Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Зміст позовних вимог У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» звернулося до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1642487 від 16.03.2020 у розмірі 23100,00 грн, судового збору у розмірі 2422,40 грн, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.03.2020 в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» Каністяп Юлією Василівною було подано Заявку на отримання кредиту № 1642487. ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору № 1642487 від 16.03.2020, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті. Відповідач уклав договір про споживчий кредит № 1642487 від 16.03.2020 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 7000,00 грн. ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» набуло права вимоги до відповідача на підставі договору факторингу. Сума боргу перед ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» становить 23100,00 грн, із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 7000,00 грн; - заборгованість за відсотками становить 14700,00 грн; - заборгованість за комісією становить 1400,00 грн; - заборгованість за пенею становить 0 грн. Позивачем направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи фінанс», із зазначенням інформації про порядок погашення заборгованості за кредитним договором № 1642487 від 16.03.2020. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Повідомлення учасників про розгляд справи Позивач повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки до електронного кабінету, що підтверджується відповідними довідками. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України, а також шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження та судової повістки на адресу його останнього відомого місця проживання ( [ADDRESS] ), однак конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Фактичні обставини справи, встановлені судом 16.03.2020 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1642487 (індивідуальну частину), відповідно до п. 1.1 якого позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 7000,00 грн. Згідно з п. 1.3 договору кредит надається строком на 30 днів з 16.03.2020. Відповідно до п. 1.4 договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 15.04.2020. Згідно з п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту: 1400,00 грн, яка нараховується за ставкою 20,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом: 4200,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Згідно з п. 1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п.2.2.3 цього Договору. Положеннями п. 2.3.1.1 договору сторони визначили пролонгацію на пільгових умовах: позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на продовження строку користування/повернення кредиту на таких самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості за кредитом. Встановлено можливі строки продовження та максимальні ставки комісії за продовження кредиту: строк продовження кредитування на 3 дні зі сплатою комісії 5 % від суми поточного залишку кредиту, на 7 днів зі сплатою комісії 10,00 % від суми поточного залишку кредиту, на 15 днів зі сплатою комісії 20 % від суми поточного залишку кредиту. Згідно з п. 7.1 договору строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Позивач на підтвердження перерахування відповідачу коштів в сумі 7000,00 грн за вказаним договором надав платіжне доручення № 16668534 від 16.03.2020. Згідно з розрахунком, складеним ТОВ «Мілоан», заборгованість [PERSON] становить 23100,00 грн, з яких: 7000,00 грн - сума заборгованості за тілом, 14700,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 1400,00 грн - сума комісії, 0,00 грн - пеня. 09.10.2020 між ТОВ «Мілон» та ТОВ « Діджи фінанс» укладено договір факторингу 03/10. Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу від 09.10.2020 ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи фінанс» право вимоги до боржника [PERSON] на загальну суму 23100,00 грн, з яких: 7000,00 грн - сума заборгованості за тілом, 14700,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 1400,00 грн - сума заборгованості за комісією. 24.01.2022 між ТОВ « Діджи фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» був укладений договір факторингу. Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу від 24.01.2022 ТОВ «Діджи фінанс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» право вимоги до боржника [PERSON] на загальну суму 23100,00 грн, з яких: 7000,00 грн - сума заборгованості за тілом, 14700,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 1400,00 грн - сума заборгованості за комісією. Норми права та мотиви суду Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Позивач в позовній заяві вказує, що відповідач має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 23100,00 грн, з яких: - 7000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; - 14700,00 грн заборгованість за відсотками; - 1400,00 грн заборгованість за комісією. Оскільки заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7000,00 грн та комісією у розмірі 1400,00 грн відповідачкою не погашена, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7000,00 грн та комісією у розмірі 1400,00 грн. Водночас, щодо вимоги про стягнення процентів за користування кредитом слід зазначити таке. Суд враховує, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, згідно з яким припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 не знайшла підстав для відступу від вказаного правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Також у постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини 1 статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Пролонгація дії кредитного договору без ініціативи позичальника (п. 2.3.1.2 договору) за змістом укладеного договору, пов`язується виключно з неповерненням кредитних коштів у визначений п. 1.3 договору строк, що не узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20, відповідно до якої поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною. За таких обставин, суд дійшов висновку, що неповернення позичальником кредитних коштів у визначений п. 1.4 договору строк, за відсутності активних дій відповідача, визначених п. 2.3.1.1 договору (сплати комісій за продовження дії договору) є неправомірною поведінкою, а саме неповерненням кредиту у визначений договором строк, що виключає право кредитодавця нараховувати після спливу строку кредитування (у цій справі після 15.04.2020) проценти, визначені за користування кредитними коштами у розмірі встановленому договором. У цьому випадку права позивача можуть бути захищені шляхом застосування механізму, визначеного статтею 625 ЦК України, вимог про що не заявлено. З огляду на зазначене, розмір процентів відповідно до умов договору про споживчий кредит становить 4200,00 грн за період з 16.03.2020 по 15.04.2020, виходячи з умов договору (7000,00*2/100= 140,00 грн (сума процентів за 1 день); 140,00*30 дн. = 4200,00 грн (сума нарахованих процентів). У зв`язку з викладеним позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за договором про споживчий кредит у розмірі 7000,00 грн, комісії у розмірі 1400,00 грн, процентів за користування кредитом за період з 16.03.2020 по 15.04.2020 у розмірі 4200,00 грн, а всього на суму 12600,00 грн. Щодо судових витрат Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). На підтвердження надання правової допомоги представником позивача надано договір про надання правової допомоги № від 01.11.2024, укладений між позивачем та адвокатом Білецьким Б.М., додаткову угоду від 11.11.2024, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на суму 6000,00 грн, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) на суму 6000,00 грн, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5618/10 від 17.03.2016. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3272,72 грн (12600,00*6000,00/23100,00 ) та судовий збір в розмірі 1321,31 грн (12600,00* 2422,40 / 23100,00 ). На підставі викладеного,

Outcome: partial