Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

28.01.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Москаленко М.С. звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за кредитним договором №7784575 в розмірі 41400гривень, з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5000 сума заборгованості за пенею, штрафами; за договором позики №2878654 в розмірі 23625гривень, з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2625,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 14000 сума заборгованості за пенею; а всього у загальному розмірі 65025гривень та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13.04.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір 7784575. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 10 Кредитного договору. Відповідно до п.2.1 п.2 кредитного договору, кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.п.2.4. п.2 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 2.1. п.2 Кредитного договору. Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (п.п. 9.8 Кредитного договору), які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови Кредитного Договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Зазначає, що 21.11.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу № 21112024 у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 21.11.2024 до Договору факторингу 21112024 від 21.11.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 41400 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26400 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5000 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами. Крім того вказує, що 21.04.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір Позики № 2878654. Згідно п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 21 Договору позики Цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Зазначає, що 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №31 від 25.09.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23625гривень, з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2625 грн. - сума заборгованості за відсотками; 14000 грн. - сума заборгованості за пенею. Стверджує, що всупереч умовам зазначених договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану суму заборгованості за договорами та понесені судові витрати. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2025 року справа передана для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 29.01.2025 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 11.04.2025 від представника відповідача [PERSON] адвоката Василець М.С. надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову, покликаючись на таке. Зокрема зазначає щодо неправомірно нарахованих позивачем штрафу/пені за Договором №7784575 від 13.04.2024 року у розмірі 5 000,00 грн. за період прострочення з 21.11.2024 по 31.12.2024 та за Договором № 2878654 від 21.04.2024 року у розмірі 14 000,00 грн. за період прострочення з 21.11.2024 по 31.12.2024, оскільки позивачем не враховано положень п.18 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України, відповідно до яких у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також вказує на відсутність належних доказів по договору 7784575 від 13.04.2024. Зокрема, надані докази, що містяться в матеріалах справи: Договір про надання споживчого кредиту, Паспорт споживчого кредиту (хоча розрахунку первісного кредитора про нарахування відсотків, ставку, строк нарахувань, матеріали справи не містять); Договір факторингу № 21112024 від 21.11.2024 року, сторінки 1,2,3,4,10 (тобто Договір наданий не в повному обсязі, що не є достатнім та обґрунтованим доказом переходу прав вимоги до Позивача); Витяг з Реєстру боржників (без підпису та печатки первісного кредитора). Звертає увагу суду, що не можна визнати належним доказом на підтвердження факту переходу права вимоги від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитним договором № 7784575 наданий позивачем витяг з Реєстру прав вимоги від 21.11.2024 до договору факторингу № 21112024, зважаючи на те, що у цьому витягу зазначені лише прізвище позичальника, номер кредитного договору та сума боргу, але не вказано дату кредитного договору, станом на яку дату нараховано заборгованість, залишок заборгованості на початок та кінець кожного періоду, всі суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, напрямки та підстави їх нарахування та відсутні відомості про те, що матеріали кредитної справи (з даними про погашення кредиту та інше) передавались новому кредитору, як це передбачено ч. 1 ст. 517 ЦК України. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за Договором факторингу на етапі відступлення прав вимоги. Також вказує на відсутність доказів відступлення права вимоги та факту набуття права вимоги за договором № 2878654 від 21.04.2024 року. Зокрема, відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Відповідно до матеріалів справи, 21.04.2024 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідач уклали договір позики № 2878654 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21. Строк цього договору закінчується 14 червня 2022 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. В якості доказів Позивач надав: Договір Позики №2878654 від 21.04.2024 року, Додаток 1 Графік платежів (хоча розрахунку первісного кредитора про нарахування відсотків, ставку, строк нарахувань, матеріали справи не містять); Договір факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, сторінки 1, 2, 4, 7, 8 (тобто Договір наданий не в повному обсязі, що не є достатнім та обґрунтованим доказом переходу прав вимоги до Позивача); Додаткові угоди до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року: № 2 від 28 липня 2021 року; № 7 від 13 червня 2022 року; № 37 від 25 вересня 2024 року (у яких відсутня інформація про визначені вимоги і до яких саме боржників); Витяг з Реєстру боржників № 31 від 25.09.2024 року (без підпису та печатки первісного кредитора). Звертає увагу суду, що не можна визнати належним доказом на підтвердження факту переходу права вимоги від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитним договором № 2878654 наданий Позивачем витяг з Реєстру прав вимоги № 31 від 25.09.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, зважаючи на те, що у цих витягах зазначені лише прізвище позичальника, номер кредитного договору та сума боргу, але не вказано дату кредитного договору, станом на яку дату нараховано заборгованість, залишок заборгованості на початок та кінець кожного періоду, всі суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, напрямки та підстави їх нарахування та відсутні відомості про те, що матеріали кредитної справи (з даними про погашення кредиту та інше) передавались новому кредитору як це передбачено ч.1 ст. 517ЦКУкраїни. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за Договором факторингу на етапі відступлення прав вимоги. Зазначає, що на момент укладення Договору про відступлення права вимоги від 14.06.2021 боргові зобов`язання відповідача за Кредитним договором № 2878654 від 21.04.2024 ще не існували, відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором. Із наведеного вище слідує, що вимога на момент укладення договору факторингу мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до [PERSON] на момент укладення договору факторингу від 14.06.2021 року не було, і сторони не могли передбачити, що 21.04.2024 цим товариством буде укладено кредитний договір № 2878654 з відповідачем. Також покликається на те, що доказів оплати послуг (фінансування) за договорами факторингу матеріали справи не містять. Крім того, відсутні докази здійснення оплати по реєстрам боржників за кожним договором факторингу. Таким чином, представником позивача не надано беззаперечних і достатніх доказів, які б доводили обґрунтування позовних вимог, зокрема факту отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до [PERSON] за даними договорами. З огляду на наведене, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Василець М.С. в судове засідання не з`явилися, були своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у відзиві на позовну заяву представник відповідача просила суд розглянути справу без участі відповідача та представника відповідача. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 13.04.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] (відповідачем у справі) укладено Договір про надання споживчого кредиту №7784575, відповідно до умов якого (п.1.2 Договору) на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 10000гривень (п.1.3 Договору). Строк кредиту 360дні. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п.1.4 Договору). Згідно п.1.5 Договору тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 2,20 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; знижена процентна ставка 1,65 % в день та застосовується відповідно до умов, встановлених цим договором. Відповідно до п.2.1 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з п.2.4 Договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1 Договору. 21.11.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу №21112024 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Так, відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу 21112024 від 21.11.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №7784575 в сумі 41400 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26400 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5000 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами. 21.04.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір позики №2878654. Згідно п.1 вищевказаного договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк, для задоволення власних потреб (без конкретної споживчої мети), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п.2 Договору, сума позики 7000гривень, строк позики 25 днів, процентна ставка 1,50 % (фіксована), яка діє протягом строку Договору, визначеного у п.2.2 Договору. Відповідно до Додатку №1 до Договору позики №2878654 від 21.04.2024 загальна вартість кредиту становить 9625гривень, з яких: 7000гривень сума кредиту; 2625 гривень проценти за користування кредитом; кількість днів у розрахунковому періоді 25. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу № 14/06/21 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. 25.09.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Додаткову угоду №37 до Договору факторингу № 14/06/21, яка є невід`ємною частиною Договору. Положення даної додаткової угоди діють виключно щодо Реєстру Боржників 331 від 25.09.2024 та Реєстру Боржників 332 від 25.09.2024 і не змінюють порядок оплати інших реєстрів. Так, відповідно до Реєстру боржників №31 від 25.09.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором позики №2878654 в сумі 23625гривень, з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2625 грн. - сума заборгованості за відсотками; 14000 грн. - сума заборгованості за пенею. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією Договору про надання споживчого кредиту №7784575 від 13.04.2025 (а.с.7-16); копією паспорта споживчого кредиту (а.с.17-19); копією Договору факторингу №21112024 від 21.11.2024 (а.с.20-22); копією Акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 12 за Договором факторингу №21112024 від 21.11.2024 (а.с.23); витягом з Реєстру боржників Договору факторингу №21112024 від 21.11.2024 (а.с.24); розрахунком заборгованості за кредитним договором №7784575 від 13.04.2025; копією Договору позики №2878654 від 21.04.2024 з Додатком №1 до такого (а.с.31-34); копією Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.35-37); копією Додаткової угоди №37 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.40); копією Акту прийому-передачі Реєстру Боржників №31 від 25.09.2024 за Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.41); витягом з Реєстру боржників №31 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.42); розрахунком заборгованості за Договором позики №2878654 від 21.04.2024 (а.с.43). Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані наступними нормами права. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. У відповідності до частини 1\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 статті\~1054\~та частини 2 статті\~1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В статті 610 ЦК України, зазначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. У відповідності до частини першої статті 516 ЦК України зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вищенаведені положення закону та встановлені судом фактичні обставини справи, з огляду на те, що відповідач [PERSON] в порушення умов вищевказаних договорів належним чином своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та процентів, передбачених договорами, не виконує, внаслідок чого має заборгованість, яка в добровільному порядку відповідачем не погашена, беручи до уваги те, що до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача як боржника за вказаними договорами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за основною сумою боргу та відсотків, є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в цій частині, а саме: - за кредитним договором №7784575 в розмірі 36400 гривень, з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за Договором позики №2878654 в розмірі 9625, з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2625,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Щодо доводів представника відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, про те, що позивачем не надано беззаперечних і достатніх доказів, які б доводили обґрунтуваннях позовних вимог, зокрема доказів відступлення права вимоги та факту переходу права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за вищевказаними договорами, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч.2 ст.80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. На підтвердження заявлених позовних вимог позивач надав суду документи щодо надання кредиту позичальнику, зокрема, вказані вище договори. Окрім того, позивачем до позовної заяви додано витяги з реєстру боржників, з якими і пов`язано набуття позивачем права вимоги та розрахунки заборгованості. Так, згідно наданого позивачем витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №21112024 від 21.11.2024 (а.с.24) та розрахунку заборгованості за кредитним договором №7784575 від 13.04.2024 за період з 21.11.2024 по 31.12.2024 (а.с.25), станом на 31.12.2024 заборгованість відповідача [PERSON] за Кредитним договором №7784575 від 13.04.2024 не погашена, залишок заборгованості складає 41400гривень, з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5000 сума заборгованості за пенею; сплачено 0,00гривень. Згідно наданого позивачем витягу з Реєстру боржників №31 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.42) та розрахунку заборгованості за кредитним договором №2878654 від 21.04.2024 за період з 25.09.2024 по 31.12.2024 (а.с.43), станом на 31.12.2024 заборгованість відповідача [PERSON] за Договором позики №2878654 від 21.04.2024 не погашена, залишок заборгованості складає 23625гривень, з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2625,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 14000 сума заборгованості за пенею; сплачено 0,00гривень. В свою чергу, відповідач не надала суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт надання їй кредиту в розмірі, визначеному договорами, доказів належного чи часткового виконання зобов`язань по сплаті кредитів відповідачем також не надано до суду, вказані розрахунки не спростовані відповідачем із поданням відповідних своїх розрахунків або будь-яким іншим доказом. Також суд зазначає, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до відповідача за Кредитним договором №7784575 та за Договором позики №2878654, а саме: копію Договору факторингу №21112024 від 21.11.2024, копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 12 за Договором факторингу №21112024 від 21.11.2024, витяг з Реєстру боржників Договору факторингу №21112024 від 21.11.2024, копію Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, копію Додаткової угоди №37 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників №31 від 25.09.2024 за Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, витяг з Реєстру боржників №31 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. Оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як новий кредитор, набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за укладеними договорами у відповідних сумах, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами. За приписами ст. 204 ЦК України, яка регламентує презумпцію дійсності правочину, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Так як договори факторингу, якими обґрунтовуються позовні вимоги у цій справі, на час вирішення спору є дійсними, у судовому порядку недійсними не визнавалися та доказів щодо їх нікчемності (невідповідності умов імперативним вимогам законодавства) суду не надавалося, суд вважає, що відповідні договори є дійсними та таким, що регламентують правовідносини, ними визначені. При цьому, за умовами вищевказаних договорів факторингу перехід права вимоги (набуття права вимоги) відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі відповідного Реєстру боржників. Надання позивачем не повних текстів договорів факторингу та відсутність підписів первинних кредиторів у витягах з реєстрів боржників не спростовує позовні вимоги, адже надані витяги з договорів безпосередньо стосуються правовідносин учасників судового розгляду стосовно обсягу прав вимоги до відповідача, які передаються позивачу, та дозволяють суду об`єктивно визначити підставність заявлених у справі вимог. З огляду на наведене, суд відхиляє доводи відповідача в цій частині. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача нарахованих позивачем штрафу/пені за Договором № 7784575 від 13.04.2024 року у розмірі 5 000,00 грн. за період прострочення з 21.11.2024 по 31.12.2024 та за Договором № 2878654 від 21.04.2024 року у розмірі 14 000,00 грн. за період прострочення з 21.11.2024 по 31.12.2024, то суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити, з огляду на таке. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року\~в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено і такий діє по даний час. Пунктом 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, відповідач підлягає звільненню від сплати пені (штрафу) на підставі п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №7784575 в розмірі 36400 гривень, з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; за Договором позики №2878654 в розмірі 9625, з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2625,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; а всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 46025гривень. Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог,\~понесені позивачем\~та документально\~підтверджені судові\~витрати по\~сплаті судового\~збору на\~суму 2143,23\~гривень (3028х46025/65025=2143,23).

Outcome: partial