Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом у якому просив поділити в натурі житловий будинок разом із надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , між ним та [PERSON] визнавши за ними право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку та надвірні будівлі, що відповідають розміру частки кожної із сторін у спільному майні. Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] . Позов обгрунтованом тим, що 05.11.2012 позивачем на підставі договору дарування частки житлового будинку було набуто у власність частину житлового будинку, разом із надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Право власності на частку вищевказаного нерухомого майна було зареєстровано 14.03.2013. На підставі рішення Онуфріївської селищної ради №88 від 19.02.2016 назва вулиці «Жовтнева» була перейменована на «Весняна». На даний час, у зв`язку із тим, що частки позивача та відповідача у спільному будинку не мають окремої поштової адреси у позивача виникли складнощі щодо оформлення особистого рахунку із газопостачальним підприємством, а також вказана обставина створює інші перепони для вільного користування власним нерухомим майном. У зв`язку з вищевказаними обставинами виникла необхідність поділу в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності сторін по справі. Таким чином, вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями, належить позивачу та відповідачу на праві спільної власності з визначенням часток кожного із співвласника, яка складає частину цього майна. Згідно вищевказаного Договору дарування частки житлового будинку, вищевказаний житловий будинок площею 60,8 кв.м та загальною площею 84,8 кв.м та має надвірні будівлі наявність яких також підтверджується схематичним планом земельної ділянки, який міститься в технічному паспорті на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовленого 09.03.2011 в результаті проведення його технічної інвентаризації Світловодського КМБТІ. Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, вони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватися спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. Тому, актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності. 21.05.2024 позивач письмово звернувся до відповідача з пропозицією поділу в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, однак відповідач проігнорував подану позивачем пропозицію. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ в натурі житлового будинку з надвірними будівлями, що призвело до неможливості укласти договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ст. 367 ЦК України, позивач вважає, що в нього є право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом виділення в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності відповідно до ст. 364 ЦК України. Судячи з технічного паспорту житлового будинку, його конструктивні елементи збудовані таким чином, що кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом, оскільки має місце технічна можливість переобладнання житлового будинку в ізольовані квартири, що звичайно повинно бути з`ясовано шляхом призначення відповідної будівельно технічної експертизи, оскільки такі обставини потребують спеціальних знань. Ухвалою суду від 31.05.2024 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 20.06.2024 відкрито позовне провадження у даній цивільній справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам по справі строки для надання відповідних процесуальних документів. Ухвалою суду від 13.09.2024 клопотання представника позивача, адвоката Супруна Л.В. про призначення у справі судових будівельно технічну та оціночно будівельну експертиз задоволено. Призначити у даній справі судову будівельно технічну експертизу та судову оціночно будівельну експертизу проведення яких доручено судовому експерту Маківському Миколі Володимировичу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертиз. Ухвалою суду від 27.12.2024 відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 18.02.2025 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. Позивач та його представник не з`явилися в судове засідання, від представника позивача, адвоката Супруна Л.В. до суду надійшла заява в якій останній просив розгляд даної справи здійснити за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримали повністю. Не заперечували щодо ухвалення судового (у тому числі заочного) рішення по справі, враховуючи висновок експерта № 84124 від 09.12.2024 складеного за результатами проведених експертиз. Відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду не подано. Заяви та клопотання від останнього до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. За положеннями ч.3 ст.12 ЦПК України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 05.11.2020 укладено договір дарування частки житлового будинку за яким [PERSON] за цим договором передала [PERSON] безоплатно у власність частку житлового будинку з надвірними будівлями за [ADDRESS] , що підтверджується копією даного договору зареєстрованого в реєстрі за № 444 /а.с.23/ [PERSON] є власником частки вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1693871 від 27.03.2013 /а.с. 24-25/. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 378162833 від 13.05.2024 вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за вищевказаною адресою перебуває у приватній спільній частковій власності в частці у [PERSON] та [PERSON] /а.с. 31-32/. Однак, як зазначено вище [PERSON] подарувала [PERSON] частку вказаного майна, що також відображено в даній Інформації /а.с. 31-32/. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 388156954 від 24.07.2024 вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за вищевказаною адресою перебуває у приватній спільній частковій власності в частці у [PERSON] та [PERSON] /а.с. 76/. Також, матеріали справи містять копію Технічного паспорта на вказаний житловий будинок /а.с. 19-22/, копію домової книги /а.с. 33-36/, які досліджені судом. З копії рішення п`ятої сесії Онуфріївської селищної ради сьомого скликання Кіровоградської області № 88 від 19.02.2016 вбачається, що вул. Жовтневу перейменовано на [ADDRESS] /а.с. 38/. До позову додано позивачем копію пропозиції поділу в натурі майна, яка перебуває у спільній частковій власності, яка направлена останнім відповідачу та підтверджуючі докази такого направлення /а.с. 26-30/. З висновку експерта № 84-24 за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS] вбачається, що провести реальний розподіл житлового будинку та господарських будівель, розташованих в [ADDRESS] в суворій відповідності з розмірами ідеальних часток співвласників не представляється можливим по причині, викладеній в дослідницькій частині даного висновку експерта. В дослідницькій частині та в додатку 1 до даного висновку експерта запропоновано варіант розподілу житлового будинку та господарських будівель та споруд, розташований в [ADDRESS] з незначним відступом від розмірів ідеальних часток співвласників та у відповідності із фактичним користуванням співвласниками будівлями та приміщеннями, при цьому вказано як змінюються ідеальні частки співвласників в зв`язку з запропонованим варіантом розподілу, наведено розрахунок грошової компенсації в зв`язку з відступом від ідеальних часток співвласників в праві власності. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] становить 686049 грн. Експерт надав можливий варіант поділу зі сплатою співвласнику компенсації. А саме, гр. [PERSON] на 1/2 частину із врахуванням фактичного користування домоволодінням, що розташований по [ADDRESS] виділяється: в житловому будинку літ. «А» - кухня 6,3 м2, кімната 11,5 м2; кімната 11,5 м2, кімната 7,2 м2, всього 36,5 м2 на суму 19708 грн; в сінях літ. «а» житлового будинку літ. «А» - котельня 5,7 м2, всього 5,7 м2 на суму 2466 грн; по надвірним господарським будівлям та спорудам ганок («кр-1») 1969 року забудови, вбиральня («В-1») 1985 року забудови, сарай («Б-1») 1972 року забудови, прибудова («б») 1972 року забудови, погріб («Г-1») 1972 року забудови, гараж («Е») 1977 року забудови, колодязь («К») 1983 року забудови, замощення («І») 1969 року забудови, огорожа («N-1») 1983 року забудови, всього на суму 29746 грн. Тобто, гр. [PERSON] виділяється будівель та споруд на суму 51920 грн (19708+2466+29746), що на 2242 грн (51920-49678) більше, ніж йому належить на його ідеальну частку 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд домоволодіння за вказаною адресою. Частка гр. [PERSON] по відношенню до вартості всіх будівель та споруд за вказаною адресою становить 523/1000 (51920:99356) замість 500/1000 (1/2) частини житлового будинку господарських будівель та споруд. Гр. [PERSON] на 1/2 частину та із врахуванням фактичного користування домоволодінням за вказаною вище адресою виділяється в житловому будинку літ. «А» - коридор 6,3 м2, кухня 11,4 м2, кімната 19,2 м2, всього 36,9 м2 на суму 19924 грн; в сінях літ. «а» житлового будинку літ. «А» - коридор 5,7 м2, всього на суму 2466 грн; по надвірним господарським будівлям та спорудам ганок («кр») 1969 року забудови, сарай («Б-2») 1972 року забудови, гараж («Д») 1983 року забудови, погріб («Г-2») 1972 року забудови, вбиральня («В-2») 1969 року забудови, колодязь («К-1») 1969 року забудови, огорожа («N») 1969 року забудови, всього на суму 25046 грн. Гр. [PERSON] виділяється будівель та споруд на суму 47436 грн (19924+2466+25046), що на 2242 грн (49678-47436) менше, ніж йому належить на його ідеальну частку 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд домоволодіння за вказаною адресою. Частка гр. [PERSON] по відношенню до вартості всіх будівель та споруд за вказаною адресою становить 477/1000 (47436:99356) замість 500/1000 (1/2) частини житлового будинку, господарських будівель та споруд. У висновку зазначено, що згідно з приведеним розрахунком грошову компенсацію необхідно сплатити гр. [PERSON] , якому буде виділено квартиру [ADDRESS] на користь гр. [PERSON] , якому буде виділено квартиру [ADDRESS] в розмірі 15480 грн. (2242х686049:99356), де 686049 грн - ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд на час проведення експертизи. Інвентарна вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд згідно даних технічного паспорту в цінах 2011 року. По даному варіанту розподілу житлового будинку проводити переобладнання немає необхідності, так як даний житловий будинок уже фактично розділенийна відокремлені квартири з окремими входами, самостійними системами електропостачання, газопостачання та окремим опаленням. Розподіл горищного приміщення житлового будинку здійснювати згідно лінії розподілу без встановлення перегородки. Межа розподілу житлового будинку вказана на викопіюванні плану житлового будинку червоним кольором. Синім кольором вказано приміщення співвласника домоволодіння гр. [PERSON] . Червоним кольором вказано приміщення співвласника домоволодіння гр. [PERSON] . Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом (ч. 2 ст. 318 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 355, 356 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох\~чи більше\~осіб із\~визначенням часток\~кожного з\~них у\~праві власності\~є спільною\~частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 367 ЦК України,\~майно,\~що є\~у спільній\~частковій власності,\~може бути\~поділене в\~натурі між\~співвласниками за\~домовленістю між\~ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Кожний з учасників права спільної часткової власності має певні правомочності у відношенні належної йому частки. У зв`язку з цим кожен співвласник може вимагати виділу своєї частки зі спільного майна. У тому випадку, коли таку вимогу висунуть усі співвласники або якщо учасників спільної часткової власності буде тільки двоє, настає поділ майна, що знаходиться в спільній частковій власності. Поділ спільного майна можливий за спільною згодою між усіма співвласниками, а у випадку недосягнення спільної згоди між співвласниками про поділ спільного майна, поділ цього майна відбувається за рішенням суду. Частиною 3 ст.\~358\~ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 364 ЦК України, співвласник має\~право на\~виділ у\~натурі частки\~із майна,\~що є\~у спільній\~частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183\~цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. В ч.6 постанови від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частку будинку з самостійними виходами (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Таким чином, з аналізу змісту ст.ст. 183, 358, 364, 367, 379, 380 ЦК України слідує, що виділ (поділ) часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. При цьому, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 зроблено висновок, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. У даній справі спір виник між двома співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, їх частки у праві власності рівні - по . Відповідно до висновку, експерт запропонував варіант поділу вказаного житлового будинку. Оскільки житловий будинок не може бути поділено відповідно до ідеальних часток співвласників, і відповідач отримує більшу площу, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути грошову компенсацію, про що зазначено у висновку експерта. Відповідно до вимог законодавства частка у спільній частковій власності двох співвласників не може бути виділена, а тільки поділено на часки між двома співвласниками. Тому суд виділяє кожному із двох співвласників майно, як цілий та окремий об`єкт нерухомого майна, який підлягає державній реєстрації, припинивши право спільної часткової власності на будинок. Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилався, як на підставу вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати залишити як фактично понесені позивачем. При складенні повного рішення, суд застосовує положення другого речення ч.5 ст. 268 ЦПК України та, зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі 1519/2-5034/11.

Outcome: approved