Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

В травні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом останніх місяців відношення з відповідачем поступово погіршувались. В результаті чого, між сторонами зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Ухвалою від 30.05.2025 року відкрито провадження по справі та ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Позивач надав заяву, в якій просив розгляд призначеної справи на 01.07.2025 року на 11 годин 30 хв. провести без участі позивача. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що підтверджує факт ознайомлення з даним позовом ще до його подання до суду. Заперечень проти задоволення позовних вимог не має, оскільки, за його словами, суперечності, що виникли між ним і позивачкою, виключають можливість збереження шлюбу. Відповідач також повідомив, що питання щодо сплати аліментів на спільну дитину та її місця проживання сторони вирішили добровільно. Суперечок щодо поділу спільного майна між ними на момент подання відзиву не існує. У зв`язку з цим відповідач просить провести судове засідання, призначене на 01.07.2025 року, без його участі, посилаючись на зайнятість на роботі та відсутність додаткових пояснень по суті справи. Не заперечує щодо задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Просить не стягувати з нього судові витрати, оскільки він зобов`язується компенсувати їх позивачці у погоджений між сторонами строк. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 03 травня 2012 року , від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий сбір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved