Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

У квітні 2025 року до Київського районного суду м.\~Одеси з позов звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі також позивач), поданим в його інтересах представником Корнійчук Діаною Дмитрівною до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №\~1238-8111 від 14.07.2023 у розмірі 60\~000 грн, з яких: 12\~000 грн за тілом кредиту, 48\~000 грн за процентами. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу перераховано на його платіжну картку кошти в сумі 12\~000 грн. Позивач зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, натомість відповідач зобов`язання належним чином не виконав, заборгованість у виді тіла кредиту, процентів за користування останнім та інших платежів не погасив, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 29.05.2025 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом учасників справи. У судові засідання, 17.06.2025 та 10.07.2025, сторони, належним чином повідомлені, не з`явилися. Про причини неявки не повідомили, відзив на позов до суду не надходив. Відтак,суд уважає за можливе провести судовий розгляд за наявними матеріалами (ч.\~1 ст.\~223 ЦПК України) без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуваль-ного технічного засобу (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Фактичні обставини справи Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов такого висновку. З позовної заяви та долучених доказів убачається, що 14.07.2023 між ТОВ\~«Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір №\~1238-8111 в електронній формі, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 12\~000 грн, шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності та платності. Строк надання кредиту 300 днів, денна процентна ставка диференційована 2,5 або 3\~%. Позивач зазначає, що кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, згідно з умовами договору. Натомість відповідач свої зобов`язання не виконав, тіло кредиту та нараховані проценти не повернув. Станом на 24.03.2025 заборгованість відповідача перед позивачем, яка підлягає стягненню, становить 60\~000 грн, з яких: 12\~000 грн за тілом кредиту, 48\~000 грн за процентами. Мотиви прийнятого рішення Так, основними засадами (принципами) судочинства, визначеними ч.\~3 ст.\~2 ЦПК України є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність судового розгляду справи. Відповідно до ч.\~1-4 ст.\~12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Виходячи з принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.\~1, 2 ст.\~13 ЦПК України). З цього приводу суд зазначає, що факт надання/отримання кредиту, оплати за кредитом, період нарахування та сплати процентів, неустойки, комісій тощо є предметом доказування у справах цієї категорії. У разі передачі права вимоги від клієнта до фактора, окрім означеного, підлягають доказуванню обставини фактичної передачі права вимоги позивачу відносно відповідача, та підтвердження цього факту належними доказами, зокрема договором факторингу, актом приймання-передачі до нього прав вимоги, реєстру боржників та здійснення оплати фактором клієнту за цим договором. Як установлено, позивачем до суду не надано належних доказів факту перерахування кредитних коштів на платіжну картку саме позичальника. Інформація з банку емітента платіжної картки щодо належності картки відповідачу та руху коштів за нею не надано. Інших первинних бухгалтерських документів, які підтверджували б факт перерахування коштів на платіжну картку саме відповідача до суду також не надано. З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості перевірити наданий позивачем розрахунок в позові та підвередити/спростувати факт надання кредиту, наявність/відсутність заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.\~1,\~3 ст.\~89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Outcome: dismissed