Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

27.09.2024 через систему «Електронний суд» представник позивача Гордєєва О.В., яка діє на підставі належним чином завіреної довіреності, звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором б/н від 26.07.2016 у розмірі 32313.75 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 26.07.2016 підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківський послуг. На підставі вищевказаної анкети-заяви Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 28000.00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Відповідач отримала кредитну картку номер [NUMBER] строк дії 03/20 тип Універсальна. Відповідач користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму ліміту, відповідно до виписки по рахунку. У процесі користування рахунком 14.01.2020 Відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 12/23 , тип Універсальна GOLD, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. При цьому, на момент підписання зазначеної вище Заяви заборгованість Відповідача становила 4459,89 грн, що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості. Тобто, Відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 14.01.2020 відсотки нараховувалися відповідно до підписаної Відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 42.0 %. При цьому за погодженою ставкою Банком нараховано відсотків у розмірі 6235,56 грн. Також Позивач звертає увагу суду, що у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації, Банк пішов на зустріч клієнтам та скасував відсоткову ставку у березні 2022 р. - розмір 0 %, а в подальшому із 01.04.22 відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. Тобто позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, у межах установленого кредитного ліміту, який у подальшому змінювався згідно з умовами Договору. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями Відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а Відповідач отримуючи кредитні картки фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим Відповідач мала безперервний доступ до самого рахунку. Відповідач зобов`язалася повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Відповідач не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, унаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 23.06.2024 року становить 32313.75 грн., яка складається з наступного: 26078.19 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6235.56 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На підставі викладеного представник позивача просила позов задовольнити. 16.04.2025 до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача Стандратюк В.І. просив у позові відмовити повністю. В обґрунтування зазначив, що відповідач є внутрішньо-переселеною особою, тому нарахування відсотків по споживчому кредиту до неї не застосовується. Відповідач до 24.02.2022 року використав кредитну картку (кредит) на суму 2479,81 гри, а водночас поповнив кредит на суму 3599, 75 гривень. Після введення воєнного стану відповідач погасив кредит на суму 11780. 06 гривень, витратив кредитні кошти в основному на лікування на суму 26026,61 гривень. Після 24.02.2022 року позивач нарахував відповідачу лише відсотків в розмірі 14494,70 гривень та комісійні витрати в розмірі 140,00 гривень. Всього до 01.10.2023 року відповідач використав кредитних коштів в розмірі 28506,42 гривень та погасив кредит в розмірі 15379,81 гривень. Кредитні кошти були використанні відповідачем в основному на лікування. Відповідно до закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей нарахування процентів за споживчими кредитами під час воєнного стану та удосконалення державного регулювання у сфері фінансових послуг» (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2023. № 79. ст.277) "7і. У період дії в, Україні воєнного стан), введеного Указом Президента України 'Про введенні воєнного стану в Україні" від 2-і лютого 2022 року №.64/2022. затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Пре введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 21С2-ІХ. та протягом ЗО днів після його припинення чи скасування грошові зобов`язання за укладеними до 24 лютого 2022 року з фінансовими установами (крім кредитних спілок) договорами про споживчий кредит підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу споживача або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій). Законом № 2120 внесено зміни до ЦК У країни, а також до Закону № 1734, які передбачають, що починаючи з 24 лютого 2022 року та у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за відповідним договором, до позичальника не можуть бути застосовані штрафні санкції за таке прострочення. Відтак, громадяни не несуть відповідальність перед фінансовою (кредитною) установою, якщо прострочать зобов`язання за кредитом: у випадку прострочення зобов`язань за кредитом не буде нараховано штрафні санкції, зокрема штраф, пеня та інші платежі, які вказані у кредитному договорі; кредитор не має права підіймати процентну ставку за користування кредитом у випадку невиконання зобов`язань. За винятком, коли договір передбачає встановлення змінюваної процентної ставки; всі штрафи, пені та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані з 24.02.2022 року за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором, підлягають списанню. Крім того, кредитний договір, укладений між сторонами по справі піддягає реструктуризації, оскільки договір про споживчий кредит не забезпечено заставою (іпотекою); відсутнє судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення із споживача заборгованості за договором про такий споживчий кредит або відповідне виконавче провадження; місцем постійного проживання або покинутим місцем постійного проживання споживача (зокрема, якщо споживач є особою, яка взята на облік як внутрішньо переміщена особа у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України) є територія України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупована Російською Федерацією територія України, включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасова окупованих Російською Федерацією, що визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. 06.05.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Відповідно до підписаної Відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 14.01.2020 та довідки банку Відповідачу 14.01.2020 надана карта Універсальна GOLD та погоджені наступні відсотки: 1) Згідно п.1.3 Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача - Процентна ставка, відсотків річних - 42,0 % - для карт Універсальна GOLD. 2) Згідно п.1.3 Реальна річна процентна ставка, відсотків річних за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами в межах пільгового періоду 1,56 % - для карт Універсальна GOLD за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду і погашенню кредита мінімальними щомісячними платежами 53,36 % - для карт Універсальна GOLD. 2) Згідно п. 1.5 процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних - 84.0 % - для карт Універсальна GOLD. 3) Згідно п. 1.5 В разі: - неповернення Клієнтом кредиту в строк, зазначений в п. 2.1.1.2.4. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, та/або - в разі, якщо Клієнт не виконав вимогу Банку щодо усунення порушення, в порядку, передбаченому п. 2.1.1.6.1. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, встановленого вимогою Банку, та/або в разі несвоєчасної сплати Клієнтом мінімального обов`язкового платежу в строк, зазначений в п. 2.1.1.3.1. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку платежу, та/або - в разі настання обставин, передбачених п. 2.1.1.3.5. Договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, та/або - в разі настання обставин, передбачених п.2.1.1.6.5. Договору, починаючи з 32-го дня з дня направлення повідомлення Банком Клієнту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 84,0 % - для карт Універсальна GOLD. З 01.08.2020 року процентну ставку за рішенням Правління Банку було зменшено для карт Універсальна GOLD до 40,8% річних. Враховуючи недостатність погашень, що здійснювались клієнтом із лютого 2022 р., загальне тіло кредиту (сума поточного тіла та простроченого) становить 26078,19 грн., а також враховуючи іншу інформацію із розрахунку заборгованості, то можна зробити наступні висновки: 1) нарахування відсотків у лютому здійснювалось за відсотковою ставкою, у розмірі 40,8% - тобто за відсотковою ставкою, що була погоджена сторонами. 2) нарахування будь-яких відсотків у березні 2022 р. взагалі не відбувалось, а відсоткова ставка з квітня 2022 р. була знижена з розміру 40,8% до 20,4% річних, тобто удвічі. Підсумовуючи сказане вище, Позивач ще раз звертає увагу суду, що відсутні будь-які нарахування відповідальності або додаткові нарахування відсотків у зв`язку із простроченням виконання зобов`язань за період з 24.02.2022, а нарахування відсотків фактично відбулось у меншому розмірі, ніж передбачено Договором. Щодо проведення реструктуризації заборгованості, то реструктуризація боргу є правом банку, а не його обов`язком. Банк не заявляв позовної вимоги про стягнення неустойки (пені чи штрафу). Як вбачається із змісту позовної заяви АТ КБ ПриватБанк просить суд стягнути з Відповідача - [PERSON] (дата народження [INFO] ) на користь АТ КБ «ПриватБанк»: 1. Заборгованість за кредитним договором б/н від 26.07.2016 у розмірі 32313.75 грн. станом на 23.06.2024, що складається із: 26078.19 грн. - заборгованість за тілом кредита; 6235.56 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; а також судовий збір у розмірі 2422.40 грн. Згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Тому посилання Відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Одночасно ст. 526 ЦК України наголошує, шо зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, на даний час, Відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним Договором не виконав. Враховуючи викладене просили суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. З позовною заявою надійшла заява, в якій представник позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судові засідання, призначені на 09.12.2024, 19.02.2025, 16.04.2025 та 09.07.2025 не з`явилася, про відкриття провадження в справі та про проведення судових засідань повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи в її відсутності до суду не надходило. Представник відповідача адвокат Стандратюк В.І. електронною поштою надіслав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі (заява без ознак власноручного та або цифрового підпису). Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26.07.2016 відповідачем власноручно підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання послуг в Приватбанку (копія а.с.47), згідно якої клієнт підтвердила, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими на рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг; вона ознайомлена з умовами та правилами, тарифами банку, зобов`язується виконувати їх вимоги. 14.01.2020 між сторонами підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.48-51), згідно якої відповідач підписанням заяви приєдналася до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Відділені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» Умов та Правил надання банківських послуг. Крім того у заяві зазначені наступні умови кредитування: тип кредиту\~- відновлювальна кредитна лінія, сума кредиту:\~до 50000.00 грн.\~- для карт «Універсальна», до 75000.00 грн. для карт «Універсальна Голд», строк\~- 12 місяців з пролонгацією, мета -\~споживчі цілі, спосіб надання кредиту\~- безготівковим шляхом, процентна ставку\~43.2 % річних для карт «Універсальна», 42.0 % - для карт «Універсальна Голд». Також зазначений порядок повернення кредиту та наслідки невиконання/прострочення виконання зобов`язань, угода про використання простого електронного підпису, витяг з умов та правил надання банківських послуг. Заява підписана відповідачем в електронному вигляді власноручним підписом 14/01/2020. Надано до суду і довідку щодо виданих карток (а.с.46), згідно якої відповідачу 26.07.2016 надано картку «Універсальна» зі стромо дії до 03/20, 14.01.2020 картку «Універсальна Голд» зі строком дії до 12/23. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (копія а.с.45) 26.07.2016 відповідачу відкрито рахунок, встановлено кредитний ліміт у розмірі 300.00 грн., розмір якого в подальшому змінювався (останнє збільшення 29.09.2020 до 28000.00 грн., останнє зменшення 01.06.2023 до 00.00 грн.). Суду надано виписку за договором №б/н за період з 26.07.2016 по 01.07.2024 (а.с.33-41), згідно якої відповідач дійсно користувалася наданими коштами. За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055\~ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. ч. 1, 2ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у чинній на день укладення сторонами Договору редакції (далі Закон), електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.1\~ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис, електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані, будь-яка інформація в електронній формі; засіб електронного підпису чи печатки апаратно-програмний або апаратний пристрій чи програмне забезпечення, які використовуються для створення та/або перевірки електронного підпису чи печатки. Відповідно до змісту ст. 7 Закону оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством. Згідно зі ст.14 Закону електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно з загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством. Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», у чинній на день укладення сторонами Договору редакції, у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч. 1-3 ст.\~100\~ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Частиною 13\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено, що електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36\~Господарського процесуального\~кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. До суду надано копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.52-61). З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити наступне. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ «КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Ураховуючи вимоги статей 207, 1055 ЦК України кредитні договори, у тому числі які укладаються відповідно до ст.\~634 (договір приєднання), мають містити підписи сторін на всіх формулярах або інших стандартних формах, які містять умови такого договору. До цих правовідносин не можна застосувати правила договору приєднання, передбачені ч. 1 ст.\~634 ЦК України, відповідно до яких договір може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Тарифи, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим позивачем, тобто банк міг додати до позовної заяви витяги з Умов і Тарифів у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Ці докази повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (позивача), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Окрім цього, Умови і Тарифи відповідно до вимог статей 207, 634, 1055 ЦК України мають містити підпис відповідача, оскільки законодавством установлені вимоги щодо письмової форми до всіх форм кредитних договорів, у тому числі договорів приєднання. Позивач в\~обґрунтування своїх\~вимог надав\~суду витяг\~з Умов\~(а.с. 52-61), які не містять підпису відповідача, який би свідчив про те, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився й погодився з ними, підписуючи Заяву позичальника, а також те, що Умови в подальшому не змінювались без його відома. Суд наголошує, що позивачем не надано копій примірників Умов і Тарифів, які відповідно до ст.\~ст.\~207, 1055 ЦК України як складові частини кредитного договору мають містити підпис відповідача. З наданих суду матеріалів убачається, що сторони уклали кредитний договір шляхом підписання відповідачем лише анкети-заяви №б/н від 26.07.2016, заяви б/н від 14.01.2020. На підставі\~викладеного суд\~вважає,\~що оскільки\~витяг з\~Умов (а.с. 52-61),\~які надані\~позивачем на\~підтвердження своїх\~вимог,\~не містять\~підпису відповідача,\~а позивач\~не надав\~суду належних\~доказів,\~які б\~підтверджували,\~що саме\~ці Умови\~розумів відповідач\~підписуючи Договір,\~а також\~те,\~що Умови\~в подальшому\~не змінювались\~без його\~відома,\~то їх\~не можна\~розцінювати як\~частину Договору,\~укладеного сторонами\~26.07.2016.\~Отже,\~суд відхиляє\~умови Договору,\~викладені у\~витягу з\~Умов (а.с. 52-61) через недостовірність таких доказів, а при вирішенні справи керується лише тими умовами Договору, які сторони узгодили шляхом підписання відповідачем\~анкети-заяви №б/н від 26.07.2016, заяви б/н від 14.01.2020. Вказане вище узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм статей 207, 633, 634, 638, 1054, 1055 ЦК України в аналогічній справі, викладеними в постанові від 3 липня 2019 року в справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Згідно зі змістом ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1\~статті 1049 ЦК України). У відповідності до ч. 2 ст.\~1054\~та ч. 2 ст.\~1050 ЦК України\~наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення усієї суми кредиту. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З положень частини 1, 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України «Про споживче кредитування»(далі також -Закон України № 1734-VIII), який набрав чинності 10 червня 2017 року. За статтею 11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України № 1734-VIII. Згідно з ч.ч.1-4\~ст.263ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 1ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Щодо зазначених представником відповідача тверджень у відзиві на позовом, суд зазначає наступне. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані), затверджених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 (та у наступних редакціях) територію Вовчанської МТГ Чугуївського району Харківської області, у підпорядкуванні та на території якої знаходиться м. Вовчанськ, віднесено до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Згідно ч.ч.1,2, 3, 5, 6 ст. 9-2 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» загальна\~сума процентів\~за кредитним\~договором та/або\~договором позики,\~боржником за\~яким є\~внутрішньо переміщена\~особа,\~яка у\~період після\~дати початку\~тимчасової окупації\~залишила або\~покинула своє\~місце проживання\~на тимчасово\~окупованій Російською\~Федерацією території\~України або\~у період\~після 14\~квітня 2014\~року залишила\~або покинула\~своє місце\~проживання на\~території проведення\~антитерористичної операції\~та/або\~в районі\~здійснення заходів\~із забезпечення\~національної безпеки\~і оборони,\~відсічі і\~стримування збройної\~агресії Російської\~Федерації у\~Донецькій та\~Луганській областях,\~не може\~перевищувати суми\~процентів,\~нарахованої протягом\~строку,\~на який\~надавався кредит\~(позика),\~за мінімальною\~ставкою,\~визначеною договором. За\~невиконання чи\~неналежне виконання\~внутрішньо переміщеною\~особою,\~визначеною частиною\~першою цієї\~статті,\~зобов`язань за\~кредитним договором\~та/або\~договором позики\~не нараховується\~неустойка (штраф,\~пеня),\~не настає\~відповідальність у\~вигляді сплати\~суми боргу\~з урахуванням\~встановленого індексу\~інфляції за\~весь час\~прострочення та\~процентів річних\~від простроченої\~суми,\~не застосовуються\~інші санкції\~майнового характеру.\~ Кредитор з урахуванням вимог частин першої та другої цієї статті зобов`язаний здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором та/або договором позики у семиденний строк з дня надходження письмового звернення від внутрішньо переміщеної особи. У разі\~невиконання кредитором\~свого обов`язку\~щодо здійснення\~перерахунку заборгованості\~за кредитним\~договором та/або\~договором позики\~на умовах,\~визначених цією\~статтею,\~така заборгованість\~вважається автоматично\~перерахованою на\~наступний день\~після закінчення\~відповідного семиденного\~строку з\~дня надходження\~до кредитора\~письмового звернення\~від внутрішньо\~переміщеної особи. Відповідальність за невиконання чи неналежне виконання внутрішньо переміщеною особою, визначеною частиною першою цієї статті, зобов`язань за кредитним договором та/або договором позики покладається на Російську Федерацію як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права. Положення частин першої - п`ятої цієї статті поширюються виключно на кредитні договори та договори позики, укладені: до дати\~початку тимчасової\~окупації з\~позичальниками,\~які після\~зазначеної дати\~залишили або\~покинули своє\~місце проживання\~на тимчасово\~окупованій Російською\~Федерацією території\~України; до\~14\~квітня 2014\~року з\~позичальниками,\~які після\~зазначеної дати\~залишили або\~покинули своє\~місце проживання\~на території\~проведення антитерористичної\~операції та/або\~в районі\~здійснення заходів\~із забезпечення\~національної безпеки\~і оборони,\~відсічі і\~стримування збройної\~агресії Російської\~Федерації у\~Донецькій та\~Луганській областях. Положення частин першої - п`ятої цієї статті не поширюються на заборгованість внутрішньо переміщених осіб, які: залишили або\~покинули своє\~місце проживання\~на тимчасово\~окупованій Російською\~Федерацією території\~України та\~в яких\~станом на\~дату початку\~тимчасової окупації\~наявне прострочення\~сплати платежів\~за кредитними\~договорами та/або\~договорами позики; залишили або покинули своє місце проживання на території проведення антитерористичної операції та/або в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях та станом на 14 квітня 2014 року в яких наявне прострочення сплати платежів за кредитними договорами та/або договорами позики. Так представником відповідача не надано доказів того, що відповідач є внутрішньо-переміщеною особою, доказів звернення відповідача до Банку з метою проведення перерахунку заборгованості. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 23.02.2025 заборгованість відповідача складала 2512.27 грн., контр розрахунку стороною відповідача не надано. Крім того позивачем не заявлено вимогу про стягнення неустойки за невиконання чи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором. З розрахунку заборгованості (а.с.22-32) вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем за Договором станом на 23.06.2024 становить 32313,75 грн. та складається з заборгованості за кредитом в розмірі 26078,19 грн; заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 6235,56 грн., погашено за поточним тілом кредиту 155916,39 грн., погашено заборгованості за простроченим тілом кредита - 2592,69 грн., погашено заборгованості по нарахованим відсоткам - 2665,91 грн., погашено заборгованості по простроченим відсоткам - 1514,61 грн. Крім того з розрахунку вбачається, що процентна ставка змінювалася. З огляду на вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за Договором, укладеним 26.07.2016 в розмірі 32313,75 грн. Частиною 1 статті 79\~ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд розподіляє судові витрати згідно зі статтею 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved