Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на нараховану їй на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 у справі 460/12660/22, але неотриману за життя, доплату до пенсії за період з 04.10.2021 по 28.02.2023 в сумі 166 136.94 грн., що входить до складу спадщини. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 у справі 460/12660/22 за позовом [PERSON] до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, позовну заяву [PERSON] задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо ненарахування і невиплати їй з 09 жовтня 2021 року доплати до пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області нараховувати та виплачувати [PERSON] доплату до пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет України на відповідний рік), починаючи з 04 жовтня 2021 року до зміни законодавства або правового статусу. 20 грудня 2022 року за даним судовим рішенням Рівненський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист №460/12660/22, який був зданий для примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Після звернення позивачки до приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Соколовської М.В. з вимогою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на невиплачені пенсійні кошти, нараховані відповідно до рішень суду, після померлої [INFO] [PERSON] ,\~нотаріусом \~видано довідку №621/01-16 від 30.10.2023, згідно з якою єдиним спадкоємцем до майна померлої [INFO] [PERSON] , станом на [INFO] є її онука [PERSON] , [INFO] , тобто позивачка. 15.04.2024 приватний нотаріус Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Соколовська Марина В`ячеславівна винесла постанову про відмову у видачі позивачці, як спадкоємиці [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину на нараховану їй та недоотриману пенсію згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на виконання рішення суду. Як вбачається з постанови, для встановлення складу спадкового майна приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Соколовською М.В. був зроблений запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області для витребування інформації щодо недоотриманих пенсійних коштів на ім`я [PERSON] , в тому числі на виконання рішень суду. Згідно з відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №1700-0503-87/108645 від 26.12.2023 після смерті [PERSON] залишилися нараховані, але не виплачені пенсійні кошти за березень 2023 року в сумі 15801,12 грн. Додатково зазначено, що суми нараховані на виконання рішень суду, не входять до складу спадщини та підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів державного бюджету. Оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не надало нотаріусу запитувану інформацію про розмір нарахованої, але не отриманої спадкодавцем [PERSON] доплати до пенсії, що унеможливило виконання нотаріусом своїх повноважень щодо видачі позивачці свідоцтва на спадщину за заповітом, 03.07.2024 позивачка звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони стягувана [PERSON] у виконавчому провадженні, як її правонаступницею, однак ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 залишеною в силі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024, у задоволенні заяви було відмовлено. Також, листом Головного управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області від 07.01.2025 за №183-14216/Я-02/8-17000/25 позивачці відмовлено у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії спадкодавцю [PERSON] , померлої [INFO] , до того ж безпідставно зменшено суму нарахованої, але невиплаченої пенсії з 166 136,94 грн., до 49 330,49 грн. Відмовляючи у здійсненні виплати суми недоплаченої пенсії, належної спадкодавиці [PERSON] , Головне управління Пенсійного Фондк України в Рівненській області вимагає від позивачки свідоцтво про право на спадщину, до складу якої включено недоотримані суми пенсії, інформацію про яку для встановлення складу спадкового майна не була надана по запиту приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Соколовської М.В. Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. 27 березня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представниця вказала, що пенсіонерці [PERSON] пенсія виплачувалась без затримки, тож заборгованість із поточних виплат пенсії відсутня. Сума коштів, нарахованих (не виплачених) [PERSON] на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 у справі №460/12660/22, постанови про відкриття виконавчого провадження Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01.02.2023 ВП №70892984 за період з 04.10.2021 по 28.02.2023 становить 49330,49 грн, що підтверджується протоколом розрахунку суми боргу з електронної пенсійної справи. Позивачем невірно зазначено суму боргу на виконання цього рішення, визначення розміру пенсійних виплат, зокрема, на виконання рішення суду належить до дискреційних повноважень Головного управління. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем. Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не наділене повноваженнями самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів. Таким чином, нарахована сума заборгованості на виконання рішень суду не входить до складу недоотриманої пенсії та буде виплачена після заміни сторони правонаступником при відповідному фінансуванні на ці цілі з Державного бюджету України. Просить врахувати відзив відповідача при винесенні рішення у справі, розгляд справи провести без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. В судовому засіданні представниця позивачки позовні вимоги підтримала повністю. Від відповідача в судове засідання ніхто не з`явився, хоч про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавали. Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив таке. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 у справі №460/12660/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/105059829) за позовом [PERSON] до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, позовну заяву [PERSON] задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо ненарахування і невиплати їй з 09 жовтня 2021 року доплати до пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області нараховувати та виплачувати [PERSON] доплату до пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет України на відповідний рік), починаючи з 04 жовтня 2021 року до зміни законодавства або правового статусу. 20 грудня 2022 року Рівненський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист №460/12660/22, який був переданий для примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 у справі №460/12660/22 Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Рівненській області було здійснено перерахунок та нараховано доплату до пенсії у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991, що дорівнює\~двом мінімальним\~заробітним платам (згідно\~з Законом\~про Державний\~бюджет України\~на відповідний\~рік),\~починаючи з\~04\~жовтня 2021\~року \~та листом\~від 02.03.2023\~№1700-0304-8/17851\~відповідачем було\~повідомлено [PERSON] \~про те,\~що відповідно\~до вищезазначеного\~рішення суду\~здійснено перерахунок\~її пенсії\~та нараховано\~доплату за\~період з\~04.10.2021\~по 28.02.2023 в\~сумі 166\~136.94\~грн., які будуть виплачені за наявності відповідного фінансування з державного бюджету України. Суд погоджується з таким нарахуванням, оскільки воно узгоджується зі статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 Згідно довідки №621/01-16 від 30.10.2023 приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Соколовської Марини В`ячеславівни єдиним спадкоємцем до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , станом на [INFO] є її онука [PERSON] , [INFO] , тобто позивачка. 15.04.2024 приватний нотаріус Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Соколовська Марина В`ячеславівна винесла постанову про відмову у видачі позивачці, як спадкоємиці [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину на нараховану їй та недоотриману пенсію згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на виконання рішення суду. Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №1700-0503-87/108645 від 26.12.2023 після смерті [PERSON] залишилися нараховані, але не виплачені пенсійні кошти за березень 2023 року в сумі 15801,12 грн. Додатково зазначено, що суми нараховані на виконання рішень суду, не входять до складу спадщини та підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів державного бюджету. Як встановлено з матеріалів справи, 03.07.2024 позивачка звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони стягувана [PERSON] у виконавчому провадженні, як її правонаступницею, однак ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 залишеною в силі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024, у задоволенні заяви було відмовлено. Відповідно до листа Головного управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області від 07.01.2025 за №183-14216/Я-02/8-17000/25 позивачці відмовлено у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії спадкодавцю [PERSON] , померлої [INFO] , до того ж безпідставно зменшено суму нарахованої, але невиплаченої пенсії зі 166 136.94 грн до 49 330,49 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України), крім прав і обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(ст.1219 ЦК України). Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Відповідно до ч.1ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно достатні 1227 ЦК україни не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати». Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. У справі суд встановив, що за життя баби позивачки [PERSON] рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 у справі 460/12660/22 за позовом [PERSON] до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, позовну заяву [PERSON] задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо ненарахування і невиплати їй з 09 жовтня 2021 року доплати до пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області нараховувати та виплачувати [PERSON] доплату до пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет України на відповідний рік), починаючи з 04 жовтня 2021 року до зміни законодавства або правового статусу. За таких\~обставин суд\~дійшов висновку,\~що позивачка\~успадкувала належні\~її бабусі\~суми пенсії\~відповідно до\~положень ст.1227\~ЦК України,\~а отже,\~належним та\~ефективним способом\~захисту її\~прав буде\~стягнення з\~відповідача сум\~пенсії,\~яка належала\~її бабусі\~та була\~нарахована на\~виконання рішення\~Рівненського окружного\~адміністративного суду\~у справі\~№460/12660/22 відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991, але не була нею отримана за життя. Таким чином, вимоги позивачки законні, обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому позов належить задовольнити. При цьому доводи відповідача, викладені у відзиві не спростовують висновків суду про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що при подачі до суду позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 661, 40 грн. Разом з тим, за подання до суду вказаної позовної заяви позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1 661, 37 грн. Проте, останньою помилково було сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом. Суд роз`яснює, що пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 1 661, 37 грн.

Outcome: approved