Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Києво - Святошинського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, чоловіка та жінки без шлюбу. В обґрунтування вказаної заяви зазначає, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру Територіальної громади Чабанівської територіальної громади № 2023/004149112 від 01 червня 2023 року. З 2015 року [PERSON] зустрічалася та перебувала у стосунках з [PERSON] . З жовтня місяця 2018 року [PERSON] з [PERSON] , почали проживати разом однією сім`єю, як чоловік і жінка у цивільному шлюбі, вести спільне сімейне господарство, спільно дбали про матеріальний стан сім`ї, виконували права та обов`язки подружжя. В період спільного сімейного проживання народився спільний син [PERSON] , [INFO] , де у Свідоцтві про народження Серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво - Святошинського району Київської області 09 жовтня 2020 року, актовий запис № 41, їх записано батьками. [PERSON] для утримання сім`ї, спільного проживання працював на ТОВ «Містер Твістер» на посаді механіка до 2019 року, на ТОВ «Глобал Логістік ЛТД» на посаді автослюсар з 2019 року по 2023 року та на інших підприємствах, роботах, що підтверджується його трудовою книжкою [NUMBER] і повністю забезпечував її та сина продуктами харчування, ліками, предметами побуту, одягом, кошти, які він надавав, були постійним та основним джерелом для існування. Вона перебувала на утриманні чоловіка, оскільки його заробітна плата була основним джерелом доходу. 20 червня 2024 року [PERSON] був повісткою про відправку призваний на військову службу за призовом під час мобілізації [INFO] для проходження служби у Збройних силах України військова частина [NUMBER] , згідно Довідки від 27 вересня 2024 року № 2/4627. 25 грудня 2024 року [PERSON] отримав посвідчення Серії [NUMBER] учасника бойових дій. [PERSON] особисто, так і через знайомих допомагала своєму чоловікові військовослужбовцю [PERSON] та його побратимам, відсилала посилки з їдою, медикаментами, майном, приїжджала до нього, постійно телефонували один одному, переписувались. 29 січня 2025 року [PERSON] перебував на фронті, приймав участь в бойових діях, під час дій передбачених законом та військовими операціями, загинув. Згідно довідки про причини смерті від 03 лютого 2025 № 351м/213д, згідно з витягом протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії, причиною смерті солдата [PERSON] стала вибухова травма внаслідок військових дій, із захистом Батьківщини, місце смерті - Донецька обл., Покровський р-н, с-ще Котлине. Заявник впродовж спільного проживання і до смерті [PERSON] проживала із ним однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , виховували спільну дитину, піклувалися про сина, спільно займалися побутом, постійно проводили час разом як подружжя, спільно вирішували питання життєзабезпечення сім`ї, витрачаючи кошти на спільні цілі, організовували та спільно проводили дозвілля, святкували дні народження та інші події, дозвілля, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, народили, доглядали, виховували та зростали спільного сина [PERSON] . З часу проживання у сім`ї, заявник виконувала обов`язки дружини, а [PERSON] виконував обов`язки чоловіка та батька, турбувався про [PERSON] , забезпечував її та дитину матеріально, допомагав у всьому. Сторони були пов`язані спільним побутом, одним місцем проживання, спільним бюджетом. Як заявник, так і [PERSON] відповідально ставилися до виховання, розвитку сина, в однаковій мірі цікавилися проблемами своєї дитини разом відвідували лікарів, весь вільний час проводили в сім`ї з дитиною. [PERSON] була домогосподаркою в сім`ї, займалася доглядом, розвитком, вихованням спільного сина, готувала разом з ним їжу, дбайливо відносились до свого місця проживання. Сторони разом працювали за для сімї, робили ремонти, покращували благоустрій спільного сімейного проживання, мали взаємні обов`язки та права. Встановлення фату спільного проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу надасть заявнику змогу реалізувати соціально-економічні права, зокрема пов`язані із отриманням соціальних виплат, пенсій, пільг, субсидій, грошової компенсації (допомоги), у зв`язку зі смертю [PERSON] , а також надати статус члена сімї загиблого захисника. На підставі вищевикладеного, посилаючись на приписи законодавства, заявник просить суд встановити факт її проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з жовтня місяця 2018 року по [INFO] . Ухвалою Києва-Святошинського районного суду Київської області від 27 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Заявник та її представник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали та просили суд її задовольнити з підстав викладених у ній в повному обсязі. [PERSON] додатково зазначила у судовому засіданні, що вона з [PERSON] з жовтня місяця 2018 року і до загибелі його, проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , спільно народили сина [PERSON] . Всі його документи є в неї в наявності, які надала і до суду. [PERSON] забезпечував нашу родину, сімю, його кошти, гроші для заявника і спільного сина були постійним і основним джерелом засобів до існування, і це було його обов`язком, так-як заявник ростила, доглядала спільного сина. Сторони мали одружитися через «ДІЮ», але додаток не працював. На вимогу [PERSON] замовила та придбала весільні обручки, оскільки він мав пійти у відпустку та планували укласти шлюб. Заінтересована особа Чабанівська селищна рада Фастівського району Київської області в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій просила розгляд справи проводити без їх представника. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , зазначила, що заявника знає з 2018 року, оскільки є її сусідкою, [PERSON] жила з чоловіком [PERSON] , народила дитину [PERSON] , [PERSON] допомагав жінці в господарстві, разом робили ремонти в квартирі, жили однією сімєю. Окрі того, вказує, що [PERSON] був на фронті, заявник йому допомагала, відправляла посилки, переживали один за одним та їх спільним сином, переписувалися між собою, мали одружитися, зареєструвати шлюб, але він загинув. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , зазначила, що вона є сусідкою з заявником [PERSON] та її чоловіком [PERSON] , які з 2018 року проживали як сімейна пара, жили разом, жили однією сім`єю, народили спільну дитину [PERSON] , виховували разом сина. Знає їх давно, разом робили ремонти в квартирі, вели разом спільне господарство, побут, жили разом, як чоловік і жінка. Заявник і її чоловік мали одружитися. Про те, що [PERSON] загинув, побачила в соціальних мережах, а потім особисто запитала, що сталося. [PERSON] дуже підтримувала чоловіка у всьому, допомагала йому, відправляла посилки на фронт. Із соціальних мереж бачила як [PERSON] зробив пропозицію про укладення шлюбу. Однак, вони не встигли розписатись, оскільки він загинув. Заявник надавала петицію, щодо присвоєння своєму чоловікові Героя України. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з Витягу з реєстру територіальної громади Чабанівської територіальної громади № 2023/004149112 від 01 червня 2023 року заявник [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії Свідоцтва по народження Серії [NUMBER] від 09 жовтня 2020 року заявник [PERSON] та чоловік [PERSON] є рідними батьками сина [PERSON] . Вказане також підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , № витягу 00049688097 від 25 лютого 2025 року. Згідно Витягу з реєстру територіальної громади Чабанівської територіальної громади № 2023/004150549 від 01 червня 2023 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживає відповідно до довідки виданої Центром надання адміністративних послуг Чабанівської селищної ради від 17 березня 2025 року № 149 за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю матір`ю [PERSON] , а також за вказаною адресою разом з ними проживав його батько, який загинув на фронті [INFO] . Відповідно до Акту Чабанівської селищної ради про спільне проживання від 14 березня 2025 року, [PERSON] з 2018 року проживає без режстрації в квартирі [ADDRESS] . Разом із завником в квартирі проживає [PERSON] , окрім того, з 2018 року та до моменту смерті проживав без реєстрації [PERSON] . Відповідно до спільних сімейних фотографій, роздруківки телефонного листування,скрін шотів про сімейне життя заявника та [PERSON] , з якої вбачається, що останній турбувався про заявника та їх спільного сина, забирав дитини з пологового будинку, доглядав, займались виховання спільного сина, проводили спільно-сімейний відпочинок, бажав укласти шлюб, народити ще спільну дитину. Згідно довідки військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , перебував на військовій службі у військові частині [NUMBER] з 26 червня 2024 року. Відповідно до виписки з особової справи солдата [PERSON] власноручно ним зроблено запис про сімейний стан - цивільний брак з дружиною [PERSON] та має сина [PERSON] . Відповідно до копії протоколу засідання штатної лікарської комісії № 2025-0531-0851-1940-3 від 31 травня 2025 року «Центральна ВЛК ЗСУ (Київ)», Довідки Збройних Сил України військової частини [NUMBER] від 27 вересня 2024 року № 2/4626 солдат [PERSON] перебував на військовій службі з 26 червня 2024 року по 29 січня 2025 року та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України на території Донецької області, загинув [INFO] під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Котлине Покровського району Донецької області, від поранень несумісних з життям. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини. Згідно копії Свідоцтва про смерть (повторно) Серії [NUMBER] від 07 березня 2025 року виданого Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ ) - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 39 років, про що 10 лютого 2025 року складено відповідний актовий запис № 38. Місце смерті Донецька область, Покровський район, селище Котлине. Травма отримана солдатом [PERSON] 29 січня 2025 року і причина смерті, пов`язана із захистом Батьківщини, вказане підтверджується копією Протоколу засідання штатної лікарської комісії № 2025-0531-0851-1940-3 від 31 травня 2025 року «Центральна ВЛК ЗСУ (Київ)». Звільнений із Збройних Сил України 30 січня 2025 року у зв`язку із загибеллю. Заявник не може реалізувати свої, та свого спільного сина соціально економічні права, зокрема пов`язані із отриманням соціальних виплат, пенсій, пільг, субсидій, грошової компенсації (допомоги) у зв`язку зі смерю свого чоловіка [PERSON] , а також надання статусу члена сімї захиблого захисника. Щоб мати право на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» заявнику [PERSON] необхідно встановити факт спільного проживання однією сімєю але не перебували у шлюбі між собою, або в будь-якому іншому шлюбі та перебування на утриманні чоловіка заявника, дитини, за умови, що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно із п. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 за №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно із цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві; тощо. Відповідно до ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 за №2011-ХІІ у випадках, зазначених у п.п. 1 - 3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Згідно статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно із роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у ст. 3 Сімейного кодексу України. Згідно із ч.ч. 1, 2 статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц провадження № 61-38901св18, обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. При вирішенні питання щодо встановлення факту перебування заявника на утриманні померлого, суд приймає до уваги п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ані отримання непрацездатною особою пенсії, ані її окреме проживання від годувальника не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Встановлення факту спільного проживання заявника [PERSON] , малолітнього сина з своїм чоловіком [PERSON] , загиблого [INFO] при виконанні бойового завдання внаслідок військових дій в селищі Котлине Покровського району Донецької області, однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу з жовтня 2018 року до дня його смерті, має для заявника юридичне значення, оскільки вона матиме право на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Враховуючи вищевикладене, заява про встановлення факту спільного проживання [PERSON] з [PERSON] , загиблого [INFO] при виконанні бойового завдання внаслідок військових дій в селищі Котлине Покровського району Донецької області, однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу з жовтня місяці 2018 року до дня його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved