Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за кредитним договором № 140166366 від 26.01.2022 року в розмірі 11\~831,00 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 26.01.2022 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір № 140166366,\~що підписаний\~в порядку,\~визначеному ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію».\~На виконання\~вимог вказаного\~Закону відповідач\~зареєструвався на сайті первісного кредитодавця ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, йому було надано одноразовий ідентифікатор MNV2QV96, який було відправлено 26.01.2022 року на номер телефону відповідача [NUMBER] . Кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті у розмірі 10\~000,00 грн. на картку позичальника № 5375-41XX-XXXX-1848. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, що створило заборгованість у розмірі 11 831,00 грн., яка складається з наступного: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 1\~831,00 грн. - заборгованість за відсотками. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до вказаного договору факторингу укладалися додаткові угоди № 19 від 28.11.2019 року, № 26 від 31.12.2020 року, № 27 від 31.12.2021 року та № 32 від 31.12.2023 року, в тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу № 28/1118-01, згідно умов якого ТзОВ ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 140166366 від 26.01.2022 року. 30 листопада 2023 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, згідно умов якого ТзОВ «Таліон Плюс» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 140166366 від 26.01.2022 року. Після цього 29 травня 2025 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, згідно умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 140166366 від 26.01.2022 року. Оскільки відповідач добровільно борг не повертає, виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача згідно договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 року (а.с. 80) адвокат Татаренко А.І. не з`явився, в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення йому судової повістки рекомендованими листом з повідомленням про вручення, яка повернулася через відсутність адресата за вказаною адресою. Також [PERSON] викликався у судове засідання шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 17.06.2025 року (а.с. 105-106). За таких обставин суд 14.07.2025 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. \~Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 даного Кодексу, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] 26.01.2022 року на офіційному сайті первісного кредитодавця ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, ознайомився зі змістом кредитного договору, графіком щомісячних платежів та паспортом споживчого кредиту, які підписав одноразовим ідентифікатором MNV2QV96, тобто було укладено у електронному вигляді договір про споживчий кредит № 140166366 (а.с. 11-15), за умовами якого первісний кредитор надав позичальнику кредит у національній валюті в розмірі 10\~000,00 грн. на картку позичальника № 5375-41XX-XXXX-1848; загальний строк кредиту складає 30 календарних днів (до 25.02.2022 року). Згідно паспорта споживчого кредиту (а.с. 11-12), проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 649 % річних, тип процентної ставки фіксована. Як вбачається з платіжного доручення ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 17fb70fb-77a4-47f8-83d2-a923eb5fec7d від 26.01.2022 року (а.с. 34), [PERSON] 26.01.2022 року на банківську картку № [NUMBER] було перераховано 10 000,00 грн. кредитних коштів згідно кредитного договору № 140166366. Відповідно до\~виписки з\~особового рахунка\~ [PERSON] ,\~що надана\~позивачем (а.с.\~79),\~заборгованість відповідача\~за кредитним\~договором № 140166366 від 26.01.2022 року станом на 05.06.2025 року становить 11 831,00 грн., яка складається з наступного: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 1\~831,00 грн. - заборгованість за відсотками. Ця ж виписка підтверджує, що станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 140166366. Ззідно договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року та додаткових угод № 19, 26, 27 32, реєстру прав вимоги № 17Б від 05.05.2022 року (а.с. 42-56) ТзОВ ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТзОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги за кредитним договором № 140166366 від 26.01.2022 року, в свою чергу у відповідності до договору факторингу № 30/1023-01, реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 року, платіжної інструкції в національній валюті № 4939 від 31.10.2023 року (а.с. 58-65) ТзОВ «Таліон Плюс» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 140166366 від 26.01.2022 року. Крім цього, згідно договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року, акту приймання-передачі до вказаного договору від 29.05.2025 року, реєстру боржників від 29.05.2025 року, платіжних інструкцій в національній валюті від № 243, 245 від 04.06.2025 року, № 246, 247 від 05.06.2025 року та № 248 від 06.06.2025 року на загальну суму 4\~437 227,55 грн. та реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між Боржниками та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до договору\~факторингу №\~29/05/25-Е\~від 29.05.2025\~року(а.с. 66-76) встановлено, що право вимоги до [PERSON] по кредитному договору № 140166366 від 26.01.2022 року ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс». За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладеного з первісним кредитором ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитного договору, право вимоги за яким згідно договорів факторингу перейшло до позивача, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 140166366 від 26.01.2022 року в розмірі 11\~831,00 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту 10 000,00 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками 1\~831,00 грн. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, в ч. 1 якої зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2\~422,40 грн. сплаченого ним судового збору згідно платіжної інструкції № 14011 від 11.06.2025 року (а.с. 100). Крім того,\~на\~підтвердження\~понесених позивачем\~судових\~витрат\~на професійну\~правничу\~допомогу\~до позову\~долучено договір про надання\~правничої допомоги № 29/05/25-01 від\~29.05.2025\~року,\~укладений між\~ТзОВ\~«Фінансова компанія «Ейс» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», додаткову угоду № 25770573503 до цього договору, акт прийому-передачі\~наданих послуг\~від 05.06.2025 року (а.с. 80-83), з яких вбачається, що вартість послуг адвоката з аналізу, складання та подання позовної заяви становить в даній справі 7\~000,00 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,512,526,626,628,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved