Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. На початку березня 2025 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 12 квітня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з [PERSON] договір № 2294320. За яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 8000 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 30 днів повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 5% за кожен день користування кредитом, сплатити комісію в розмірі 3600 гривень які нараховуються за ставкою 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Крім того, 05 травня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з [PERSON] договір про кредит № 101845933. За яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 8000 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 30 днів повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 5% за кожен день користування кредитом, сплатити комісію в розмірі 2400 гривень які нараховуються за ставкою 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість: 1) за кредитним договором № 2294320 від 12 квітня 2021 року у розмірі 15805 гривень 99 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 2719 гривень 00 копійок, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 11486 гривень 99 копійок; заборгованість за комісіями 1600 гривень 00 копійок. 2) за кредитним договором № 101845933 від 05 травня 2021 року у розмірі 19392 гривень 08 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3355 гривень 00 копійок, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 16037 гривень 08 копійок. В подальшому, на підставі договорів факторингу ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги за вищевказаними договорами. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за вищевказаними кредитними договорами у загальному розмірі 35198 гривень 07 копійок, витрати на правову допомогу в розмірі 13000 гривень та витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Ткаченко М. підтримала пред`явлений позов та просила суд його задовольнити у повному обсязі, а розгляд цивільної справи просила здійснити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулися на адресу суду з довідками ф.20 «адресат відсутній за вказаною адресою». 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 12 квітня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з [PERSON] договір № 2294320. За яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати [PERSON] споживчий кредит у розмірі 8000 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 30 днів повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 5% за кожен день користування кредитом, сплатити комісію в розмірі 3600 гривень які нараховуються за ставкою 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с.46-53). 05 травня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з [PERSON] договір про споживчий кредит № 101845933. За яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 8000 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 30 днів повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 5% за кожен день користування кредитом, сплатити комісію в розмірі 2400 гривень які нараховуються за ставкою 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с.33-40). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання», гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», а також главою 73 «Факторинг» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~ч.3,\~ч.6\~ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний\~договір укладається\~шляхом пропозиції\~його укласти\~(оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний\~договір вважається\~укладеним з\~моменту одержання\~особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті.\~Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з\~вимогами ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»,\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає чи зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до п.1 ч.1 ст.512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що договори про споживчі кредити № 2294320 від 12 квітня 2021 року, № 101845933 від 05 травня 2021 року були підписані відповідачем за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторі «W49039», «Z62092» відповідно. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» в електронній формі (а.с.68, 76). Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Встановлено, що 26.01.2022 року було укладено договір факторингу №26-01/2022-83, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитним договором № 2294320 від 12 квітня 2021 року. 10.01.2023 року було укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за договором про споживчий кредит № 2294320 від 12 квітня 2021 року. 17.01.2022 року було укладено договір факторингу №17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за договором позики № 101845933 від 05 травня 2021 року. 10.03.2023 року було укладено договір факторингу №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за договором про споживчий кредит № 101845933 від 05 травня 2021 року. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором про споживчий кредит № 2294320 від 12 квітня 2021 року, договір про споживчий кредит № 101845933 від 05 травня 2021 року. Як вбачається із змісту позовної заяви ТОВ «Коллект Центр» просить стягнути з відповідача заборгованість: 1) за кредитним договором № 2294320 від 12 квітня 2021 року у розмірі 15805 гривень 99 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 2719 гривень 00 копійок, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 11486 гривень 99 копійок; заборгованість за комісіями 1600 гривень 00 копійок. 2) за кредитним договором № 101845933 від 05 травня 2021 року у розмірі 19392 гривень 08 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3355 гривень 00 копійок, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 16037 гривень 08 копійок. У такий спосіб ТОВ «Коллект Центр» набув прав кредитора у зобов`язанні, які виникли на підставі договорів № 2294320 від 12 квітня 2021 року, № 101845933 від 05 травня 2021 року. [PERSON] неналежним чином не виконала грошове зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість за тілом кредиту 6074 гривень 00 копійок; заборгованість за нарахуваннями процентами на дату відступлення права вимоги 27524 гривень 07 копійок; заборгованість за комісіями 1600 гривень 00 копійок. Загальний розмір заборгованості за договором позики становить 35198 гривень 07 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.85-88). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за кредитними договорами. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» належить стягнути заборгованість за кредитними договорами у розмірі 35198 гривень 07 копійок. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції № 0499470013 від 24.02.2025 року (а.с.136) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Коллект Центр» сплатило судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Позов задоволений. З огляду це, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснювало Адвокатське об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС» адвокат Ткаченко Марія на підставі договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.01.2025 року. Зі змісту заявки на надання юридичної допомоги відповідно до ату приймання-передачі наданих послуг №332 від 01.01.2025 року та опис про надання юридичної допомоги від 01.01.2025 (а.с.15-32), вбачається, що загальна вартість витрат на правову допомогу, які понесло ТОВ «Коллект Центр» становить 13000 гривень. Тому суд вважає, що зі з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 13000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved