Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

До Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] звернувся представник ТОВ «Споживчий центр» та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 21.04.2024-100000241 від 21.04.2024 у розмірі 30700,00 грн, судові витрати у справі. У позовній заяві позивач зазначив, що 21.04.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 21.04.2024-100000241 , згідно з яким надано кредит у розмірі 10000,00 грн шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача, строком на 98 днів з дати його надання. Дата повернення кредиту 27.07.2024 , а також визначено розмір процентної ставки 1,5% фіксована незмінна за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку Денна процентра ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожен день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит . Розрахунок денної процентної ставки: 1.18 %.Проценти розраховуються шляхом множення всієї суми Кредиту на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку. Комісія пов`язана з наданням Кредиту 10% від суми Кредиту та дорівнює 1000 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Посилався на те, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, водночас, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 30700,00 грн. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.04.2025 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 27). Ухвалою суду від 14.05.2025 було витребувано від ТОВ «Споживчий центр» документи щодо обрахунку розміру нарахованих процентів та неустойки відповідача [PERSON] за кредитним договором № 21.04.2024-100000241 від 21.04.2024 по 27.07.2024 у розмірі 19700.00 грн. (а.с. 30) Вимогу суду не було виконано, тому ухвалою суду від 12.06.2025 року було повторно витребувано від ТОВ «Споживчий центр» документи щодо обрахунку розміру нарахованих процентів та неустойки відповідача [PERSON] за кредитним договором № 21.04.2024-100000241 від 21.04.2024 по 27.07.2024 у розмірі 19700.00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр». Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи чи відзиву на позов не надав. Суд, відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися. Ухвалою суду від 15.07.2025 вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що 21.04.2024 відповідачем у справі [PERSON] укладений кредитний договір шляхом підписання заявки\~на отримання кредиту та пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), які підписані у порядку, передбаченому Законом України « Про електронну комерцію» (а.с. 6 -13). Пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) № 21.04.2024-100000241 від 21.04.2024 визначено, що електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (п. 2.1) та складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформованої на сайті кредитодавця та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (п. 2.2) (а.с. 6). Заявкою встановлено умови кредитного договору № 21.04.2024-100000241 від 21.04.2024, згідно з якими розмір кредиту становить 10000,00 грн, строк надання кредиту 98 днів, а також визначено розмір процентної ставки: «Стандарт» 1,5% фіксована незмінна процентна ставка за один день користування кредитом. [PERSON] , 21.04.2024 електронним цифровим підписом підписав Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти). Заявку на отримання кредиту, підтвердив укладення кредитного договору Відповідно до заявки на укладення кредитного договору від 21.04.2024, реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів Позичальнику за даним та наступним договорами: 5355-08хх-хххх-6914. (а.с. 9) Відповідно до ID платежу № 2452522516, 21 квітня 2024 року було здійснено переказ коштів у розмірі 10000,00 грн за кредитним договором № 21.04.2024-100000241 на картку № [NUMBER] (а.с. 52). Згідно з наданою банком довідкою-розрахунком за кредитним договором № 21.04.2024-100000241 від 21.04.2024 [PERSON] має заборгованість у розмірі 30700,00 грн, яка складається із основного боргу у розмірі 10000,00 грн, нарахованих процентів за період з 21.04.2024 по 27.07.2024 у розмірі 14700,00 грн, комісії 1000,00 та неустойки 5000,00 грн (а.с. 20). Відповідно до картки субконто [PERSON] , яка містить інформацію про рух коштів по кредитному договору № 21.04.2024-100000241 за період з 02.07.2024 по 27.07.2024 включно, заборгованість за кредитним договором становить 25700,00 грн, з яких основний борг у розмірі 10000,00 грн, нараховані проценти 14700,00 грн, комісія 1000,00 грн.(а.с. 46-51). Надавши оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами та наявним у справі доказам, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частин 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону\~№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12\~статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , у т.ч. заявку, пропозицію про укладення кредитного договору (оферта), та відповідь кредитора про прийняття пропозиції, які були надані Банком позичальнику [PERSON] у особистому кабінеті позичальника, було підписано шляхом накладення електронного підпису [PERSON] (а.с. 6-13). У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що розуміє те, що підписує та укладає кредитний договір, підписуючи його одноразовим ідентифікаторм (код з смс-повідомлення). Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання кредитних коштів, проценти та повернути кредит. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді зарахування кредитних коштів на вказаний у заявці рахунок відповідача. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Згідно з нормою\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ «Споживчий центр» виконало своєчасно і повністю, надавши кредиті кошти в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання [PERSON] належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за договором від 21 квітня 2024 року. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що зібраними у справі доказами підтверджено укладення 21.04.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору. Оскільки позичальник належним чином не виконав умови кредитного договору, утворилася заборгованість перед банком, яка і підлягає стягненню на користь кредитора. Разом з тим, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача нарахованого позивачем розміру неустойки, суд дійшов до такого висновку. Цивільним кодексом України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Кодексу). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 Кодексу). Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, вимога про стягнення неустойки у розмірі 5000,00 грн не підлягає задоволенню. При цьому відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позовної заяви щодо укладення між сторонами кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів та розміру заборгованості. Враховуючи викладене, оскільки відповідач не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача частково, а саме: стягнути заборгованість за кредитним договором, яка складається з наступного: - 10000,00 грн основний борг; - 14700,00 грн - заборгованість за процентами; - 1000,00 грн - комісія. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, на 83,7 % (25700,00 грн. х 100 % /30700,00 грн.), то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 2027,55 грн (2422,40 грн х 83,7%/ 100 %).

Outcome: partial