Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

У серпні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що 20.02.2019 року відповідачу на підставі кредитного договору видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 30000 грн., який у подальшому було збільшено до 43917,00 грн. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідач не виконав. Станом на 01.07.2024 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 62777,72 грн., з яких: 36916,48 грн. заборгованість за кредитом; 25861,24 грн. заборгованість процентами. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 04.09.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 13.02.2025 скасоване заочне рішення, постановлене 18.12.2024 у даній справі та призначено справу до судового розгляду. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що за позовними вимогами сплив строк позовної давності. У матеріалах справи відсутній детальний розрахунок заборгованості, з якого було б зрозуміло формування сум боргу. Банк без його згоди збільшив йому кредитний ліміт. Звертався до банка з приводу боргу, йому співробітником банку було повідомлено про можливість реструктуризації боргу. Банк передав колекторській компанії інформацію про відповідача, чим порушив умови кредитного договору. Просить відмовити у задоволенні позову та зобов`язати позивача здійснити реструктуризацію заборгованості у рамках обіцяної індивідуальної програми «Прощення». У відповіді на відзив позивач зазначив, що кредитна заборгованість виникла на підставі укладеного договору шляхом акцептування публічної пропозиції. Приєднавшись до договору, клієнт надав згоду щодо зміни кредитного ліміту та протягом дії кредитного договору не заперечував щодо зміни ліміту. Розрахунок заборгованості та виписка містить детальну інформацію відносно суми боргу. Строк позовної давності не пропущений, оскільки на період дії карантину та у період дії воєнного стану цей строк продовжувався. У судове засідання представник позивача не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві просив здійснювати розгляд без його участі. У судовому засіданні відповідач заперечував проти позову із зазначених у відзиві підстав. Додатково пояснив, що кредит був взятий у зв`язку із необхідністю у лікуванні рідних відповідача, які хворіли на Ковід-19. Йому надходили пропозиції від банку та колекторської фірми відносно можливості реструктуризації боргу за умови часткового його погашення. Звертався з цього приводу до банку, але конкретної відповіді не отримав, реструктуризацію боргу здійснено не було. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20.02.2019 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] підписано заяву № 2001252033301 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої позивач надав відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 30000 грн. зі сплатою 47,88 % річних (а.с.7). Відповідно до паспорту споживчого кредиту строк кредитування 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін; умовами передбачено сплату 47,88 % річних за його використання. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Публічною пропозицією АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного обслуговування фізичних осіб складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ «ПУМБ», які були надані для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту у періоді з 19.11.2019 до 03.03.2022 кредитний ліміт за договором неодноразово збільшувався. Станом на 03.03.2022 сума кредитного ліміту становила 43917,00 грн (а.с. 25) Як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки за особовим рахунком розмір заборгованості відповідача станом на 01.07.2024 становить 62\~777,72 грн. та складається з: 36\~916,48 грн. -\~заборгованість за кредитом, 25\~861 грн. \~заборгованість за процентами. Відсотки за користування кредитом нараховувались до 30.05.2023. Протягом періоду з 05.02.2019 по травень 2023 року відповідач активно користувався картковим рахунком: як використовував кредитні кошти, так і вносив кошти на погашення боргу. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст. 526 ЦК України\~йдеться про те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Як передбачено ч. 2\~ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона\~підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 цього Кодексу\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості посилався також на Умови публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Паспорт споживчого кредиту, як невід`ємні частини спірного договору. Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до вимог\~ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»\~відповідачу була надана інформація про споживчий кредит і ним 20.02.2019 був підписаний паспорт споживчого кредиту, що згідно з абзацем 2 ч. 2\~ст. 9 вказаного Закону\~свідчить про виконання кредитодавцем вимог щодо надання споживачу інформації про споживчий кредит до укладення договору . Так, матеріалами справи доведено, що відповідач, підписавши паспорт споживчого кредиту, погодився з такими умовами надання кредиту та орієнтованою загальною вартістю кредиту, виходячи із обраних умов кредитування. За таких обставин, суд дійшов висновку, що при укладенні між сторонами кредитного договору було погоджено в письмовому вигляді істотні умови кредитування, в тому числі розмір процентної ставки за користування кредитними коштами. Розрахунок заборгованості за відсотками проведений позивачем на умовах, визначених у Паспорті споживчого кредиту та погоджених відповідачем. Наданою випискою по особовому рахунку підтверджується сума заборгованості. Суд відхиляє доводи відповідача про безпідставне збільшення кредитного ліміту без погодження з відповідачем, оскільки відповідач протягом дії кредитного договору не заперечував проти зміни кредитного ліміту та з 20.04.2021 користувався кредитними коштами поза обумовленим у паспорті споживчого кредиту лімітом. Суд також відхиляє доводи відповідача відносно пропуску строку позовної давності. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду у справі № 127/15672/16-ц дійшла висновку, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі\~статті 625 ЦК України\~виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Разом з тим,\~законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»,\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Відповідно до п. 19\~розділу «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України у редакції, яка була чинна на час звернення до суду з позовом, \~у період дії воєнного стану в Україні, введеного\~Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану Враховуючи, що з 12.03.2020 по 01.07.2023 на території України було установлено карантин, на період дії якого строки позовної давності продовжуються, а з 24.02.2022 запроваджено воєнний стан, на період дії якого перебіг позовної давності зупинявся, суд дійшов висновку, що позивачем строк давності не пропущений. Відтак відсутні підстави для відмови у позові з підстав пропуску такого строку позивачем. На підставі ст. 141 ЦПК України, ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи подання позивачем позову в електронному вигляді з використання підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. \~

Outcome: approved