Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить суд: визнати за нею в порядку спадкування право власності на квартиру житловою площею 42.4 м. кв., загальною площею 65.8 м. кв. за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що квартира житловою площею 42.4 м. кв., загальною площею 65.8 м. кв. за адресою: [ADDRESS] в рівних долях по належить [PERSON] (її свекру) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2008, виданого Десятою Київською нотаріальною конторою та [PERSON] (її чоловіку) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2008, виданого Десятою Київською нотаріальною конторою. [INFO] помер [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . До спадкової маси після смерті її чоловіка входить квартира за адресою: [ADDRESS] . Вказала, що у передбачений законом термін своєчасно звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а потім після сплину шестимісячного терміну із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру. Коли після смерті чоловіка звернулася для оформлення свідоцтва про право на спадщину на квартиру за адресою: [ADDRESS] до Десятої Київської нотаріальної контори, була заведена спадкова справа 225/2022. Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій через те, що спадкоємицею надано правовстановлюючі документи лише на частку вказаної квартири належну померлому чоловікові - було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру та рекомендовано звернутися до суду за встановленням права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , її свекор, після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2008 не зареєстрував своє право власності на квартири за адресою: [ADDRESS] в Київському міському Бюро технічної інвентаризації через те, що вже на момент отримання свідоцтва на право власності за законом на вказаної квартири вже тяжко хворів до своєї смерті і ледве пересувався по квартирі, а потім взагалі був прикутий до ліжка. Відповідно до Інформаційної довідки державного нотаріуса до першого кола спадкоємців належить лише вона - дружина померлого, інші спадкоємці відсутні. У вказаній квартирі були зареєстровані лише померлі її свекор та чоловік, тому інших осіб на котрих могло би впливати визнання за нею права власності в порядку спадкування на вказану квартири - немає. Вказала, що проживала у вказаній квартирі ще до моменту укладення шлюбу з [PERSON] в 10.07.2014 та здійснювала необхідний догляд за свекром та чоловіком. Після смерті обох продовжує проживати в квартири, доглядати за нею та сплачувати комунальні послуги. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20.09.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомлення учасників справи, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. 22.10.2024 до суду з Десятої Київської державної нотаріальної контори надійшов лист про розгляд справи у відсутність третьої особи та прийняття рішення згідно чинного законодавства. 28.10.2024 від представника відповідача Київської міської ради - Городок Б.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника. 09.12.2024 ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано з Десятої київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 69223690, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . 10.01.2025 від Десятої Київської державної нотаріальної контори надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи № 255/2022 після померлого [INFO] [PERSON] . 24.01.2025 ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у Першій Криворізькій державній нотаріальній конторі належним чином засвідчені копії всіх документів, що стосуються заповіту [PERSON] від 19.07.1985, зареєстрованого в нотаріальному реєстрі за № 2-3727; у Яблунівській сільській раді Баришівського району Київської області витребувано належним чином засвідчені копії всіх документів, що стосуються заповіту [PERSON] від 06.03.1992, зареєстрованого реєстрі за № 12. 11.04.2025 до суду від Першої Криворізької державної нотаріальної контори надійшла належним чином засвідчена копія заповіту. 06.05.2025 до суду від Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області надійшла належним чином засвідчена копія заповіту від 06.03.1992 за №10. Інших заяв по суті справи від сторін не надійшло. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14.05.2025 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.71). Квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON] (а.с.75 об). 21.06.2008 [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [INFO] дружини [PERSON] на частину квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). 21.06.2008 [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] на частину квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Як убачається з матеріалів справи, 10.07.2014 між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1087 (а.с.9). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданим Відділом реєстрації смерті у місті Києві (а.с. 16). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.17). Згідно відповіді Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 12.12.2006 по 18.11.2008, [PERSON] був зареєстрований адресою: [ADDRESS] з 23.01.1997 по 25.11.2021 (а.с.73 об.). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В силу ч.ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За приписами ч. 1 ст. 1269, ст. 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, у строк тривалістю шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 31.03.2022 [PERSON] подала відповідну заяву про прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 65). 31.03.2022 Десятою київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 225/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 64). 30.07.2024 державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори було видано постанову, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру за адресою: [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] . Згідно листа Десятої київської державної нотаріальної контори від 28.05.2024 вих. № 1150/02-14, [PERSON] була надана інформація про склад спадкоємців, де повідомлено, що померлий [INFO] [PERSON] фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.16, 4.18. п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена у разі: витребування нотаріусом відомостей або документів від фізичних або юридичних осіб, при цьому строк, на який може бути відкладено видачу свідоцтва про право на спадщину, не може перевищувати одного місяця; необхідності отримання нотаріусом від заінтересованих осіб згоди на подачу спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини згідно з вимогами частини другої статті 1272 Цивільного кодексу України. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна. За матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , відповідно до вимог ст. 1297 Цивільного кодексу України, звернулася до Десятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, [PERSON] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину останній було відмовлено з посиланням на відсутність в матеріалах спадкової справи документів, які б підтверджували реєстрацію права власності на іншу частку квартири. За нормою ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріуси наділені повноваженнями щодо вчинення нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно зі ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. За ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право власності на спадщину на нерухоме майно, тобто заміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язком, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Тобто, критерієм визнання спадкоємця присутнім є постійне проживання останнього в одному будинку або квартирі з померлим, про що потрібно надати відповідні докази. Навіть якщо спадкоємець жодних дій для прийняття спадщини не здійснював або навіть не знав про сам факт її відкриття, він вважатиметься таким, що прийняв її в силу норми ч. 3 ст. 1268 ЦК. Їм необхідно лише звернутися до нотаріуса, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину. Законодавчо строк на оформлення спадщини не регламентований, так само як і прийняття спадщини без звернення до нотаріуса. Таким чином, з викладеного вбачається, що померлий [PERSON] фактично прийняв у спадщину частину квартири [ADDRESS] , після смерті [INFO] свого батька [PERSON] , оскільки проживав та був зареєстрованим з померлим, однак не отримав свідоцтво про право на спадщину. Тобто, до позивача, [PERSON] , після смерті її чоловіка, в порядку спадкування за законом перейшло право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яке остання не змогла оформити у зв`язку з тим, що були відсутні документи, що підтверджували б реєстрацію права власності на квартири після смерті [PERSON] . В той же час з матеріалів справи було встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину на частину квартири після смерті свого батька [PERSON] . Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та задоволення позову [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: Десята Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved