Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ В\~грудні 2024\~позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до Територіальної\~громади в\~особі Полтавської\~міської ради,\~третя особа,\~яка не\~заявляє \~самостійних вимог:\~Приватний нотаріус\~ Полтавського\~міського \~нотаріального округу\~Кривенко \~Наталія Валентинівна\~про визнання\~ права\~власності в\~порядку \~спадкування за заповітом після померлої [INFO] гр. [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 16.12.2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 13.03.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 03.01.2025 року представником відповідача на адресу суду надано відзив на позовну заяву, в якому вказали, що проти задоволення позовних вимог заперечують з огляду на те, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна відомості про права власності на квартиру [ADDRESS] відсутні. Вказала, що померла не набула право власності на квартиру у встановленому законом порядку, тому це майно не може відноситися до спадкової маси.Окрім того, вказала, що позивачем не підтверджено факт того, що відповідачем порушуються його права. Представник позивача адвокат Пожидаєв В.О. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, прохав про розгляд за їх відсутності, та прохав врахувати відзив на позовну заяву та відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа до суду не зявилася, повідомлена належним чином про дату та час судового засідання, причини неявки суд не повідомила. На підставі ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, [INFO] у м. Полтаві померла [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . [PERSON] , є спадкоємцем за заповітом від 12.04.2017 року, зареєстрованим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Сидоренко Вірою Іванівною. Відповідно до заповіту, [PERSON] успадковує всю належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Інших спадкоємців у спадкодавця немає. Відповідно до звіту про оцінку майна виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю "Будинок оцінки", ринкова вартість квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає 210947 грн. Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 31 жовтня 2024 року по справі № 554/7514/24 [PERSON] було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. 4 грудня 2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] . 4 грудня 2024 року на підставі заяви [PERSON] була відкрита спадкова справа за № 73396691 (у спадковому реєстрі) та № 110/24 (номер у нотаріуса). Інші заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходили. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Наталії Валентинівни від 4 грудня 2024 року за № 197/02-14 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документу, який підтверджує право власності на спадкове майно, що унеможливлює встановити склад спадкового майна. Так, відповідно до довідки № 2391 від 14.03.2024 року виданої Полтавським бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстроване в реєстровій книзі № 111 за реєстровим номером 15463 за [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 14.04.2003 року за №355 виданого Головним управління з питань житлово-комунального обслуговування населення квартира за адресою у [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Пунктом 1 ч. 2\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За змістом ст.13 Ковенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 12 ЦПК України проголошує, що цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст. ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Відповідно до п. 4.14 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Постановою Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Відповідно до ч. 1 ст.\~1218, ч.ч. 1, 2 ст.\~1220 ЦК України\~внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 , 5\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 69 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та\~Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п. 11 ч. 1ст. 346\~ЦК України). Згідно зі ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року). Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом, однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, не можу оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, його права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно. За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved