Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом, у якому просить стягнути на її користь з Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" (далі Товариство) заборгованість з нарахованої, але не виплаченої у день звільнення заробітної плати, у розмірі 35\~802,78\~грн. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] працювала у Товаристві з 05.09.2018\~р. по 25.04.2024\~р., була звільнена на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням, у день звільнення з нею не було проведено розрахунку та виплату належних їй сум. Товариство позов визнало, про що подало заяву від 07.07.2025\~р. Судом з`ясовано, що [PERSON] було звільнено з посади прибиральника службових приміщень господарської дільниці Товариства 25.04.2024\~р. за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України, що підтверджується записом №\~19 у її трудовій книжці та витягом з наказу від 25.04.2024\~р. №\~68-к Товариства (а.\~с.\~8 12, 14) Відповідно до частини першої статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Товариство не заперечило, що у день звільнення 25.04.2024\~р., [PERSON] працювала. Зважаючи на наведене, Товариство мало провести у день звільнення [PERSON] 25.04.2024\~р., виплату всіх сум, що їй належать. З довідки від 10.02.2025\~р. про нараховану та невиплачену заробітну плату Товариства вбачається, що заборгованість Товариства з заробітної плати перед [PERSON] на кінець квітня 2024\~р. та станом на 10.02.2025\~р. становила та становить 35\~802,78\~грн. (а.\~с.\~23). Таким чином Товариство, в порушення частини першої статті 116 Кодексу законів про працю України, не виплатило [PERSON] у день звільнення 25.04.2024\~р., всіх сум, що той належать, та має перед нею відповідну заборгованість у розмірі 35\~802,78\~грн. Зважаючи на наведене, Суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову, Згідно з частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з вказаного та зважаючи, що визнання Товариством області позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з Товариства на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60\~грн.

Outcome: approved