Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] у квітні 2025 року звернулася до суду з позовом, який було уточнено 10.06.2025, до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , який з моменту народження і на даний час проживає з [PERSON] та знаходиться лише на її утриманні. [PERSON] ухиляється від належного утримання дитини, матеріальної допомоги у необхідному для дитини розмірі добровільно не надає, хоча має таку можливість. За цих обставин позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до повноліття дитини та судові витрати. Ухвалою суду від 18 квітня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, та призначено судове засідання. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі зпідстав викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розглядом справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотань про перенесення розглядом справи чи відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі\~ст.\~264\~ЦПК України\~під час\~ухвалення рішення\~суд вирішує\~такі питання:\~1)\~чи мали\~місце обставини\~(факти),\~якими обґрунтовувалися\~вимоги та\~заперечення,\~та якими\~доказами вони\~підтверджуються; 2)\~чи є\~інші фактичні\~дані,\~які мають\~значення для\~вирішення справи,\~та докази\~на їх\~підтвердження; 3)\~які правовідносини\~сторін випливають\~із встановлених\~обставин; 4)\~яка правова\~норма підлягає\~застосуванню до\~цих правовідносин; 5)\~чи слід\~позов задовольнити\~або в\~позові відмовити; 6)\~як розподілити\~між сторонами\~судові витрати; 7)\~чи є\~підстави допустити\~негайне виконання\~судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом установлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 35-37). Відповідно довідок № 1622-5000047000 від 27.02.2019 та № 1622-7002079554 від 26.07.2024 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи місце проживання/перебування [PERSON] , зареєстрованої у [ADDRESS] , зареєстровану у [ADDRESS] (а.с. 8-9). Відповідно довідки квартального комітету виконавчого комітету Пирятинської міської ради № 140 [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , має склад сім`ї сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 2, 3 ст.\~11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» від\~26\~квітня 2001\~року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Главою 15\~СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Зазначений обов`язок, згідно з засадами ч. 6 ст. 7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Згідно з положеннями частини 3 статті 181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини що мають істотне значення. Крім того, цією ж статтею передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем та отримує виплати, що підтверджується відповіддю № 1544754 від 03.07.2025 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів. Позивач не має змоги самостійно забезпечити належне матеріальне становище малолітнього сина. Таким чином, враховуючи обставини справи та норми законодавства, які регулюють сплату аліментів на утримання дитини, беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до статті 191\~Сімейного кодексу\~України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до статті 430\~ЦПК України рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору за Законом, відповідно до ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 1211, 20 грн. за вимогами про стягнення аліментів. Щодо судових витрат понесених позивачем при подачі позову до суду за отриману правничу допомогу суд вказує про наступне. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~частин 1-3 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, у матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 11квітня 2025року, укладений між [PERSON] та адвокатом Гордієнком Ю.П., ордер адвоката від 15.04.2025, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю, квитанція, розрахунок суми гонорару (а.с. 11, 49-51). Згідно з\~частинами 4-6 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною позивача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. За таких\~обставин,\~вимоги про\~стягнення витрат\~на правничу\~допомогу в\~розмірі 20000 гривень з відповідача на користь позивача є обгрунтованими і підлягають задоволенню на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved