Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 11.09.2009 року між ним відповідачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом №36. Вказує, що після одруження вони проживали в господарстві батьків дружини. Зазначає, що від шлюбу у них є двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що за час шлюбу між ними постійно виникали якісь непорозуміння, вони не могли дійти спільної згоди щодо побутових питань та виховання дітей, вони є зовсім протилежними та різними людьми по характеру та поглядах, дружина постійно дорікала його в будь-яких питаннях, між ними постійно панувала напруга та недовіра, все це відбувалося в присутності дітей, а тому рік тому вони припинили подружні відносини та він переїхав проживати до своїх батьків в селище Лужани Чернівецького району. Згодом діти виявили бажання проживати з ним, дружина не заперечувала, а тому діти хоч і зареєстровані по місцю реєстрації дружини, проте фактично проживають з ним і перебувають на його утриманні. За таких обставин він зрозумів, що шлюб вичерпав себе, носить лише формальний характер, він не має наміру підтримувати із відповідачкою подружні відносини, а тому твердо вирішив, що шлюб слід розірвати, оскільки його збереження є недоцільним та суперечить його інтересам. Крім цього, посилається на те, що фактично діти тривалий час проживають разом з ним по місцю його реєстрації, перебувають на його утриманні та вихованні, тому 30.04.2025 р. вони із [PERSON] уклали нотаріально завірений договір про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні, за яким визначили місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] з батьком за адресою: [ADDRESS] . Письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] також стверджується та обставина, що донька [PERSON] , 2013 року народження, та син [PERSON] , 2019 року народження, проживають разом із батьком, який утримує їх, виховує, возить в садочок та до школи, організовує відпочинок та дозвілля. Матір дітей разом із сім`єю не проживає. Довідкою ОЗО Кіцманський ліцей Кіцманської міської ради №2 від 06.05.2025р. стверджується, що [PERSON] регулярно відвідує заклад, батько дитини [PERSON] спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям дитини, систематично відвідує батьківські збори. Мати дитини [PERSON] контакту із школою не підтримує, із вчителями не спілкується. Довідкою ОЗО Кіцманський ліцей №1 Кіцманської міської ради №134 від 16.05.2025 р. стверджується, що батько [PERSON] бере активну участь у вихованні свого сина [PERSON] , цікавиться знаннями та успіхами сина, приймає активну участь у виховних заходах, спілкується з вихователями, постійно відвідує батьківські збори, приводить та забирає дитину з садочка. Мама не приймає участі у заходах, не приходить у садочок, не цікавиться успіхами дитини. Довідкою КНП «Кіцманська БЛІЛ» №469 від 05.05.2025р. стверджується, що за наданням медичної допомоги неповнолітнім дітям [PERSON] , 2013 р.н. та [PERSON] , 2019р.н. звертався батько [PERSON] . Актом обстеження умов проживання №47 від 25.04.2025р. стверджується, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають без реєстрації разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Платіжними чеками та квитанціями стверджується, що саме він, [PERSON] на регулярній основі здійснюює перекази коштів на рахунок неповнолітньої [PERSON] , здійснює батьківську плату за садочок, який відвідує син [PERSON] , придбаваються товари для дітей. Зазначає, щл зазначеними доказами стверджуються обставини, що неповнолітні діти проживають разом з ним та перебувають на його самостійному утриманні і вихованні. Враховуючи наведене та те, що діти проживають разом з ним, перебувають на його самостійному утриманні та вихованні, з матір`ю дітей вони уклали нотаріально посвідчений договір щодо місця проживання дітей та їх виховання, просить шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвати, неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишити проживати разом із батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] на його самостійному вихованні та одноособовому утриманні. Заяви, клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак скерував на адресу суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, не заперечує щодо задоволення позовної вимоги про розірвання шлюбу, а також не заперчує щодо проживання дітей з батьком на його самостійному вихованні та одноособовому утриманні. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб 11.09.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом №36,, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.09.2009 року (а.с.8). Під час зареєстрованого шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.02.2013 року (а.с.9) та син [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.10.2019 року (а.с.10). Згідно Договору про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні від 30.04.2025 року, посвідченого приватним нотаріусом Олексюк С.В.. вбачається, що сторони [PERSON] та [PERSON] уклали договір про те, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , будуть перебувати на утриманні батька, виховуватись ним та проживатимуть з батьком за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] також стверджується, що донька [PERSON] , 2013 року народження, та син [PERSON] , 2019 року народження, проживають разом із батьком [PERSON] , який утримує їх, виховує, возить в садочок та до школи, організовує відпочинок та дозвілля. Матір дітей разом із сім`єю не проживає, місце її перебування не відоме (а.с.19, 22). Згідно Довідки ОЗО Кіцманський ліцей Кіцманської міської ради №2 від 06.05.2025р. вбачається, що [PERSON] , учениця 6-Б класу регулярно відвідує заклад, завжди охайна, доглянута. Батько дитини [PERSON] спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям дитини, систематично відвідує батьківські збори. Мати дитини [PERSON] контакту із школою не підтримує, із вчителями не спілкується (а.с.24). Відповідно до Довідки ОЗО Кіцманський ліцей №1 Кіцманської міської ради №134 від 16.05.2025 р. вбачається, що батько [PERSON] бере активну участь у вихованні свого сина [PERSON] , [INFO] , вихованця середньої групи №1, цікавиться знаннями та успіхами сина, приймає активну участь у виховних заходах, спілкується з вихователями, постійно відвідує батьківські збори, приводить та забирає дитину з садочка. Мама не приймає участі у заходах, не приходить у садочок, не цікавиться успіхами дитини (а.с.25). Довідкою КНП «Кіцманська БЛІЛ» №469 від 05.05.2025р. стверджується, що з метою обслуговування неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , укладено декларацію з лікарем-педіатрем [PERSON] , яка безпосередньо забезпечує надання медичних послуг неповнолітнім. Лікар зазначає, що за наданням медичної допомоги неповнолітнім дітям [PERSON] , 2013 р.н. та [PERSON] , 2019р.н. звертався батько [PERSON] (а.с.26). Згідно Акту обстеження умов проживання №47 від 25.04.2025р. вбачається, що до складу сімї [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] входять: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] , сестра [PERSON] , [INFO] , племінник [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є приватним підприємцем, на даний час діти проживають без реєстрації разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні (а.с.27). Норми права, які застосував суд. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. На даний час шлюб між позивачем та відповідачкою носить формальний характер, оскільки вони припинили сімейно-шлюбні відносини, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим. З врахуванням того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати. При цьому, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та жінки і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої доньки. При цьому, сторони спору про поділ майна не заявляють. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Питання регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється СК України (ст.1 СК). Частиною 1 статті 121 СК передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст.141 СК, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Разом з тим, сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст.14, ч.1 ст.15 СК України). Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст.ст.150-151 СК. Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 13.06.2018 по справі № 822/2446/17, дійшов висновку, що поняття «одинокий батько» та «одинока матір» є тотожними, та зазначив: відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року (далі - Постанова Пленуму ВСУ), одинокою матір`ю є жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама. Позаяк, правовий статус поняття «одинокого батька» не врегульований законодавством, вбачається можливим застосування аналогії поняття «одинокої матері», тлумачення якого зазначено у Постанові Пленуму ВСУ. Тобто, для набуття статусу «одинока матір», «одинокий батько», необхідні 2 факти: не перебування у шлюбі, а також виховання і утримання дитини самими матір`ю чи батьком відповідно, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини. Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. При цьому, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними. Висновки суду Судом встановлено, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Батько самостійно виховує дітей, піклується про їх здоров`я, забезпечує належний освітній рівень, без участі матері. Мати дітей [PERSON] участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, і не заперечує щоб залишити дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживати із батьком на його самостійному утриманні та вихованні. Батьки малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які не досягли чотирнадцятирічного віку, добровільно між собою визначили місце проживання дітей, порядок їх утримання та виховання. А тому, враховуючи, що сторони між собою досягли згоди щодо того, з ким із батьків будуть проживати малолітні діти, суд рахує, що позов підлягає до задоволення в цій частині і місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , слід визначити з батьком [PERSON] , що не суперечитиме інтересам дітей, адже в суді всатновлено факт самостійного виховання та утримання дітей їх батьком, без участі матері, яка проживає окремо. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24,56, 104-105, 110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved