Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви посилаються на те, що [INFO] в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області померла [PERSON] , [INFO] . [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована в [ADDRESS] , разом із нею осіб, що мали реєстрацію місця проживання не було. За життя [PERSON] на випадок своєї смерті не розпорядилася належним їй на праві приватної власності майном, заповіт не складала. Інші спадкоємці, які б бажали прийняти спадщину померлої [PERSON] відсутні, в тому числі і спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Чоловік спадкодавиці та її сини померли ще задовго до відкриття спадщини. Таким чином на момент відкриття спадщини з числа спадкоємців за законом, які виявили бажання прийняти спадщину після [PERSON] є лише він, [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, яке складається з житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . З метою оформлення спадкових прав 11 лютого 2025 року заявник звернувся до державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В., проте отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності доказів спільного проживання із померлою [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , була людиною похилого віку, хворіла, потребувала постійного стороннього догляду у зв`язку з чим, заявник з 2016 року, після смерті сина спадкодавиці постійно проживав з нею за його зареєстрованим місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , в будинку, який належить на праві приватної власності заявнику. Заявник зазначає, що здійснював за [PERSON] , [INFO] , догляд до дня її смерті, а саме до [INFO] , вів з нею спільне домашнє господарство, вони були пов`язані спільним побутом, надавав їй будь-яку допомогу. Враховуючи вищезазначене заявник просить встановити факт проживання однією сім`єю більше ніж п`ять років з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . Провадження у справі відкрито 15.05.2025. Заявник в судовому засіданні обставини, викладені в заяві, підтримав та просив їх задовольнити. При цьому заявник пояснив, що [PERSON] , [INFO] , була людиною похилого віку, хворіла, потребувала постійного стороннього догляду у зв`язку з чим заявник з 2016 року, після смерті сина спадкодавиці постійно проживав з нею за його зареєстрованим місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , в будинку, який належить йому на праві приватної власності. Також він здійснював за [PERSON] догляд до дня її смерті, а саме до [INFO] , вів з нею спільне домашнє господарство, вони були пов`язані спільним побутом, надавав їй будь-яку допомогу. Здійснював поховання [PERSON] за власний кошт, виготовляв і встановлював на кладовищі пам`ятники її синам [PERSON] та [PERSON] , а також померлій [PERSON] . Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, заперечень, пояснень не надав. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] дійсно проживала однією сім`єю із заявником приблизно з 2017- 2018 років за адресою заявника. Суд, заслухавши заявника та допитавши свідків, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Відповідно до\~ст.293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 17.07.2024 року. Відповідно до довідки №363 від 04.12.2024 року, виданої виконавчим комітетом Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, [PERSON] , [INFO] , дійсно була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до дня смерті [INFO] . Разом з нею на день смерті зареєстрованих за даною адресою не було. Чоловік спадкодавця - [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Син спадкодавця [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Син спадкодавця [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, до числа якого входить житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] , право власності на яку за спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 21.05.2007 року державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори (бланк ВЕО №822242) та зареєстрованого 21.06.2007 року в Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», номер запису: 5068, в реєстровій книзі №15-44, реєстраційний номер: 18885537, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.05.2007 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14995356 від 21.06.2007 року. 11 лютого 2025 року заявник звернувся до Широківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , оскільки інші спадкоємці, які б бажали прийняти спадщину померлої [PERSON] відсутні, в тому числі і спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Згідно з постановою від 11 лютого 2025 року державний нотаріус Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за життя [PERSON] не складала заповіт на спадковий житловий будинок, тому право на спадкування отримують спадкоємці за законом, визначені ст.ст.1261-1265 ЦПК. В даному випадку [PERSON] має намір спадкувати як спадкоємець 4 черги, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Але можливості подати документи, що підтверджують наявність підстав для закликання його до спадкоємства відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України немає. Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Так, у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року за №7 зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Пунктом 23 вказаної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, тощо. Судом встановлено, що даний спір не пов`язаний з вирішенням спору про право, тому що у подальшому можливе вирішення права на спадщину. Наявними у справі доказами та показами свідків підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , проживали разом однією сім`єю більше 5-ти років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Згідно із ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 1 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі чч. 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. З положень ч.2 ст.1220 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст.1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України №6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Факт постійного проживання заявника разом з померлою [PERSON] необхідно для того, щоб реалізувати свої спадкові права та успадкування майна померлої. Встановлення факту постійного проживання заявника разом з [PERSON] має для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту постійного проживання не має. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту постійного проживання не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено. Отже, суд вважає, що заяву [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем належить задовольнити. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч.7\~ст.294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved