Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «Приват Банк» Ніколенко В.В. звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.09.2011 яка складається з тіла кредиту в сумі 144499,67 грн. та судовий збір. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, підписавши анкету-заяву №б/н від 01.09.2011, якою приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. На підставі вищевказаної анкети-заяви 18.07.2014 відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 07/18, ти Універсальна WORLD, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 185\~000 грн. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні кредитні картки: № [NUMBER] , строк дії 07/23, тип Універсальна GOLD, № [NUMBER] , строк дії 11/24, тип Універсальна GOLD. В процесі користування рахунком відбулась зміна відсоткової ставки на 40,8% річних. 02.02.2021 відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, заперечень щодо відсоткової ставки не подавав, частково погашав заборгованість. Також, 02.02.2021 відповідач власноруч на планшеті підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримав додаткову кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 01/24, тип MasterCard World Black Edition, а також погодив інші суттєві умови користування кредитним рахунком. На момент підписання заяви відповідач вже мав заборгованість. З 02.02.2021 відсотки нараховувались відповідно до п.1.3 Умов в розмірі 36,0%. Позивач вважає укладений між сторонами договір змішаним, містить умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). За змістом позову, в порушення умов договору та ст.509, 526, 527, 530, 629,1054 ЦК України відповідач зобов`язання не виконав, не надав своєчасно кошти для погашення заборгованості за кредитом та іншими витратами, у зв`язку із чим позивач скористався своїм правом вимагати виконання боргових зобов`язань (ст. 1050, 1054 ЦК України). Станом на 19.11.2024 відповідач має заборгованість в сумі 144499,67 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту. З вказаних підстав, оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання умов договору, укладеного між сторонами, який не розірваний, крім того, заходи досудового врегулювання спору не є обов`язковими у зазначених правовідносинах, представник позивача просить задовольнити позов у визначений спосіб. Ухвалою судді від 08.01.2025 позовну заяву АТ КБ «Приват Банк» залишено без руху, наданий строк для усунення недоліків. Недоліки усунуто вчасно. Ухвалою судді від 27.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 01.04.2025 від представника позивача АТ КБ «Приват банк» Будьонного В.С. через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із здійсненням позасудового врегулювання спору. 20.05.2025 від представника позивача АТ КБ «Приват банк» Годованика Б.О. через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з уточненням позовних вимог. 12.06.2025 від представника позивача АТ КБ «Приват банк» Савіхіної А.М. через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій просила зменшити розмір позовних вимог та стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.09.2011 в розмірі 79199,67 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту та судовий збір, сплачений позивачем при подані позовної заяви. Представник позивача Ільків І.А. в судове засідання не з`явився. Позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що 02.07.2025 до суду подав письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся чотири рази належним чином через направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, а також смс-повідомлення на номер мобільного телефону, зазначений в матеріалах справи. Частиною 4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відзиву на позовну заяву, будь-яких заяв та клопотань по суті справи відповідачем не надано. Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст. 281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. За матеріалами справи вбачається, що Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк». Копія статуту та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ Комерційний банк «Приватбанк» міститься у матеріалах справи. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] відповідно до Анкети-заяви від 01.09.2011 укладено кредитний договір б/н (т.1 а.с.77-78). У подальшому, 02.02.2021 відповідач підписав Паспорт споживчого\~кредиту (т.1\~а.с.69-76)\~та \~Заяву про\~приєднання до\~Умов та\~Правил надання\~послуг (т.1\~а.с.48-68),\~якими узгодив\~умови кредитування,\~у тому\~числі відсоткову\~ставку. За змістом заяви, відповідач приєднався до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» Умов та правил надання банківських послуг в редакції, чинній на момент підписання заяви, які разом становлять договір банківського рахунка, прийняв всі права та обов`язки, встановлені в договорі та зобов`язався їх належним чином виконувати. Як вбачається із заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка підписана відповідачем на планшеті особистим підписом, сторони узгодили, що відповідачу було надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії строком на 12 місяців з пролонгацією, узгоджено відсоткову ставку та інші істотні умови договору (т. 1 а.с. 48-68). До позовної заяви долучено Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» (т.2 а.с.1-47). Згідно з наданою суду випискою за договором № б/н за період з 18.07.2014 по 26.11.2024, відповідач користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення кредиту, але не в повному обсязі, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість за тілом кредиту у сумі 144499,67 грн. (т. 1 а.с. 100-248). Разом із заявою про зменшення позовних вимог, поданою до суду 12.06.2025 представником позивача АТ КБ «Приват банк» Савіхіною А.М., наданий оновлений розрахунок заборгованості за договором №б/н від 01.09.2011, відповідно до якого сума заборгованості [PERSON] перед позивачем була частково сплачена та на 20.05.2025 становить 79199,67 грн.(т.2 а.с.155-159) Задовольняючи позов, суд виходить з таких норм чинного законодавства. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Нормами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1054 ЦК України відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Приписами ст. 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так, із матеріалів справи вбачається, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «КБ «Приватбанк», за умовами якого відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну карту, на яку було встановлено початковий ліміт, який у подальшому збільшився. З досліджених судом доказів, а саме виписки за договором № б/н за період з 18.07.2014 по 26.11.2024 вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами. Вищевикладені обставини, а також наданий суду розрахунок заборгованості, відповідачем не спростовані. Виходячи із наведеного вище, суд доходить висновку, що позовна заява з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підлягає задоволенню та з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» на підставі кредитного договору № б/н від 01.09.2011 підлягає стягненню заборгованість у сумі 79199,67 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, із відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у загальному розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved