника заявника [PERSON] - [PERSON] , у якій він просить встановити факт народження [INFO] у м. Херсон Херсонської області дитини жіночої статі - [PERSON] , тобто, яка народилася на території України, де державні органи тимчасово не здійснювали свою діяльність, тому отримати свідоцтво про народження неможливо. А наразі малолітня дитина з матір`ю проживають у м. Гола Пристань Херсонської області, яка є тимчасово окупованою територією України. Представник заявниці наголошує, що свідоцтво про народження дитини [PERSON] необхідно для термінової евакуації дитини з тимчасово окупованої території. В обґрунтування заяви зазначено, що заявниця не перебуває у шлюбі, шлюб із [PERSON] розірваний на підставі рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 листопада 2017 року у справі № 654/1930/17, що набрало законної сили 30 грудня 2017 року. [INFO] у заявниці у м. Херсон народилася донька, яку названо Аріною, про що 10 жовтня 2022 року видано свідоцтво про народження так званим «симферопольським районным отделом загс № 2 департамента загс министерства юстиции Республики Крым». Враховуючи завчасно подану заяву від 27 червня 2025 року про розгляд справи у його відсутність, представник заявника не з`явився у судове засідання. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, заяви по суті або з процесуальних питань не було подано. Вивчивши заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази у їхній сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно з пунктом 7 частини першої ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно з положеннями частини другої, третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Таким чином, будучи народженою у м. Херсон Херсонської області [INFO] , державна реєстрація народження доньки заявниці, не була проведена у відповідності до законодавства України: у м. Херсон Херсонської області станом на час народження дитини, а згодом у м. Гола Пристань Херсонської області, де заявник з дитиною проживають нині. Цей факт неможливо засвідчити, оскільки для підтвердження факту народження дитини [PERSON] має документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, зокрема у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), у яких Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок необхідно розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Тому, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. У зв`язку з вищенаведеним суд зазначає, що документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. У цьому випадку такими документами є надане заявником свідоцтво про народження дитини. Згідно з частиною третьою ст. 317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідно до наведених положень закону, суд дійшов висновку, що заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про народження дитини на території України, з метою забезпечення гарантії прав, свобод та законних інтересів, суд вважає необхідним встановити юридичний факт народження [INFO] [PERSON] . У відповідності до частини четвертої статті 317 та пункту 8 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved