Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , з 25.12.2015 року до дня смерті останнього [INFO] , разом за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер його дід [PERSON] . На момент своєї смерті дід був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою разом із дідом був зареєстрований та постійно проживає до теперішнього часу і сам позивач [PERSON] . Дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO] . До її смерті вони проживали втрьох однією сім`єю у вказаній квартирі, а тому позивач просить встановити факт постійного проживання з дідусем однією сім`єю вдвох саме після смерті бабусі [INFO] . Встановлення вказаного факту необхідно позивачеві для оформлення спадщини як спадкоємцю четвертої черги, оскільки у складі спадщини, що залишилася після смерті діда є нерухоме майно, а саме: 2/5 частки чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS] . 1/5 частка цієї квартири знаходилася у власності спадкодавця, друга 1/5 частка була оформлена за його дружиною [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік, [PERSON] на підставі ч.3 статті 1268 ЦК України, який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Іншими співвласниками квартири по 1\\5 частці є сам позивач, та відповідачі - [PERSON] (його мати) та [PERSON] (його сестра). Заповіту [PERSON] за життя не складав, а тому має місце спадкування за законом. Його мати як спадкоємиця І черги після померлого батька не була зареєстрована та не проживала в цій квартирі, з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, тобто не приймала спадщину в установленому законом порядку. Інших спадкоємців першої - третьої черги в діда немає. Позивач є єдиним спадкоємцем, який звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого діда, як спадкоємець четвертої черги, який більше десяти років проживав однією сім`єю і був зареєстрований разом із спадкодавцем. Позивач є інвалідом І групи, має травму хребта, пересувається за допомогою інвалідного візка, і не може самостійно пересуватися та себе утримувати. Саме дідусь і бабуся здійснювали за ним постійний догляд, годували й надавали допомогу в лікуванні. Після смерті бабусі тільки спадкодавець [PERSON] до дня своєї смерті постійно доглядав за позивачем. Вони мали спільний бюджет, спільно харчувалися й утримували спільну власність. Вказаний факт може бути підтверджений свідками - сусідами по будинку, а також і самими відповідачками, які цей факт не оспорюють. Однак нотаріус видав йому постанову про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки факт постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж 5 років має бути встановлений виключно в судовому порядку. В зв`язку з викладеним, позивач просить суд встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю з [INFO] по день смерті останнього [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 1-6). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справи про дату і час судового засідання. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали письмові заяви, в яких позовні вимоги визнали, підтвердили факти, викладені в позовній заяві та не заперечували проти задоволення позову. Представник Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області - селищний голова Д.Діхтяр подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та при ухваленні рішення, поклався на розсуд суду. Заперечень проти задоволення позову не висловлював. Відповідно до ч.3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне: Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Комсомольське Зміївського району Харківської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 14.08.2003 року, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 19.04.2010 року Зміївським РВ ГУМВС України в Харківській області, (а.с.10-12) Згідно Довідки МСЕК серії 12ААА №477029 від 27.11.2017 року [PERSON] , [INFO] , є інвалідом І групи А з 13.10.2017 року, за загальним захворюванням безстроково (а.с.13-14) Батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження (повторно) серії [NUMBER] , виданим 02.04.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис про народження №99 від 22.04.1987 року, вчиненого Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, Свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданим 02.04.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис про народження №12 від 22.04.2010 року. (а.с. 17, 18) Шлюб між батьками позивача було розірвано 04.07.1994 року, після чого мати вийшла заміж повторно та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Зміївським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області 04.07.1997 року, актовий запис про розірвання шлюбу №160 від 04.07.1997 року, та Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області 14.04.2008 року, актовий запис про шлюбу №33 від 14.04.2008 року. (а.с. 42, 43) Відповідач [PERSON] , (мати позивача) з 17.06.2008 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 13.05.2008 року Зміївським РВ ГУМВС України в Харківській області. (а.с. 39-41) Відповідач [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою позивача, що підтверджується Свідоцтвом про народження (повторно) серії [NUMBER] , виданим Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 14.05.2021 року, актовий запис про народження №149 від 06.08.1992 року вчиненого Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, та змінила прізвище на підставі Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом Центру надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області 23.06.2022 року, актовий запис про шлюб №07 від 23.06.2022 року. (а.с. 46, 47-48, 49) Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру Слобожанської територіальної громади №2024/007821867 від 03.07.2024 року. (а.с. 45). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого 24.10.2022 року відділом Центру надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 19) Його дружина [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого року виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис про смерть 203 від 28.12.2015 року. (а.с. 20) [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 23.07.1982 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Комсомольською селищною радою Готвальдівського району Харківської області 23.07.1982 року, актовий запис про шлюб №63 від 23.07.1982 року. (а.с. 21) Станом на момент своєї смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою разом з ним на момент його смерті [INFO] був зареєстрований [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Довідкою Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області №01-21/704 від 22.12.2022 року. (а.с. 27-28) Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 18.10.2006 року виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації №12198784 від 18.10.2006 року, Технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності, співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , по 1/5 частці є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (відповідач [PERSON] ), [PERSON] (позивач [PERSON] ), [PERSON] (відповідач [PERSON] ). (а.с. 23-26) З Акту обстеження від 12.10.2024 року, письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , доданої фототаблиці вбачається, що в квартирі [ADDRESS] , 2015 року постійно мешкали [PERSON] та його онук [PERSON] , та за час сумісного мешкання [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, та мали спільний бюджет. [PERSON] , будучи інвалідом І групи та постійно перебуваючи в інвалідному візку, часто з дідусем біля під`їзду відпочивали та спілкувалися з сусідами та мешканцями будинку. Сім`я, що мешкає в квартирі дуже дружня та ввічлива з усіма сусідами та мешканцями кварталу. [PERSON] за життя був доброзличловою людиною та з особою любов`ю піклувався за онука-інваліда. (а.с. 29-38). 13.01.2024 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області І.Сапка із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , який помер 21.10.2022 року Приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу І.Сапком було заведено спадкову справу №71844175, відомості про реєстрацію якої внесено до Спадкового реєстру 13.01.2024 року, номер витягу 75415786. Відомості про наявність інших спадкоємців, які б звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, в матеріалах нотаріальної справи відсутні. (а.с. 75-92) . Постановою приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Сапком Ігорем Миколайовичем від 13.01.2024 року відмовлено позивачу [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , на 2/5 частки чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю можливості нотаріусом самостійно встановлювати факт проживання [PERSON] однією сім`єю разом з [PERSON] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. (а.с. 15-16) Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне: Згідно ч.1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до пунктів 1-4 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд має вирішити, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст.ст.76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В даному випадку спірним є факт спільного проживання позивача [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю з 25.12.2015 року до часу відкриття спадщини, тобто по день його смерті [INFO] . Відповідно до ч.2 статті 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1264 Цивільного кодексус України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційний Суд України у рішенні від 03.06.1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї") вказав, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю (правова позиція Верховного Суду, викладена у поставнові від 18 січня 2022 року у справі №640/6766/18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Обов`язковою умовою є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. В судовому засіданні належними й допустимими доказами доведено факт постійного проживання позивача [PERSON] з 14.08.2003 року за адресою: [ADDRESS] разом зі спадкодавцем [PERSON] , та однією сім`єю, починаючи з 25.12.2015 року до дня смерті спадкодавця [INFO] . Метою встановлення вказаного факту є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує для позивача юридичні наслідки; а чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж 5 років. За таких обставин, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. За встановлених обставин, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до положень статті 141 ЦПК України судові витрати по справі слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved