Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Герасимчук Олег Олександрович\~\~звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про визначення місця проживання дитини. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.06.2025 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини було задоволено. Рішенням не вирішено питання про судові витрати. Представник позивача у зв`язку із розглядом справи поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 47000 грн. Тому просив суд винести додаткове судове рішення, яким стягнути на користь [PERSON] (РНОКПП за ДРФО [NUMBER] ) з [PERSON] [INFO] понесені під час розгляду справи в суді першої інстанції витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 47\~000 гривень та судовий збір в розмірі 968.96 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак її представник спрямував до суду заяву, в якій просив розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення провести в його відсутності, підтримав заяву в повному обсязі та просив суд її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак його представник спрямував до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, категорично заперечує проти стягнення з відповідача судових витрат в цілому і особливо у зазначеному розмірі. Просив суд відмовити у задоволенні заяви представника позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат через недотримання вимог законодавства стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт та розгляд заяви провести у відсутність представника відповідача. Представник третьої особи Служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, спрямував до суду заяву про розгляд справи в їх відсутності. Відповідно до ч. 4\~ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку. Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Документами, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу адвоката Герасимчука О.О. являються договір про надання правової допомоги від 25.09.2024 року між адвокатом Герасимчуком О.О. та позивачем [PERSON] ; додаткова угода за №1 до договору про надання правової допомоги від 25.09.2024 року; акт приймання передачі наданих юридичних послуг від 24.06.2025 року; розрахунок часу, витраченого на надання правничої допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг) який міститься в заяві. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої\~статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Цивільне процесуальне законодавство окреслило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. ч. 2, 3\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою\~статті 137 ЦПК України. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані до заяви документи на предмет належності, допустимості й достовірності відображеної у них інформації. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Оцінюючи співмірність, реальність та пропорційність судових витрат, які просить стягнути сторона позивача, а також те, що зазначена категорія справ є справою незначної складності, що в свою чергу не потребувало додаткових зусиль та знань, а також враховуючи, що відповідач заперечував щодо розміру цих витрат, суд вважає, що визначений розмір витрат на правничу допомогу не відповідає зазначеним критеріям. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Отже, дослідивши заяву про стягнення судових витрат та додані до неї документи, враховуючи складність справи, тривалість судових засідань та обсяг виконаної роботи, суд вважає, що розмір заявлених\~\~витрат на правничу допомогу в сумі 47000 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і неспівмірні із виконаною роботою в суді. Ураховуючи наведене, оцінивши подані докази на підтвердження понесених витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, суд доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи в суді, підлягають зменшенню до 12000 гривень. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 968 грн 96 коп, то суд зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 червня 2025 року було вирішено питання щодо стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору, а тому в даній вимозі слід відмовити. Враховуючи те, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення та часткове задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн.

Outcome: partial