Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

1.Стислий виклад позовних вимог. 21.04.2025 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що 29.01.2022 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Гвадіана» та [PERSON] укладено договір № S-00020098 (ID Договору 23049) про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису (далі Договір). Відповідно до умов кредитного Договору первісний кредитор зобов`язується надати відповідачу кредит у сумі 2 000,00 грн строком на 25 днів зі сплатою 2,5% на добу, на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. ТОВ направлено відповідачу 29.01.2022 року одноразовий персональний ідентифікатор № F992421 на номер мобільного телефону, вказаний ним в заявці на отримання кредиту [NUMBER] , який введено позичальником у відповідне поле на сайті первісного кредитора 29.01.2022 року. Таким чином, кредитний Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним Договором. Виконання первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 2 000,00 грн відповідачеві підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн», як технологічного оператора платіжних послуг сервісу «Platon», якою повідомлено про успішність транзакції. 07.05.2024 року між первісним кредитором (ТОВ «ФК «Гвадіана») та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Гвадіана» відступає ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників і до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № S-00020098 від 29.01.2022 року, що підтверджується Договором факторингу № 1 від 07.05.2024 року, витягом з Реєстру прав вимог від 07.05.2024 року та платіжною інструкцією, як доказ оплати права грошової вимоги згідно Договору факторингу № 1 від 07.05.2024 року. Паспорт споживчого кредиту у Розділі 6 «Додаткова інформація» містить інформацію про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, зокрема, встановлена процентна ставка, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту, а саме: 2,50 % в день, яка нараховується на початкову суму кредиту, нараховується і за період прострочення, але не більше 90-ти календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними кредитним Договором. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. За Договором загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви становить 7 750,00 грн, яка складається з: 2 000,00 грн - заборгованість по кредиту; 5 750,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом за період 29.01.2022 року по 24.05.2022 року, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4\~000,00 гривень. Розрахунок заборгованості по несплаченим відсоткам: 2 000,00*2,5%*115 (днів) = 5 750,00 грн - відсотки за користування кредитом. Нарахування відсотків здійснювалось у відповідності до умов Договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № S-00020098 від 29.01.2022 року та додатків до нього, та припинилось на 90 календарний день, починаючи з першого дня прострочення відповідно до умов Договору та паспорту споживчого кредиту. Позовна заява подана через систему «Електронний суд». 2.Рух справи в суді. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2025 року, справа передана на розгляд головуючому судді Шептицькій Н.В. (ас 49). 22.04.2025 року на запит суду надійшла відповідь з ЄДДР про місце реєстрації відповідача (ас 50), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ, згідно частини 1 статті 27 ЦПК України. Ухвалою головуючої судді від 22.04.2025 року позовна заява прийнята до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи в судовому засіданні призначено на 20.05.2025 року (ас 51-52), який ухвалою суду від 20.05.2025 року відкладено на 11.06.2025 року (ас 61-62), який ухвалою суду від 11.06.2025 року відкладено на 07.07.2025 року (ас 72-73). Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (ас 5). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, зокрема через неодноразові оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (ас 67, 78). Відзиву на позовну заяву не подав. Суд ухвалив: проводити заочний розгляд справи у відсутності учасників справи, згідно п. 3 ч. 8, ч. 11 ст. 128,\~ч.ч. 1, 4 ст. 223, ч. 1 ст. 279 ЦПК України, на підставі статті 280 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч.4, 5\~ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 11.07.2025 року - дата складення повного судового рішення. 3.Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд встановив наступне. 29.01.2022 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Гвадіана» та [PERSON] укладено договір № S-00020098 (ID Договору 23049) про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов кредитного Договору первісний кредитор зобов`язується надати відповідачу кредит у сумі 2 000,00 грн строком на 25 днів зі сплатою 2,5% на добу, на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Паспорт споживчого кредиту у Розділі 6 «Додаткова інформація» містить інформацію про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, зокрема, встановлена процентна ставка, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту, а саме: 2,50 % в день, яка нараховується на початкову суму кредиту, нараховується і за період прострочення, але не більше 90-ти календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. ТОВ направлено відповідачу 29.01.2022 року одноразовий персональний ідентифікатор № F992421 на номер мобільного телефону, вказаний ним в заявці на отримання кредиту [NUMBER] , який введено позичальником у відповідне поле на сайті первісного кредитора 29.01.2022 року. Таким чином, кредитний Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним Договором. Виконання первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 2 000,00 грн відповідачеві підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн», як технологічного оператора платіжних послуг сервісу «Platon», якою повідомлено про успішність транзакції. 07.05.2024 року між первісним кредитором (ТОВ «ФК «Гвадіана») та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Гвадіана» відступає ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників і до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № S-00020098 від 29.01.2022 року. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. За Договором загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви становить 7 750,00 грн, яка складається з: 2 000,00 грн - заборгованість по кредиту; 5 750,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом за період 29.01.2022 року по 24.05.2022 року. Розрахунок заборгованості по несплаченим відсоткам: 2 000,00*2,5%*115 (днів) = 5 750,00 грн - відсотки за користування кредитом. Нарахування відсотків здійснювалось у відповідності до умов Договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № S-00020098 від 29.01.2022 року та додатків до нього, та припинилось на 90 календарний день, починаючи з першого дня прострочення відповідно до умов Договору та паспорту споживчого кредиту. Встановлені обставини\~підтверджуються дослідженими\~в судовому\~засіданні письмовими\~доказами:\~Договором №S-00020098 надання коштів у позику від 29.01.2022 року з додатками (ас 7-16), паспортом споживчого кредиту від 29.01.2022 року (ас 16зв-18), анкетою [PERSON] від 03.03.2018 року (ас 19), паспортом [PERSON] (ас 20-21), довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК» «Гвадіана» від 29.01.2022 року (ас 22), інформаційною довідкою від 13.05.2024 року (ас 23), Договором факторингу №1 від 07.05.2024 року (ас 24-26), реєстром прав вимоги від 07.05.2024 року (ас 27), актом приймання-передачі Реєстру Боржників від 07.05.2024 року (ас 28), актом приймання-передачі прав вимоги від 07.05.2024 року (ас 29), актом приймання-передачі Документації від 07.05.2024 року (ас 30), актом приймання-передачі Реєстру Боржників від 07.05.2024 року до Договору факторингу №1 від 07.05.2024 року (ас 31), актом приймання-передачі прав вимоги за Договором факторингу №1 від 07.05.2024 року (ас 32), платіжною інструкцією №6141 від 07.05.2024 року (ас 33), реєстром прав вимоги від 07.05.2024 року (ас 34-35), довідкою від 07.05.2025 року (ас 36). Відповідач встановлені обставини, як і розрахунок заборгованості, не заперечив та не спростував, хоча суд надав йому таку можливість відповідно до вимог ЦПК України. 4. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( [PERSON] ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за Договором (перед позивачем за Договором факторингу), внаслідок чого утворилась заборгованість. 5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1\~ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4\~ст.203 ЦК України). Згідно ч.1\~ст.627 ЦК України\~та\~ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст.204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ч.1\~ст.212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). За змістом ст.ст.626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2\~ст.639 ЦК України). Абзац 2 ч.2\~ст.639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. У\~ст.526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~ст.1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію»\~(далі - Закон). Згідно п.6 ч.1\~ст.3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону). Відповідно до ч.3\~ст.11 Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Згідно ч.6\~ст.11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8\~ст.11 Закону\~у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону\~визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ст.64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Згідно частиною першою\~ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1\~ст.1056-1 ЦК України). Згідно ч.1\~ст.1049 ЦК України,\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до ст.89\~ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6.Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 29.01.2022 року між ТОВ «Гвадіана» і відповідачем було укладено Кредитний договір на зазначених вище умовах. Первісний кредитор - ТОВ «Гвадіана» відступив позивачу своє право грошової вимоги до відповідача, згідно Договору факторингу. Відтак, ТОВ «Цикл Фінанс», як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за укладеним ним Кредитним договором. Враховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів (частини коштів) ні на рахунки ТОВ, ні на рахунки попереднього кредитора він не надав, хоча суд надав йому таку можливість згідно вимог ЦПК України, а тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором необхідно задовольнити. 7.Розподіл судових витрат. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2\~422,40 грн, який слід стягнути з відповідача на його користь, відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України. 8.Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви щодо витрат на правову допомогу. У позовній заяві позивач навів попередній (орієнтований) розмір судових витрат, які він поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, сума витрат на правничу допомогу з яких складає 4 000 гривень. Відповідні докази представник позивача подав до суду разом із позовною заявою. Отже, представником позивача дотримано вимоги ст.ст.\~134,\~141 ЦПК України\~щодо заявлення вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу. Судом на: підставі Договору №23/08/24 про надання правничої допомоги від 23.08.2024 року (ас 37-39) і Додаткових угод до нього (ас 39зв, 40), Акту №209 прийому-передачі наданих послуг (ас 41), платіжної інструкції від 14.03.2025 року (ас 42), Довіреності від 03.01.2025 року (ас 43), Виписки з ЄДРЮО ФОП та ГФ (ас 44), Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (ас 45), встановлено, що позивач поніс витрати на правничу допомогу в даній справі в розмірі 4\~000,00 грн. При визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру. Оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, а також підтвердження таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи. З урахуванням обставин у цій справі, зокрема, складності справи, обсягу наданих адвокатських послуг і виконаних робіт у межах судового розгляду, кількість часу затраченого адвокатом на фактичне надання правової допомоги, з урахуванням ціни позову, беручи до уваги задекларовані в п.6 ч.3\~ст.2 ЦПК України\~і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне заяву ТОВ про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 гривень. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги відповідачем подано не було.

Outcome: approved