Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи від 07.03.2025 і до закінчення донькою навчання, а саме до 30.01.2026. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що їх з відповідачем спільна донька [PERSON] , [INFO] , навчається на денній формі навчання в ВСП «Лохвицький механіко-технологічний фаховий коледж Полтавського державного аграрного університету» та потребує матеріальної допомоги для оренди житла, проїзду, купівлі одягу та продуктів харчування. Ухвалою від 29.04.2025 у справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 08.05.2025 представником відповідача адвокатом Підчасюком В.Ю. подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю, оскільки [PERSON] проходячи військову службу в ЗСУ отримав травми, що пов`язані із захистом Батьківщини, тому він потребує постійного лікування, огляду лікарями та проведення реабілітаційних заходів, що істотно впливатиме на фінансовий стан відповідача. На даний час відповідач, хоча і перебуває у військовій частині, проте за своїм станом здоров`я він не взмозі нести службу в ЗСУ, відповідно буде суттєво обмежений в грошовому забезпеченні та направлений для подальшого лікування, а тому він не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй донці, яка продовжує навчання. У судове засідання позивача не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити. Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду представник відповідача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не підтримує, вважає їх необґрунтованими та не доведеними, просить відмовити у їх задоволенні. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона \~\~зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно матеріалів справи, батьками [PERSON] , [INFO] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , що підтверджується\~ свідоцтвом про народження від 02.04.2007, актовий запис №1, серія [NUMBER] , виданий Дібрівською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області (а.с.3). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , разом із позивачем [PERSON] (а.с.6). Позивач не працевлаштована, так як вона має захворювання, а саме хронічне порушення мозкового кровообігу, гіпертонія, що підтверджується медичною довідкою та випискою із медичної картки амбулаторного хворого № 1879 (а.с.7,8). [PERSON] , є студенткою 3 курсу ВСП «Лохвицький механіко-технологічний фаховий коледж Полтавського державного аграрного університету» на денній формі навчання. Закінчення навчання 30.01.2026 (а.с.5). Суд встановив, що 01.01.2025 відповідач за обставин пов`язаних із захистом Батьківщини внаслідок вогнепальної травми, під час виконання обов`язків військової служби в результаті скиду боєприпасів з ворожого дрона поблизу населеного пункту Торецьк Донецька область отримав МВТ, ВОСП поперекової ділянки праворуч, ВОСП обох кистей та правої гомілки, ВОСП грудної клітини, праворуч, правобічний гемопневмоторакс, пошкодження нервового пучка верхньої кінцівки. У зв`язку із цим проходив тривале стаціонарне лікування. Проте, сторона відповідача не довела, що відповідач ніс витрати на лікування та/або перестав отримувати офіційне грошове забезпечення за місцем служби. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). Згідно ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 200\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 200 цієї ж статті зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При вирішенні спору суд враховує те, що донька позивача є повнолітньою особою, навчається, не працює, потребує матеріальної допомоги, а відповідач, може надавати таку допомогу. Предмет спірних правовідносин направлений у першу чергу на забезпечення інтересів повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, так як обов`язок по її утриманню покладається на обох батьків. Аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. При цьому, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача. Відповідно до частини першої ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 766/22653/17 (провадження № 61-10св22) викладено висновок, що "аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Тлумачення статті ст. 191 ЦПК Цкраїни дає підстави для висновку, що юридичне значення для визначення часу, з якого присуджуються аліменти на дитину, має час звернення до суду іншого з батьків з позовом або заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Виключення із цього правила стосуються стягнення аліментів за минулий час (до пред`явлення позову)". Суд доходить висновку, що вимога про стягнення аліментів з 07.03.2025 задоволенню не підлягає, оскільки, ст. 191\~СК України чітко визначений період, за яким аліменти підлягають стягненню, а саме від дня пред`явлення позову, яким у даній справі є 10.03.2025. Пунктом 1 частини першої ст. 430\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Приймаючи до уваги ту обставину, що позивач при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі\~Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141\~ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial