Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

ТОВ «Глобал\~Спліт» звернулось до Богодухівського районного суду Харківської області із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути із [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь ТОВ «Глобал Спліт» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 5Б, оф. 5, код ЄДРПОУ 41904846): 1) заборгованість за кредитним договором у розмірі 71453,42 грн.; 2) судові витрати, які поніс позивач у зв`язку з розглядом судової справи у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 13.01.2021 між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 4/2428660, відповідно до п. 1.1. якого кредитор надав позичальнику кредит в сумі 54000,00 грн. строком на 36 місяців - з 13.01.2021 до 12.01.2024 (включно). Позичальник зобов`язався сплатити платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту. Відповідно до п.1.2 кредитного договору, кредит надається позичальнику на споживчі потреби. Відповідно до п.п 1.3.1 - 1.3.2 договору, позичальник зобов`язаний сплачувати банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 15.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2.35% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. Відповідно до п.2.1 кредитного договору, з метою обслуговування кредиту банк відкрив позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № UA 63300614000002994000592767 в Банку. 29.08.2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Гобал Спліт» укладено договір №4-2023 про відступлення (купівлю продаж) прав вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором № 4/2428660 від 13.01.2021. Відповідно до умов п. 2.1. Договору №4-2023 від 29.08.2023, Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені Договором. Разом з Правом вимоги до Нового кредитора переходять всі інші права та обов`язки Первісного кредитора за Кредитним договором. 15.09.2023 відбулась передача права вимоги за кредитним договором № 4/2428660 від 13.01.2021 до ТОВ «Гобал Спліт» з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги, згідно з Додатком №1 до Договору про відступлення права вимоги. 15.09.2023 АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення [PERSON] про відступлення прав вимоги за договором №4-2023 від 29.08.2023 до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке в свою чергу стало новим кредитором та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору № 4/2428660. Також [PERSON] був повідомлений про необхідність сплатити заборгованість в сумі 71453,42 грн. за умовами кредитного договору. 22.10.2024 ТОВ «Гобал Спліт» направило [PERSON] вимогу про необхідність сплати заборгованість по кредиту у розмірі 71453,42 грн. протягом 30 календарних днів. У зв`язку невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань станом на 13.12.2024 у [PERSON] утворилась загальна сума заборгованості за договором № 4/2428660 від 13.01.2021 у розмірі 71453,42 грн., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом 37172,44 грн., простроченої заборгованості за відсотками 8900,98грн., простроченої заборгованості за комісією 25380,00 грн. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному кредитному договору від 13.01.2021 щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення ТОВ «Гобал Спліт» до суду із відповідним позовом. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 15.01.2025 позовну заяву ТОВ «Глобал Спліт» до\~ [PERSON] \~про стягнення заборгованості за кредитним договором було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзиву на позов не подав. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 13.01.2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4/2428660. У відповідності до п. 1.1 кредитного договору № 4/2428660 від 13.01.2021 [PERSON] отримав кредит в розмірі 54000,00 грн на строк 36 місяців з 13.01.2021 до 12.01.2024 (включно). Позичальник сплачує платежі для часткового погашення заборгованості за цим договором щомісячно в число, визначене Графіком платежів по кредиту . Пунктами 1.2, 1.3 Договору передбачено, що кредит надається позичальнику на споживчі потреби. За користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду щомісячно у розмірі 15,00 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором, комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у розмірі 2,35 % в місяць від суми кредиту, зазначеної у пункті 1.1 договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Відповідно до п. 2.3 Договору, підписанням Договору позичальник підтверджує, що він у письмовій формі і повному обсязі отримав від Банку інформацію, визначену\~ЗУ «Про споживче кредитування»\~та/або іншими нормативно-правовими актами, що регулюють це питання. Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору № 4/2428660 від 13.01.2021 сума комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно складає 1269,00 грн. Також [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту та Пам`ятку клієнту за кредитним договором № 4/2428660 від 13.01.2021. Факт перерахування коштів відповідачу підтверджується копією меморіального ордеру\~№34804219-1 від 13.01.2021 року, відповідно до якого банк перерахував на рахунок [PERSON] кредитні кошти у розмірі 54000,00 грн. Відповідно договору про відступлення права вимоги № 4-2023 від 29.08.2023 та додатку № 1 від 15.09.2023 до договору про відступлення права вимоги № 4-2023 від 29.08.2023 року ТОВ «Креді Агріколь Банк» 15.09.2023 відступило права вимоги за кредитним договором № 4/2428660 від 13.01.2021 року на користь ТОВ «Глобал Спліт». Згідно з доданими до позовної заяви виписками по рахунку [PERSON] та розрахунком заборгованості встановлено, що станом на 13.12.2024 [PERSON] має заборгованість в розмірі 71453,42 грн, а саме: 37172,44 грн - заборгованість за основним боргом; 8900,98 грн - заборгованість за відсотками; 25380,00 грн - заборгованість за комісією. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ «Глобал Спліт» до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються\~Цивільним кодексом України\~(далі -\~ЦК України). Статтею 634\~ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1ст.\~530\~ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК Українив изначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~статті 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»). Тобто, споживчим є будь-який кредит наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (частини перша та друга\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»). Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (частина п`ята\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) зазначено, що «згідно з частиною п`ятою\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Статтею 78 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2\~ст. 79 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1 ст. 81\~ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] 13.01.2021 року укладено кредитний договір № 4/2428660, АТ «Креді Агріколь Банк» умови кредитного договору виконало належним чином, надавши відповідачеві кредит у розмірі 54000 грн. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування коштами не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за тілом кредиту та за відсотками у повному обсязі не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем, як правонаступником АТ «Креді Агріколь Банк» на підставі договору про відступлення прав вимоги, станом на 13.12.2024 склалась заборгованість, а саме: 71453,42 грн, а саме: 37172,44 грн - заборгованість за основним боргом; 8900,98 грн - заборгованість за відсотками; 25380,00 грн - заборгованість за комісією. Приймаючи до уваги порушення відповідачем зобов`язання за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 37172,44 грн - заборгованість за основним боргом; 8900,98 грн - заборгованість завідсотками. Щодо стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 25380,00 грн суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 11\~Закону України «Про споживче кредитування», який діяв на час укладення спірного кредитного договору, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відтак, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та\~другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору обслуговування кредитної заборгованості, за яку банк нараховує комісію, включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Таким чином, відповідачу фактично договором було встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена ч. 1 ст. 11\~Закону України «Про споживче кредитування». Умова договору про обов`язкову щомісячну плату за обслуговування кредитної заборгованості суперечить положенням ч. 1 ст. 11\~Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи наведене, оскільки [PERSON] було встановлено щомісячну плату за такі супутні послуги банку, які за законом повинні надаватися позичальнику безоплатно, положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісію за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення комісії в розмірі 25380,00 грн необгрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає. З огляду на викладене, оцінивши надані докази, достовірність кожного доказу окремо, їх взаємозв`язок, суд дійшов висновку проте, що\~позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України\~пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 64,48%, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1561,96 грн (2422,40грн.*64,48/100) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial