Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~\~ 02 травня 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до\~ [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу позивачка та відповідач мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] \~ та\~ доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області\~ по справі 565/554/17 провадження № 2/565/266/17\~ від 30.05.2017 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в сумі 1600,00 грн. щомісячно, починаючи з 24.03.2017 і досягнення найстаршою дитиною повноліття. У подальшому, 10.07.2017\~ відкрито виконавче провадження ВП № 54328271 щодо примусового стягнення аліментів із боржника [PERSON] . На даний час позивачка\~ працює та отримує заробітну плату в розмірі 7400 грн., якої недостатньо для належного утримання дітей,\~ оскільки\~ розмір витрат на утримання дітей істотно збільшився у зв`язку із збільшенням цін на всі види товарів, продуктів харчування, а розмір аліментів не покриває навіть місячних витрат на харчування дітей. Крім цього син [PERSON] має тяжке захворювання, яке потребує значних коштів для лікування Вважає необхідним також врахувати те, що діти потребують матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним, проходить військову службу в Збройних Силах України та може надавати дітям таку допомогу. У зв`язку з наведеним просила змінити розмір аліментів з відповідача на утримання дітей з твердої грошової суми в розмірі 1600 грн.\~ на 1/3 частину від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. 12.05.2025 ухвалою Богуславського районного суму Київської області, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] , якій належним чином повідомлений про судовий розгляд, відзив на позовну заяву та інших заяв чи клопотань не подав, копію ухвали отримав 12.06.2025, про що є особистий підпис [PERSON] - рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 0610257381539 Станом на 11.07.2025 закінчились строки для подання відзиву та відповіді на відзив, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно із статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Суд установив такі факти та їх правовідносини. Позивач і відповідач є батьками: - малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 31 липня 2012 року, актовий запис № 365 (а.с. 7); - малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 27 травня 2015, актовий запис № 222 (а.с. 10). Відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 травня 2017 року в справі № 565/554/17, провадження 2/565/266/17, що набрало законної сили 10 червня 2017 року, визначено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1600 грн., щомісячно, починаючи з 24 березня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 12-13). 19 липня 2017 року заступником начальника Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області\~ Шкарупою О.С. було відкрите виконавче провадження №54328271 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 1600 грн. щомісячно (а.с. 15). Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №54328271, який наданий Миронівським ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) станом на 24.04.2025 сукупний розмір заборгованості боржника [PERSON] складає 32 000 грн. (а.с. 16-17). Відповідно до довідки про доходи Варського міського центру комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю від 07.04.2025 № 6/03-41/25 вбачається, що у двірника [PERSON] загальна сума нарахованої заробітної плати за період січень 2025 - березень 2025 складає 29 074,50 грн. (а.с.6). Відповідно до корінця медичного висновку № 31 КНП Вараської міської ради «Вараський центр первинної медичної допомоги» про дитину інваліда віком до 18 років від 18.07.2024, [PERSON] має захворювання: наслідки РОЦН (а.с. 9). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За приписами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006\~ року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», установлено прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років, який становить з 01 січня 2025 року - 3196 гривень. Відповідач є працездатною особою, має щомісячний дохід, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має. Протилежного суду не надано. За таких обставин, ураховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище сторін, суд уважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України щодо стягнення аліментів у зміненому розмірі та роз`ясненням, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільнені позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Отже, за подання цього позову позивачка звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», яка є чинною на час ухвалення рішення суду, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат. Доказів звільнення відповідача від сплати судового збору матеріали справи не містять. Відповідно до підпункту 2 пункту 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» № 4059-IX від 19.11.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2025 року становить 3 028,00 гривень. Оскільки суд дійшов висновку про\~ задоволення позову\~ сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь держави, становить 1211,20 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved