Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] 12.11.2020 ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. В цей же день він підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Нею було погоджено умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія до 50\~000 грн (п.1.2. Договору); в процесі користування клієнту було підвищено кредитний ліміт до 70 000 грн.; тип кредитної картки: карта «Універсальна», строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (п.1.2.Договору); процентна ставка, відсотки річних: 42% (п.1.3.Договору); кількість та розмір платежів, періодичність, сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку; розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 гривень, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4.Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту в розмірі 60% (п.1.5 та п.2.1.1.2.12 Договору). На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжну кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 09/24, згодом було отримано кредитну картку [NUMBER] строк дії 10/27, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувався кредитним лімітом, вчиняв операції, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. У зв?язку із порушеннями зобов?язань за кредитним договором, відповідач, станом на 23.02.2025 року має заборгованість 85 814,45 грн., яка складається з наступного: 68 723,38 грн - заборгованість за тілом кредиту; 17 091,07 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Просить стягнути із [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість у розмірі 85 814,45 грн. та судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.05.2025 року відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не повідомила суду про причини своєї відсутності, заяв чи клопотань не подавала, хоча належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, що стверджується довідками Укрпошти. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №\~911/3142/19\~сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17\~(П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Крім того, на офіційному веб-сайті Соснівського районного суду міста Черкаси було розміщено оголошення про виклик у судове засідання відповідача. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим 12.11.2020 ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. В цей же день він підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Нею було погоджено умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія до 50 000 грн (п.1.2. Договору); в процесі користування клієнту було підвищено кредитний ліміт до 70 000 грн.; тип кредитної картки: карта «Універсальна», строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (п.1.2.Договору); процентна ставка, відсотки річних: 42% (п.1.3.Договору); кількість та розмір платежів, періодичність, сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку; розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 гривень, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4.Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту в розмірі 60% (п.1.5 та п.2.1.1.2.12 Договору). На підставі укладеного договору відповідач отримала платіжну кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 09/24, згодом було отримано кредитну картку [NUMBER] строк дії 10/27, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувалася кредитним лімітом, вчиняла операції, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Відповідач не\~надала своєчасно\~банку кошти\~для погашення\~заборгованості,\~а тому,\~станом на 23.02.2025\~року має\~заборгованість 85\~814,45\~грн.,\~яка складається\~з наступного:\~68\~723,38\~грн \~-\~заборгованість за\~тілом кредиту;\~17\~091,07\~грн.\~-\~заборгованість за\~простроченими відсотками.\~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1, 2 статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як вбачається із розрахунку заборгованості, боржник користувалася кредитом, а тому погодилася з умовами та правилами надання банківських послуг. Приписами\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачем до суду надано розрахунок заборгованості, який ніким не спростований, а тому суд приймає даний розрахунок за належний доказ у даній справі. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. До стягнення з відповідача підлягає заборгованість за кредитом в сумі 85 814,45 грн., оскільки ці вимоги обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладених за участю сторін кредитного договору, згідно із ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними.\~\~\~\~ Також, до стягнення з відповідача, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено платіжним дорученням від 28.02.2025.

Outcome: approved