Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «Санфорд Капітал» з посиланням на те, що 2 листопада 2020 року АТ "Креді Агріколь Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір про надання банківських послуг № 673825/3927083 (1345678) шляхом звернення до банку із заявою про надання банківської послуги "Кредитна картка", який викладений у паперовій формі та підписаний сторонами власноручним підписом. Вищевказана заява про надання банківської послуги "Кредитна картка" є невід`ємною частиною договору про надання банківських послуг № 673825/3927083 (1345678) від 02.11.2020, та разом із Правилами комплексного банківського обслуговування фізичних осіб складають договір споживчого кредиту. Банк свої зобов`язання перед клієнтом за кредитним договором виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок та надавши клієнту можливість користуватись кредитними коштами в межах кредитного ліміту, видавши останньому кредитну картку. Відповідач користувався грошовими коштами, однак свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість , яка станом на день подання позовної заяви становить 18847,43 грн. і складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 14711,16 грн.; заборгованості по нарахованим відсоткам в сумі 101,29 грн.; заборгованості по простроченим відсоткам в сумі 4034,98 грн.. 18.01.2024 між АТ "Креді Агріколь Банк" та ТОВ "ФК "Сонаті" був укладений договір про відступлення прав вимоги № 1-2024, відповідно до якого первісний кредитор АТ "Креді Агріколь Банк" передає (відступає) новому кредитору ТОВ "ФК "Сонаті" права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права грошової вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. 23.01.2024 сторонами було підписано реєстр прав вимоги № 1 за яким первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 673825/3927083 (1345678) від 02.11.2020. В подальшому, 22.02.2024 між ТОВ "ФК "Сонаті"" та ТОВ "Санфорд Капітал" укладений договір про відступлення прав вимоги № 2-2024, відповідно до якого первісний кредитор ТОВ "ФК "Сонаті"" передає (відступає) новому кредитору ТОВ "Санфорд Капітал" права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права грошової вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. 04.03.2024 сторонами було підписано реєстр прав вимоги № 1 за яким первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 673825/3927083 (1345678) від 02.11.2020 в розмірі 18847,43 грн. і складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 14711,16 грн.; заборгованості по нарахованим відсоткам в сумі 101,29 грн.; заборгованості по простроченим відсоткам в сумі 4034,98 грн.. ТОВ «Санфорд Капітал» жодних нарахувань не здійснювало. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Санфорд Капітал» заборгованість за кредитним договором в сумі 18847,43 грн. гривень, витрати про професійній правничій допомозі в розмірі 7200 грн. та судовий збір. Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.05.2025 матеріали вказаної позовної заяви направлено за підсудністю для розгляду до Ставищенського районного суду Київської області (а.с. 142). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2025 вказану справу розподілено судді Скороход Т.Н.. Ухвалою судді Ставищенського районного суду Київської області від 29 травня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 155-156). Представник позивача в судове засідання не прибув, ТОВ «Санфорд\~Капітал» про розгляд справи повідомлене належним чином (а.с. 159-162, 168), про причини неявки представника суд не повідомили. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Судова повістка, направлена судом по місцю реєстрації останнього, повернулася до суду з довідкою, в якій причинами повернення зазначено «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 163, 169). Останній також був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 167). Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, приходить до наступного. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, приходить до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1\~ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 22 квітня 2020 року [PERSON] уклав з АТ «Креді Агріколь Банк» договір про надання банківських послуг № 673835/3927083 (а.с. 99-100). 2 листопада 2020 року [PERSON] подав заяву про надання банківської послуги "Кредитна картка" та підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 94-95, 96-98). Вказані договір про надання банківських послуг, заява про надання банківської послуги "Кредитна картка" паспорт споживчого кредиту, викладені в паперовій формі та підписані сторонами власноручним підписом. Банк відкрив позичальнику поточний (картковий рахунок) та видав йому кредитну картку з встановленим кредитним лімітом в розмірі 27000 грн., на строк 36 місяців на наступних умовах: процентна ставка (фіксована) - 36% річних; реальна процентна ставка за кредитною лінією (фіксована) - 36,53%; загальна вартість кредитної лінії - 40023,47 грн.; максимальний розмір кредитного ліміту - 250000 грн.; орієнтовна реальна процентна ставка за кредитною лінією (розрахована виходячи з максимального розміру кредитного ліміту) - 43,26%; орієнтовна загальна вартість кредитної лінії (розрахована виходячи з максимального розміру кредитного ліміту) - 450975,45 грн.. Відповідач підтвердив, що він ознайомлений з інформацією, що зазначена в частині другій статті 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" на офіційному веб сайті банку та отримав від банку необхідну інформацію, передбачену ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування". З довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, п. 4 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з тарифами банку щодо обслуговування поточного (карткового) рахунку і супутніх банківських послуг, Правилами комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті банку, та умовами договору ознайомлений і згодний. В п. 6.5 договору погоджено, що шляхом підписання договору відповідач підтвердив, що він в день укладання договору особисто отримав свій примірник договору, з тарифами банку ознайомлений і згодний; умови договору йому зрозумілі; з Правилами, що розміщені на офіційному сайті банку, ознайомлений, приймає та погоджується з їх положеннями. 2 листопада 2020 року відповідач отримав платіжну картку з встановленим кредитним лімітом, що підтверджується копією розписки останнього, з його власноручним підписом (а.с. 76). Відповідно до копії довідки-розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с. 115) станом на 23.01.2024 заборгованість становить 18847,43 грн., з яких 14711,16 грн. - залишок простроченої заборгованості по кредиту; 101,29 грн. нараховані відсотки; 4034,98 грн. заборгованість по прострочених відсотках. 18 січня 2024 року між ТОВ «ФК «СОНАТІ»» та АТ «Креді Агріколь Банк» укладено договір про відступлення прав вимоги № 1-2024 (а.с. 52-59). Відповідно до п. 2.1 договору первісний кредитор АТ «Креді Агріколь Банк» передає (відступає новому кредитору ТОВ «ФК «СОНАТІ»» права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Загальний розмір заборгованостей боржників, права вимоги до яких відступається згідно цього договору, встановлюється згідно реєстру прав вимог, який складається сторонами в паперовому та електронному вигляді за формою, що наведена у додатку № 1 до цього договору. Реєстр прав вимог на паперовому носії підписується уповноваженими представниками сторін і скріплюється відбитками печаток сторін і є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.2. договору). Пунктом 3.1 договору встановлено, що право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з дати підписання ними відповідного реєстру прав вимог за зразком, наведеним у додатку № 1 до договору, що становить його невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що містяться в додатку № 4 до цього договору та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам. З копії платіжної інструкції № 720 від 24.01.2024 (а.с. 17) вбачається, що ТОВ «ФК «СОНАТІ»» сплатило АТ «Креді Агріколь Банк» ціну згідно договору про відступлення прав вимоги № 1-2024 від 18.01.2024 (а.с. 17). Відповідно копії витягу з Реєстру прав вимог № 1 від 23.01.2023 до вказаного до договору відступлення прав вимоги (а.с. 82-93), у вказаному реєстрі [PERSON] під порядковим номером 60 значиться як боржник за договором 673825/3927083(1345678), сума заборгованості за яким\~18847,43 грн.. 22 лютого 2024 року між ТОВ «ФК «СОНАТІ»» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2-2024 (а.с. 38-44). Відповідно до п. 2.1. договору кредитор ТОВ «ФК «СОНАТІ»» передає (відступає) новому кредитору ТОВ «Санфорд Капітал» права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Загальний розмір заборгованостей боржників, права вимоги до яких відступається згідно цього договору, встановлюється згідно реєстру прав вимог, який складається сторонами в паперовому та електронному вигляді за формою, що наведена у додатку № 1 до цього договору. Реєстр прав вимог на паперовому носії підписується уповноваженими представниками сторін і скріплюється відбитками печаток сторін і є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.2. договору). Пунктом 3.1 договору встановлено, що право вимоги переходить від кредитора до нового кредитора з дати підписання ними відповідного реєстру прав вимог за зразком, наведеним у додатку № 1 до договору, що становить його невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що містяться в додатку № 4 до цього договору та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок кредитора, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам. З копії платіжної інструкції № 7 від 06.03.2024 (а.с. 36) вбачається, що ТОВ «Санфорд Капітал» сплатило ТОВ «ФК «СОНАТІ»» ціну згідно договору № 2-2024 від 22.02.2024 про відступлення прав вимоги. Відповідно до копії акту приймання-передачі розширеного реєстру прав вимоги щодо кредитних договорів станом на 4 березня 2024 року до реєстру прав вимоги № 1 від 4 березня 2024 року до договору про відступлення прав вимоги № 2-2024 від 22 лютого 2024 року (а.с. 75), ТОВ «ФК «Сонаті» передало, а ТОВ «Санфорд Капітал» прийняло розширений реєстр прав вимог щодо кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються за реєстром прав вимог № 1 від 04. березня 2024 року. Даний акт є невід`ємною частиною договору. Відповідно копії витягу з Реєстру прав вимог № 1 від 4 березня 2024 року до вказаного до договору про відступлення прав вимог (а.с. 67-74), у вказаному реєстрі [PERSON] під порядковим номером 59 значиться як боржник за договором 673825/3927083 (1345678), сума заборгованості за яким\~ 18847,43 грн.. Частиною першою\~статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою\~статті 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша\~статті 530 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з частиною першою\~статті 513 ЦК України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з частиною першої\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1\~ст.1078 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України). Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої\~статті 516 ЦК України\~якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України). За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі №6-979цсі5. Частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Варто зазначити, що вказані договір про надання банківських послуг № 673835/3927083, заява про надання банківської послуги "Кредитна картка" та паспорт споживчого кредиту, містять особистий підпис позичальника [PERSON] , а отже, останній обізнаний щодо умов договору, та порядку їх виконання. Проте, з наданих позивачем копій виписок з рахунку за період з 14.04.2023 по 23.01.2024 (а.с. 77-81, 111, 113-114) та копії розрахунку заборгованості станом на 23.01.2024 (а.с. 115), неможливо встановити розмір використаного відповідачем кредитного ліміту, правильність нарахування процентів та інших платежів, враховуючи, що позивачем не надано суду виписок з рахунку за період з 2 листопада 2020 року по 14.04.2023. Таким чином, суд приходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення сум за вищевказаним договором про надання банківських послуг № 673825/3927083 від 22.04.2020. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про\~надання фінансового\~кредиту №\~14796-05/2024\~від 12.05.2024 у розмірі 29050 грн.. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Outcome: dismissed