Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

У січні 2024 року ТОВ «ФК «Аваліст» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог, зазначено, що 26 грудня 2018 року між АТ «ОТП-Банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 2022102628 за умовами якого банк надав останній кредит у розмірі 11\~448,00 гривень строком до 26.12.2020 року та відкрив кредитну лінію за Договором про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток. 16 грудня 2021 року та 17 грудня 2021 року між ПАТ «ОТП-Банк» і ТОВ «ФК «Аваліст» були укладені договори факторингу № 16/12/21 та №17/12/21 відповідно до умов яких ТОВ «ФК «Аваліст» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2022102628 від 26.12.2018 року на суму 100\~345,97 гривень та на суму 3\~545,69 гривень відповідно. На підставі наведеного просило позов задовольнити та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором кредиту № 2022102628 від 26.12.2018 року у загальній сумі 103\~891,66 гривень та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Зазначила, у грудні 2018 року між ПАТ «ОТП-Банк» і відповідачкою був укладений кредитний договір на підставі якого останній був виданий кредит і також відкрито кредитну лінію на видану кредитну картку. Умови укладеного договору [PERSON] належним чином не виконувала, своєчасно не погасила кредит, не сплатила відсотки за користування кредитними коштами та інші обов`язкові платежі, передбачені умовами договору. У подальшому ТОВ «ФК «Аваліст» на підставі укладеного договору факторингу набуло право вимоги до відповідачки за вказаним договором. Заборгованість [PERSON] за цим договором становить103\~891,66 гривень та станом на дачний час нею не погашена. Також просила врахувати, що під час оформлення документів щодо відступу права вимоги від ПАТ «ОТП-Банк» до ТОВ «ФК «Аваліст», а саме остаточної передачі всіх відповідних документів, які стосуються вказаного кредитного договору було виявлено механічну помилку у визначенні розміру заборгованості, яка не співпадає із зазначеними розмірами у відповідному реєстрі боржників. Вказане стало підставою для подання товариством заяви про уточнення позовних вимог. При цьому просила врахувати, що фактично сума, яка була відступлена банком товариству за цим договором не змінилася і позивачем жодних нарахувань заборгованості не здійснювалося. Представник відповідача в судовому засідання по суті позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту в межах заявлених позовних вимог. Водночас просив врахувати, що підстав для нарахування банком заборгованості за комісією за цими договорами не має, оскільки умовами договору така комісія не встановлювалася. Також просив врахувати, що відповідно до представлених документів, а саме реєстру боржників, ПАТ «ОТП-Банк» відступив ТОВ «ФК «Аваліст» заборгованість за кредитним договором зокрема в частині заборгованості по відсотках 40\~345,97 гривень (реєстр №1 до договору до договору факторингу №16/12/21 від 16.12.2021 р.) та 0,19 грн. (реєстр №1 до договору факторингу №17/12/21 від 17.12.2021 р.). При цьому у своєму позові, з урахуванням поданих уточнень до позовних вимог, позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 103\~891,66 грн., яка складається з: 35299,47 грн. заборгованості по тілу кредиту, 66531,55 грн. заборгованості по відсотках та 2\~060,64 грн.- заборгованості по комісії. Вказане свідчить про те, що позивачем самостійно було донараховано відсотки за кредитом, що є незаконним. Водночас, жодного належного розрахунку заборгованості по відсотках позивачем не надано і матеріали справи не містять. За таких обставин вважав, що позивачем не доведено розмір заборгованості по відсотках, а отже в цій частин позов також не підлягає до задоволення Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що 26.12.2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2022102628 за умовами якої остання отримала кредит у сумі 11\~098,00 гривень на придбання товарів, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,01 % річних та комісії на оплату додаткових послуг банку у розмірі 350,00 гривень. Також на підставі вказаного договору та анкети-заяви №2022102628_Card від 26.12.2018 року про надання банківських послуг [PERSON] був відкритий картковий рахунок із встановленим кредитним лімітом. Відповідно до договору факторингу № 16/12/21 від 16.12.2021 року, який був укладений між АТ «ОТП Банк» і ТОВ «ФК «Аваліст», реєстру боржників №1 до Договору факторингу № 16/12/21 від 16.12.2021 року, останнє набуло право вимоги до [PERSON] за договором №2022102628 від 26.12.2018 року на загальну суму 100\~345,97 гривень. Відповідно до договору факторингу № 17/12/21 від 17.12.2021 року, який був укладений між АТ «ОТП Банк» і ТОВ «ФК «Аваліст», реєстру боржників №1 до Договору факторингу № 16/12/21 від 16.12.2021 року, останнє набуло право вимоги до [PERSON] за договором №2022102628 від 26.12.2018 року на загальну суму 3545,69 гривень. За правилом ст.205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу ч.1\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1\~ст.628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2\~ст.639 ЦК України). З огляду на викладене слід дійти висновку, що між АТ «ОТП Банк» і [PERSON] 26.12.2018 року був укладений кредитний договір на підставі якого остання отримала кредит у сумі 11\~098,00 гривень, а також у вигляді відновлювальної кредитної лінії на відкритий у банку поточний рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у порядку та розмірах, визначених умовами договору. За змістом пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). В силу частини першої\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610\~ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач належним чином умови укладеного договору не виконував, своєчасно кредит та нараховані відсотки за користування кредитними коштами не погасив. Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2022102628 від 26.12.2018 року становить 103\~891,66 гривень, і складається з: 33\~814,61 грн. сума заборгованості за основною сумою кредиту (кредитна лінія), 66\~531,36 грн. сума заборгованості за відсотками по кредиту (кредитна лінія), 1\~484,86 грн. сума заборгованості за основною сумою кредиту, 0,19 грн. сума заборгованості по відсотках по кредиту, 2\~060,64 грн. сума заборгованості по комісії. Вказаний розрахунок в частині визначення суми заборгованості по тілу кредиту та нарахованим відсоткам відповідає умовам укладеного між сторонами договору та підтверджений представленою позивачем випискою по рахунку, який відкритий на ім`я [PERSON] за договором №2022102628. Доказів на спростування вказаного розрахунку відповідачем суду не представлено і матеріали справи не містять. Доводи представника відповідача про те, що позивачем самостійно було донараховано відсотки по кредиту після відступлення права вимоги, суд вважає безпідставним. Так, розмір заборгованості по відсотках зокрема підтверджений випискою по відповідному рахунку відповідача. При цьому розмір заборгованості по відсотках був розрахований самим банком станом на час відступлення відповідних прав вимог. За таких обставин, невірне зазначення розміру заборгованості по відсотках, яке зазначено у реєстрі боржників, враховуючи що загальний розмір відступлення є арифметично вірним, і не змінився, не свідчить про необгрутованість заявлених до стягнення суми відсотків. Щодо вимог позивача про стягнення комісії за договором №2022102628 суд зазначає наступне. Так, умовами договору в частині видачі кредиту встановлено, що розмір комісії за видачу кредиту встановлений у розмірі 0,00 гривень. Щодо умов відкриття поточного рахунку у розділі підключення послуги SMS-повідомлення стоїть відмітка у графі «ні». Тобто сторонами не було погоджено перелік додаткових послуг, які мали би надаватися банком у зв`язку із укладеним кредитним договором та відповідно розмір оплати за такі послуги. Також суд звертає свою увагу на те, що матеріали справи не містять доказів того, що банком надавалися відповідачу будь-які додаткові послуги у зв`язку із укладеним кредитним договором. З огляду на викладене, враховуючи те, що сторонами у договорі не було погоджено надання будь-яких додаткових послуг (комісій) та відповідно розмір і порядком їх оплати, вимоги позову в частині стягнення з відповідача комісії у сумі 2\~060,64 гривень є безпідставними та задоволенню не підлягають. За таких\~обставин суд\~приходить до\~висновку,\~що поданий\~позов підлягає\~до частково\~задоволення та\~з відповідача\~на користь\~позивача слід\~стягнути заборгованість,\~яка утворилася\~за договором\~кредиту №2022102628\~від 26.12.2018\~року у\~сумі 101831,02 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 35299,47 гривень та заборгованості по відсоткам у сумі 66531,55 гривень. Щодо розподілу судових витрат. Приписами частин 1 та 3 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.ст.\~15,\~137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно доч.8ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом ч.ч. 5-6ст.\~137\~ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137ЦПК України\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до приписів частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що правнича допомога у справі згідно з договором про надання правової допомоги 07/23 від 14.02.2023 року ТОВ «ФК «Аваліст» надавалася адвокатським бюро «Наталії Косяк», адвокатом Косяк Н.В. Згідно акту прийому-передачі наданих послуг №85 від 22.12.2023 року загальна вартість наданих послуг адвокатського бюро за правову допомогу у суді першої інстанції складає 5000 грн. Вказані витрати відповідають обсягу наданих послуг, складності справі та не є явно завищеними. Відтак, відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути з на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме судовий збір у сумі 2630,76 гривень та витрати на правничу допомогу у сумі 4900,82 гривень.

Outcome: partial