Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

У червені 2025 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі також - ТОВ «ФК «ЕЙС», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідачка, клієнт, позичальник, боржник) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 40 232,57 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 12.03.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 23114912. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01. 28.11.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 19, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020, а інші умови договору залишились незмінні. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022, а інші умови договору залишились без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. 31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023, а інші умови договору залишились без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. 31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» №31/0724-01. 29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 29/05/25-Е відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до відповідачки, а саме позивач набув права грошової вимоги за кредитним договором № 23114912 від 12.03.2023 в сумі 40 232,57 грн, з яких: 7 799,80 грн - заборгованість по кредиту; 32 432,77 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Ухвалою суду від 08.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки направлялась ухвала про відкриття провадження, яка повернулась з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Отже ураховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи, та неподання нею у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 12.03.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (товариством) [PERSON] (клієнтом) було кредитний договір № 23114912 предметом якого є надання товариством клієнту кредиту в розмірі 7 800 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається на строк до 1857 днів (дисконтний період 30 днів, з можливістю пролонгації), мета кредиту - на споживчі цілі, за користування кредитом клієнт сплачує товариству процентну ставку (дисконтна процентна ставка: 3,65% - 766,50%; індивідуальна процентна ставка: 383,25% -766,50%; базова процентна ставка: 766,50 %; після закінчення дисконтного періоду: 1087,70 %), тип процентної ставки фіксований. Відповідачка здійснила оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці які обов`язкові для заповнення. Сторони домовилися, що всі документи щодо надання кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить 1 180 грн, загальні витрати за кредитом - 180 грн. Реальна річна процентна ставка - 649 %. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019. ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2019 уклали додаткову угоду № 19, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020, при цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022, при цьому інші умови договору залишились без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. 31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023, а інші умови договору залишились без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. 31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024. З урахуванням визначених строків дія цього договору та додаткових угод до нього і його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії . Предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Пунктом 1.2 договору факторингу від 28.11.2018 визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Відповідно до пункту 1.5 договору факторингу, реєстр прав вимоги - означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Реєстр не є разовим документом, оскільки договір факторингу передбачає (не забороняє) можливості їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності сторін. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 233 від 13.06.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових умов до нього) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки. Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018 по 31.12.2024. Тобто, право вимоги за кредитом № 231149012 від 12.03.2023 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 13.06.2023, відповідно до підписання сторонами реєстру прав вимоги № 233. Підписання сторонами реєстру прав вимоги засвідчили передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанси» укладено договір факторингу № 31/0724-01, строк дії якого закінчується 31.12.2024. Відповідно до з реєстру прав вимоги № 2 від 31.07.2024 до Договору факторингу № 31/0724 від 31.07.2024 від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанси» перейшло право вимоги до відповідачки. Підпункт 5.3.3. договору факторингу передбачає, що фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, у тому числі відступити право вимоги на користь третіх осіб. 29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанси» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн фіанс» відступило позивачу право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 231149012 від 12.03.2023, у відповідності до умов якого до нового кредитора перейшло право вимоги до відповідачки. Первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимог до позичальника, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договором, та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржника стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 231149012 від 12.03.2023 на суму 40 232,57 грн, з яких: 7 799,80 грн - заборгованість по кредиту; 32 432,77 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у визначені договорами строки відповідачка не виконала. Однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка полягає у визнанні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договори і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої домовленості, яка знайшла своє вираження у статтях 3, 6, 626, 627, 628, 629, 638 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). За приписами статті 628 цього Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За положеннями частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом установлено 12.03.2023 відповідачкою було укладено кредитний договір № 231149012, який підписаний електронним підписом відповідачки, відтвореним шляхом використання відповідачкою одноразового ідентифікатора. Кредитний договірмістить усі істотні умови, передбачені законодавством для кредитного договору, зокрема, сума кредиту, розмір процентів, строки і порядок погашення кредиту, є доказом ознайомлення [PERSON] з їх предметом та усіма умовами. Відповідно до частини першої статті 509 цього Кодексу зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За загальними правилами, встановленими нормами статей 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Жодних обмежень щодо заміни кредитодавця у зобов`язанні, що випливає з кредитного договору, закон не містить, таких обмежень не встановлено і в укладеному між фінансовою установою та [PERSON] кредитному договорі. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статей 1077, 1079 цього Кодексу за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частина перша статті 1078 ЦК України визначає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а відтак доводи відповідачки про відсутність у позивача майнового права, на захист якого подано цей позов, не заслуговують на увагу і є безпідставними. За обставинами справи установлено, що [PERSON] є боржником у зобов`язанні, що виникло на підставі укладеного нею з первісним кредитором кредитного договору № 231149012 від 12.03.2023який не був нею виконаний у встановлений строк, а ТОВ «ФК «Ейс» набуло право вимоги до неї на суму заборгованості в загальному розмірі 40 232,57 грн, з яких: 7 799,80 грн - заборгованість по кредиту; 32 432,77 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. За принципом змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12, 81 ЦПК України). Відповідно до положень статті 76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України). Отже на підставі оцінки викладених у заяві по суті справи доводів і аргументів та наданих сторонами доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ «ФК «Ейс» до позичальника [PERSON] та задовольняє їх у повному обсязі. За приписами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. За подання позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, також ним понесено витрати на оплату правничої допомоги адвоката в розмірі 7 000 грн, що підтверджуються наданими суду доказами, а саме: договором про надання правової допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025; Протоколом погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025; Додатковою угодою № 25770744639 до договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025; Актом прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № № 29/05/25-01 від 29.05.2025). Клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу відповідачкою не заявлялось. Отже з огляду на результат розгляду справи суд покладає на відповідача в повному обсязі усі понесені позивачем судові витрати в загальному розмірі 9 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved