Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Процесуальні дії по справі. Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс"звернулось до Житомирського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, відповідно до змісту якого просить: стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" заборгованість за Договором № 8027585 від 26.06.2024 у розмірі 79020,00 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та понесених витрат на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 18.04.2025 справа передана за підсудністю до Черняхівського районного суду Житомирської області. 15.05.2025 вказана справа надійшла до Черняхівського районного суду Житомирської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2025 справу № 278/1507/25 передано судді Лось Л.В. Ухвалою від 20.05.2025 суд позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс"залишив без руху та надав позивачу 7-денний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви. 25.05.2025 за вх.ЕП-№2920 позивач на виконання вимог ухвали суду від 20.05.2025 направив заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою від 27.05.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Розгляд справи по суті суд призначив на 23.06.2025. Одночасно п.10 цієї ухвали в порядку ст. 84 ЦПК України витребував у Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, Україна, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок, 1д, Код ЄДРПОУ 14360570): - інформацію, чи видавалась [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) кредитна картка № [NUMBER] ; - докази зарахування на картку № [NUMBER] кредитних коштів у сумі 18 000,00 грн., які 26.06.2024 року були на неї перераховані, а також кредитних коштів у сумі 6 000 грн, які 28.06.2024 року були на неї перераховані, а саме витребувати виписки по [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за номером картки № [NUMBER] за період із 26.06.2024 по 06.07.2024 рік. - ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № [NUMBER] в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки. - інформацію щодо номерів телефонів, на які відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансові номера телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період із 26.06.2024 по 06.07.2024 рік. - інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). 13.06.2025 на виконання вимог ухвали суду від 27.05.2025 надійшла витребовувана судом інформація. 23.06.2025 розгляд справи не відбувся через перебування головуючої судді Лось Л.В. в нарадчій кімнаті у кримінальній справі №293/232/25. Наступне судове засідання суд призначив на 15.07.2025. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання споживчого кредиту №8027585 від 26.06.2024, укладеного між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] (відповідач). Позивач вказує, що внаслідок неналежного виконання прийнятих на себе зобов`язань з повернення кредиту у відповідача утворилась заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 79 020,00 грн, з яких заборгованості по тілу кредиту - 24 000 грн; заборгованість по відсоткам 43 020,00 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами - 12 000 грн. 27.01.2025 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ " Факторинг Партнерс" укладений договір факторингу №27.01/25-Ф, відповідно до умов якого ТОВ "Авентус Україна" відступило на користь ТОВ " Факторинг Партнерс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №8027585 від 26.06.2024. Отже, позивач доводить, що наділений правом грошової вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту №8027585 від 26.06.2024 в сумі 79 020,00 грн. Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та заборгованість за кредитом не погасив. З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання сторони не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач повноважного представника у судове засідання не направив. У прохальній частині позову просить розглядати справу без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.5). Відповідач [PERSON] у судове засідання від 15.07.2025 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Виклик відповідача до суду здійснювався судом шляхом направлення судової повістки за його зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] . Однак, на адресу суду повернулась судова повістка про виклик відповідача до суду на 15.07.2025 без вручення адресату з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.127). Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, оскільки довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду та, зокрема, свідчить про умисне неотримання судової повістки. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18; та правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18. Окремо, суд зазначає, що згідно із наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за яким відповідач повідомлявся про судове засідання від 23.06.2025, таке поштове відправлення "вручено особисто" (а.с.120), що, зокрема, свідчить про обізнаність відповідача про розгляд справи судом. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно із ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За нормами ч.1 ст. 281 ЦПК України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з урахуванням наявності умов, за яких можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. 280,281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, занесена до протоколу судового засідання від 15.07.2025. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. У судовому засіданні від 15.07.2025 відповідно до ч.6 ст. 259, ст. 268 ЦПК України, суд підписав скорочене (вступну та резолютивну частину) рішення суду. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 26.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" та [PERSON] (відповідач) укладений договір про надання споживчого кредиту № 8027585 за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт або мобільний застосунок "CreditPlus" (за вибором споживача). Ідентифікація споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет Особистий кабінет/Мобільний застосунок "CreditPlus", в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході (в т.ч через месенджери), та/або шляхом правильності введення відповідно пароля входу до особистого кабінету/мобільного за стосунку "CreditPlus" (а.с.41-49). Згідно п. 1.2. договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За погодженими умовами договору сума кредиту складає 18 000 гривень, строк кредиту 360 днів/ періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів (п.п.1.3., 1.4. договору). За п. 1.5., п.п.1.5.1. -1.5.2. договору тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього договору. Знижена процентна ставка 1,425 % в день та застосовується якщо споживач до 26.07.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших спооживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної гавки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. Денна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,50% в день/за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1,49% в день (п.7.1-п.п.1.7.1-1.7.2 договору). Загальні витрати на дату укладення договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 97 200 грн/за стандартною процентною ставкою з урахуанням періоду застосування зниженої процентної ставки 96795,00 грн (п.1.8.-п.п.1.8.1.-1.8.2. договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9089,90%/ за стандартною процентною ставкою з урахуанням періоду застосування зниженої процентної ставки 8564,92% річних (п.1.9.-п.п.1.9.1.-1.9.2 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 115200,00 грн/ за стандартною процентною ставкою з урахуанням періоду застосування зниженої процентної ставки 114795,00 грн (п.1.10.- п.п.1.10.1.-1.10.2. договору). За умовами договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Дати надання кредиту: 26.06.2024 або 27.06.2024 (п.п.2.1., 2.2. договору). Згідно із п.п. 3.1., 3.2 договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Роз`яснення щодо процентів, порядок нарахування: економічна сутність процентів - плата за користування кредитом; база для розрахунку процентів - залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня протягом строку кредиту, крім дня надання кредиту, в який проценти нараховуються в момент такого надання, за календарний день, в якому надано кредит; порядок обчислення (нарахування) процентів здійснюється відповідно до наступної формули: Проценти (обчислення за день користування кредитом) = «база для розрахунку процентів, з урахуванням умов п.3.2 Договору» помножити на «процентну ставку вказану в п.1.5, яка діє у відповідний період строку кредиту, з урахуванням умов Договору». З метою отримання загальної суми нарахованих процентів, проценти, обчислені за кожен день користування кредитом сумуються. До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів, вказана в Графіку платежів. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день. Відповідно до п.п.6.1.- 6.4 договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства України, цього договору. Порушенням умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.У випадку повернення простроченої сіуми кредиту та/або сплати прострочених процентів за користування кредитом протягом 3 (трьох) календарних днів, після закінчення строку їх сплати, штраф за несвоєчасне виконання споживачем зобов`язань за таким простроченням не нараховується. У випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф:у розмірі 1620,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 360,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п.1.4 договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, договір продовжує діяти до пового виконання споживачем зобов`язань за ним (п.9.2. договору). Згідно із таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту №8027585 від 26.06.2024, визначено дату видачі кредиту /дата платежу, суму кредиту за погодженими умовами договору та додаткової угоди до договору, проценти за користування кредитом, реальну річну процентну ставку, загальна вартість кредиту із зазначенням підстав перерахування зниженої процентної ставки за стандартною процентною ставкою та реквізитів для оплати (а.с.62). 28.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" та [PERSON] (відповідач) укладена додаткова угода до договору №8027585 про надання споживчого кредиту від 26.06.2024 (а.с.76). Згідно із умовами додаткової угоди сторони домовились збільшити суму кредиту на 6000 гривень та погодили внести зміни до договору, а саме п.1.3 договору виклали у новій редакції, за змістом якої сума кредиту(загальний розмір) складає: 24000,00 гривень. За додатковою угодою сторони також узгодили викласти додаток №1 до договору в новій редакції. Сторони визначають, що на момент укладення цієї додаткової угоди: денна процентна ставка складе: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,50% в день/ за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1,49% в день. Загальні витрати зазначені в договорі на дату його укладання, збільшаться та складуть: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 129 420,00 грн/ за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосуванні зниженої процентної ставки 128 889,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складе: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9 123,36% річних/ за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 8 600,96% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту зазначена в договорі на дату його укладення збільшиться та складе: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 153 420,00 грн/ за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 152 889,00 грн. Обчислення денної ставки, орієнтовної реальної річної ставки, загальних витрат та орієнтовної загальної вартості кредиту базуються на припущені, що договір залишається дійсним протягом погодженого строку, товариство та споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі, а всі вищезазначені показники, в тому числі строк кредиту для визначення денної ставки, обраховуються з моменту укладення договору до закінчення погодженого строку кредиту. Надання частини кредиту у сумі, на яку збільшено загальний розмір кредиту здійснюється за платіжними реквізитами, вказаними в п.2.1 договору. Дати надання частини кредиту: 28.06.2024 або 29.06.2024. Згідно із таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної рячної процентної ставки за договром про споживчий кредит, що є додатком 1 від 28.06.2024 до договору про надання споживчого кредиту №8027585 від 26.06.2024, визначено дату видачі кредиту /дата платежу, суму кредиту за погодженими умовами договору та додаткової угоди до договру, проценти за користування кредитом, реальну річну процентну ставку, загальна вартість кредиту із зазначенням підстав перерахування зниженої процентної ставки за стандартною процентною ставкою та реквізитів для оплати (а.с.77-78). Згідно із паспортом споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) (а.с. 69-70) та паспортом споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення додаткової угоди щодо збільшення суми кредиту до договору №80275585 про надання споживчого кредиту від 26.06.2024 (стандартизована форма), підписаними сторонами із зазначенням строку чинності заначеної за їх змістом актуальної,визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту (а.с.16-17). На підтвердження укладення кредитного договору та погоджених умов такого договору позивач також додає Офіційні правила програми лояльності ТОВ "Авентус Україна" для споживача сервісу "CreditPlus" та продукту Plus 365 (а.с.72-75). Згідно із даними листа між ТОВ "Авенткс України" та ТОВ «Пейтек» укладений договір про організацію переказу грошових коштів (а.с.18-19) та відповідно до листа/підтвердження ТОВ "Пейтек" щодо здійснення переказу грошових коштів за договором про надання споживчого кредиту №8027585 від 26.06.2024, сума кредитних коштів у розмірі 18 000 грн відповідачу перерахована 26.06.2024 та у розмірі 6000 грн - 28.06.2024 (а.с. 20-21). За змістом отриманої інформації від ПАТ КБ "ПриватБанк" встановлено, що на ім`я [PERSON] (відповідач) емітована картка за [NUMBER] та згідно із виписки по даному рахунку за період 26.06.2024-06.07.2024 має місце зарахування на суму 18 000 грн від 26.06.2024 та 6000 грн від 28.06.2024 (а.с.117). Згідно із розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ "Авентус Україна" (первісний кредитор) заборгованість [PERSON] за укладеним договором про надання споживчого кредиту №8027585 від 26.06.2024 становить в розмірі 79 020,00 грн, з яких заборгованості по тілу кредиту - 24 000 грн; заборгованість по відсоткам 43 020,00 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами - 12 000 грн (а.с. 22-26). 27.01.2025 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ " Факторинг Партнерс" укладений договір факторингу №27.01/25-Ф, відповідно до умов якого ТОВ "Авентус Україна" відступило на користь ТОВ " Факторинг Партнерс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №8027585 від 26.06.2024 (а.с.30-34). Про перехід та набуття таких прав вимоги заборгованості за кредитним договором до відповідача, позивач додає копію акта приймання-передачі для друку реєстру боржників до договору факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025 (а.с.50), копію платіжної інструкції №0491440000 від 27.01.2025 стосовно оплати згідно із договором факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025 (а.с.40), копію з реєстру боржників для друку до договору факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025 (а.с.51-53,55). Відповідно до реєстру боржників для друку до договору факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025 загальна сума заборгованості відповідача за договором про надання споживчого кредиту №8027585 станом на дату укладання договору факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Факторинг Партнерс" становить 79 020,00 грн, з яких заборгованості по тілу кредиту - 24 000 грн; заборгованість по відсоткам 43 020,00 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами - 12 000 грн (а.с.55). Згідно із детальним розрахунком заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №8027585 від 26.06.2024, сформованим позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем становить у розмірі, що відповідає розміру заборгованості на дату укладання договору факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Факторинг Партнерс" (а.с.98-99). Позивач зазначає, що в порушення умов вказаного договору кредиту, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 79 020,00 грн. Оскільки, відповідач добровільно не погасив існуючу заборгованість ні перед первісним кредиторами, ні перед позивачем після набуття права вимоги останнім, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду з даним позовом. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №8027585 від 26.06.2024 особою, яка набула таке право відповідно до договору факторингу. Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. За приписами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч 2. ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором у договорі визнає та погоджується на запропоновані умови користування та порядок надання товариством грошових коштів. Отже, підписання договору про надання споживчого кредиту №8027585 від 26.06.2024 свідчить про те, що [PERSON] (відповідач) всі умови цілком зрозумів та своїм підписом підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні такого договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 10 Закону України "Про електронну комерцію" електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно умов договору про надання споживчого кредиту №8027585 від 26.06.2024 сторони договору дійшли згоди, що цей кдоговір укладається в електронній формі (п.9.6. договору). Отож, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Судом встановлено, що за умовами договору сторонами було погоджено суму/тип/кредиту, строк кредитування, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. За таких обставин суд дійшов висновку, що сторони обумовили у письмовому вигляді істотні умови договору. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд встановив, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав кредитний договір однак умови договору порушив та кредитні кошти не повернув. Зворотного відповідач не довів. Факт отримання кредитних коштів відповідачем також не спростовано. Матеріали справи також не містять доказів погашення відповідачем кредитної заборгованості. Пунктом 1 ч.1ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як встановлено судом та не спростовано відповідачем право грошової вимоги заборгованості за кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (позивач). З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ТОВ "Факторинг Партнерс" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, що становить 24 000,00 грн - заборгованості по тілу кредиту є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимоги позивач про стягнення з відповідача 43 020,00 грн процентів за користування кредитом, суд зазначає про наступне. Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.п.1.5.1 договору, сторони визначили, що стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту. За наведеним позивачем розрахунком заборгованості, позивач здійснив нарахування процентів за період з 26.06.2024 по 24.10.2024 за ставкою 1,5%, які склали 43020 грн. Згідно з ч.5 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування" (зі змінами внесеними Законом №3498 від 22.11.2023) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Зміни до вказаної статті набули чинності з 24.12.2023 відповідно до Закону України № 3498-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг". При цьому ст. 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Договір про надання споживчого кредиту №8027585 укладений 26.06.2024, тобто після внесення змін до Закону України "Про споживче кредитування", а тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1,5% є нікчемною в силу положень ч.5 ст.8 та ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування", зокрема, зважаючи на висвітлені умови у перехідних положень Закону. Такими чином, правомірним є нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом, виходячи денної процентної ставки 1% за заявленим позивачем періодом з 26.06.2024 по 24.10.2024 на суму заборгованості 24 000,00 грн. За розрахунком суму проценти за користування кредитом за заявлений позивачем період становлять 29 040,00 грн. Таким чином вимога позивача про стягнення процентів за користування кредитом є правомірною та підлягає задоволенню в розмірі 29 040,00 грн. В частині стягнення 13 980 грн процентів суд відмовляє за безпідставністю вимог. Стосовно позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 12 000 грн, суд зазначає про таке. Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, який триває донині. Отже, зважаючи на вказані норми, позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки (пені) у період дії в Україні воєнного стану, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 12 000 грн, задоволенню не підлягають. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковоу задоволенню на загальну суму 53 040 грн, з яких: 24 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 29 040,00 грн заборгованість за процентами. В частині стягнення 13 980 грн процентів та 12 000 грн пені суд відмовляє за безпідставністю вимог. Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. За викладених фактичних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо витрат позивача на правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн, суд зазначає таке. Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі строна зробила про це відповідну заяву (ст. 141 ЦПК України). Окремо існує норма щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу - з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ст. 137 ЦПК України). Верховний Суд у свої постановах неодноразово робив висновки щодо переліку тих чи інших документів для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, які можуть слугувати підтвердженням заявленого розміру витрат. Такими доказами можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг. Такий перелік відповідно не є вичерпним. Отже, з аналізу викладеного слідує, що зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Так, на підтвердження обставин понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копію договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 (а.с. 63-64), копію прайс-лисита із зазначенням переліку виду послуг та ціни роботи (а.с.65), копію заявки на надання юридичної допомоги №878 від 01.02.2025 (а.с.66), копію витягу з акту №5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 (а.с.67). Таким чином, у справі, що розглядається позивачем доведено понесення ним витрат за надання правничої допомоги. Як визначено нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Згідно із вимогами норм ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 141 ЦПК України). Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 2 ст. 133 ЦПК України). Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Отож, зважаючи на часткове задоволення позову, суд задовольняє заяву позивача про стягнення вират на професійну правову допомогу у розмірі пропорційно розміру задоволених позовних вимог на підставі ч.2 ст. 141 ЦПК України, що становить 10 739,56 грн.

Outcome: partial