Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

05 березня 2025 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції від 09 червня 2006 року №418. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09 червня 2006 року вони зареєстрували шлюб, і проживали разом, однак шлюбні відносини між ними припиненні та спільне господарство не ведеться. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння. Позивач вказує, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Під час реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна немає. 10 березня 2025 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 01 квітня 2025 року від відповідача, через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про надання строку для примирення подружжя шість місяців. 01 травня 2025 року позивач [PERSON] надала письмові заперечення, в яких проти задоволення клопотання заперечувала, вказала що вони проживають окремо, не спілкуються та відносин не підтримають. 01 травня 2025 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя клопотання відповідача [PERSON] про надання строку для примирення задоволено частково. Надано сторонам у цивільній справі ЄУН 336/2142/25 (провадження № 2/336/1922/2025), за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, строк для примирення подружжя 2 (два) місяці, тобто до 01 липня 2025 року. 01 липня 2025 року позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. [PERSON] повідомила, що примирення між нею та відповідачем не відбулося, вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] \~в судове засідання не з`явивсь, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 09 червня 2006 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружилися, про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 418, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 09 червня 2006 року. Прізвища після одруження чоловіка та дружини [PERSON] . Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини сторін припинені. Спільне господарство не ведеться. Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною 1 статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Дані положення узгоджуються з ч. 1, 2 ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, де зазначено, що чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України та ст. 16 Загальної декларації прав людини. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Відповідно до ч. 2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч.ч. 3, 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач не бажає збереження шлюбу та наполягає на його припиненні, відповідач заперечує проти цього, проте відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що є неприпустимим. Суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з вказаним позовом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Суд надавав сторонам строк для примирення, але примирення між позивачем а відповідачем не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не є можливим, оскільки і після надання строку на примирення, позивач все одно наполягає на розірванні шлюбу, позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Під час реєстрації шлюбу позивач [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві про розгляд справи без її участі просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », а тому суд вважає за необхідне залишити позивачу шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо судових витрат. Позивач при поданні позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 1211,20 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Позивач просив судові витрати стягнути з відповідача. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved