Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом за яким просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 52659.09 грн., судовий збір у розмірі 2422 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 16000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.08.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] , укладено кредитний договір №1136836, відповідно до умов якого, останній отримав кредит у розмірі 33000 грн., для особистих потреб, на строк 731 днів, строк повернення 12.08.2025 року, зі сплатою за користування кредитом. Відповідач порушив умови кредитного договору, а тому утворилась заборгованість за кредитом 25659.09 грн. 31.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та Товариством з обмежено відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" було укладено договір №31012025 про відступлення права вимоги за кредитними договорами до боржників, тобто і до відповідача [PERSON] . На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 01.05.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторони у судове засідання не явилися. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Повідомлень щодо поважності причин відсутності до суду не надходило. За даними Демографічного реєстру відповідач зареєстрований за адресою, куди надсилались судові повістки та не отримувались відповідачем. Поштовий конверт повернувся на адресу суду без вручення із зазначення «адресат відсутній за вказаною адресою», тому, суд вважає, що відповідач не з`явилася в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до\~ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. У відповідності до ч. 5ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Ухвалою судді від 01.05.2025 року провадження у вказаній справі було відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. чмааЗгідно з ч. 8\~ст. 178 ЦПК Україниу\~разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК Україниу\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1\~ст. 280 ЦПК Українисуд\~може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з`ясувавши обставини справи дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно матеріалів справи 12.08.2023 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] , укладено кредитний договір №1136836, відповідно до умов якого, останній отримав кредит у розмірі 33000 грн., для особистих потреб, на строк 731 днів, з кінцевим терміном повернення 12.08.2025 року. Відповідач порушив умови кредитного договору, а тому утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 52659.09 грн. 31.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРАДИТ» та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" було укладено договір №1136836 про відступлення права вимоги за кредитними договорами до боржників, тобто ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступив на користь ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" належні йому права вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором №1136836 від 12.08.2023 року, а ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" приймає належні ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, згідно реєстру боржників до [PERSON] заборгованість становить 52659.09 грн., заборгованість за тілом кредиту 29126.20 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги складає 22926.43 грн., заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги 606.46 грн. Зі змісту ст.\~626,\~638 ЦК України, слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Законом України«Про електроннукомерцію»\~визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст. 12 цього\~Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частина 5ст.11Закону України«Про електроннукомерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до частини першої\~статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом\~статті 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Так, згідно зі ст.\~526,\~530,\~610, ч. 1 ст.\~612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтями\~1049,\~1054 ЦК України, передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2ст. 1054\~ЦК України). Таким чином, дослідивши надані докази в їх сукупності, беручи до уваги вище вказане, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 16000 грн. Згідно зіст.133\~ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З ч.1\~ст.137 ЦПК України\~вбачається, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Понесені позивачем витрати на правову допомогу підтверджуються копією договору про надання правової допомоги, витягом з акту про надання юридичної допомоги, заявкою на надання юридичної допомоги, платіжним дорученням. Ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (даліЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Крім того, у рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. ЦПК України\~передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Суд також повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Як вбачається із матеріалів справи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «Факторинг Партнерс» долучено до позовної заяви: копію Договору про надання правової допомоги від 02.07.2024 року № 02-07/2024, детальний опис (обсяг) вартості послуг: рахунок на оплату, заявку про надання юридичної допомоги, акт про надання юридичної допомоги. Дана справа відповідно до п. 2 ч. 6\~ст.19 ЦПК України\~належить до справ незначної складності, у спорах про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання судова практика є сталою, не потребує вивчення великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратила би значний час, тому суд дійшов висновку проте, що правова допомога 16000 грн, не відповідає критерію розумності їх розміру з урахуванням складності цієї справи. Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Отже, з відповідача на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» необхідно стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн, а всього 8422,40 грн.

Outcome: approved