Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст вимог. 20.05.2025 до Шполянського районного суду Черкаської області від [PERSON] надійшла заява, в якій він просить встановити факт, що архівна довідка №157/19-07 від 05.03.2025, видана Шполянською міською радою об`єднаної територіальної громади Черкаської області, де у книгах обліку трудового стажу та заробітку колгоспників колгоспу ім. Леніна с. Сигнаївка [PERSON] зазначений як особа, яка працювала в даному колгоспі, підтверджує факт його трудової діяльності в даному колгоспі з 1975 по 1978 р., 1981 р. та встановити факт, що трудова книжка від 22.02.1995 серія [NUMBER] та трудова книжка колгоспника від 23.05.1990 серія [NUMBER] , в якій містяться записи про трудову діяльність, належить саме [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та підтверджують його трудовий стаж. Заяву обґрунтовує тим, що маючи намір отримати пенсію, звернувся до Пенсійного фонду України, однак отримав відмову через відсутність відомостей щодо трудового стажу та заробітку колгоспників ім. Леніна, с. Сигнаївка за 1975-1978, 1981 згідно довідки №157/19-07 від 05.03.2025 виданою Шполянською міською радою. Також в трудовій книжці [NUMBER] від 23.05.1990 невірно вказано по батькові, не зазначено дату народження, наявне виправлення по батькові, яке не завірене належним чином, відомості щодо фактично відпрацьованого мінімуму фактичної участі у громадському господарстві не мають підстав, номерів та дат внесення записів за кожен рік. В трудовій книжці [NUMBER] від 22.02.1995 на титульній сторінці по батькові невірно вказано по батькові « [PERSON] » не відповідають паспортним даним « [PERSON] », відсутня дата народження заявника. Заявник в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що заяву підтримує повністю. Заінтересована особа Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 10.06.2025 через підсистему «Електронний суд» подала відзив на заяву у якій, просила відмовити в її задоволенні, через необґрунтованість та безпідставність, та враховуючи норми Інструкції №58 від 29.07.1993 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» зміна записів у трудових книжках про прізвище ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим органом за останнім місцем роботи. Якщо підприємство зробило неправильний або неточний запис ліквідоване, відповідний запис робиться його правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму. Також зазначено що архівна довідка не є правовстановлюючим документом та заявник не звертався з питанням внесення виправлення в трудову книжку. Інші процесуальні дії у справі. 21.05.2025 ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області заяву [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, залишено без руху. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 21.05.2025 [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 30.05.2025 відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд даної цивільної справи, призначено проводити за правилами окремого провадження. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, вислухавши заявника, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до наступного. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. [PERSON] народився, [INFO] , в селі Сигнаївка, Шполянського району, Черкаської області, що підтверджується копією паспорта № [NUMBER] виданим Шполянським районним сектором Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, дата видачі 08.07.2020, та довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, копією реєстраційної картки платника податків (а.с. 9-11). Згідно листа №2300-0212-8/21878 від 18.03.2025 відділу обслуговування громадян №9 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області було відмовлено [PERSON] щодо призначення пенсії за віком після 65 років у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с. 12-13). За даними архівної довідки №157/19-07 від 05.03.2025, виданої Шполянською міською радою ОТГ, згідно книги обліку трудового стажу та заробітку колгоспників колгоспу ім. Леніна с. Сигнаївка [PERSON] працював з 1975 по 1978 р.р. та в 1981 році (а.с. 14). Відповідно до копії трудової книжки [NUMBER] від 23.05.1990 на титульній сторінці вказано що трудова книжка належить, зазначено російською мовою « [PERSON] » (по батькові особи містить виправлення), який народився [INFO] (а.с.24). Згідно копії трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 22.02.1995 на титульній сторінці вказано [PERSON] без дати народження та відсутній підпис власника трудової книжки (а.с. 25). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~статті 293\~ЦПК України\~окреме провадження\~-\~це вид\~непозовного цивільного\~судочинства,\~в порядку\~якого розглядаються\~цивільні справи\~про підтвердження\~наявності або\~відсутності юридичних\~фактів,\~що мають\~значення для\~охорони прав,\~свобод та\~інтересів особи\~або створення\~умов здійснення\~нею особистих\~немайнових чи\~майнових прав\~або підтвердження\~наявності чи\~відсутності неоспорюваних\~прав.\~Суд розглядає\~в порядку\~окремого провадження\~справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. 319 у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої\~необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Метою звернення заявника до суду відповідно до ст. 315 ЦПК України є встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі. Від встановлення цього факту в даному випадку залежить виникнення особистих майнових прав фізичної особи. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах. Метою звернення заявника до суду, відповідно до ст. 315 ЦПК України, є встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає можливість для реалізації його пенсійних прав, а саме: подальше призначення пенсії за віком. Таким чином, факт належності заявнику трудових книжок [NUMBER] від 23.05.1990 та [NUMBER] від 22.02.1995 підтверджується співпадіннями особистих даних, зазначених у документах заявника, а саме: паспорті громадянина України, реєстраційної картки платника податків, трудовій книзі, в яких збігається прізвище, ім`я, дата, місяць та рік народження заявника. Встановлення даного факту не пов`язується з іншим вирішенням спору про право. Оскільки розбіжності по батькові заявника в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації заявником права на соціальний захист, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності заявнику правовстановлюючих документів. Таким чином, у трудовій книжці [NUMBER] від 23.05.1990 на титульній стороні зазначено її належність « [PERSON] », проте встановивши особу на основі копії паспорта та інших довідок наявних у матеріалах справи, що мають значення, можна зробити висновок про те, що дана трудова книжка належить [PERSON] , оскільки виявлено збіг прізвища, ім`я та дати народження. У трудовій книжці колгоспника [NUMBER] від 22.02.1995 на титульній сторінці якої неправильно зазначено по батькові заявника, а саме [PERSON] замість [PERSON] , а також не зазначено дату народження та підпис власника трудової книжки, проте, збігаються інші дані такі як прізвище та ім`я особи, з даними які вказані у паспорті [PERSON] . За змістом архівної довідкою №157/19-07 від 05.03.2025, виданою Шполянською міською радою об`єднаної територіальної громади в Черкаській області, вказано про те, що згідно книги обліку трудового стажу та заробітку колгоспників колгоспу ім. Леніна с. Сигнаївка [PERSON] працював з 1975 по 1978 р.р. та в 1981 році, тобто неправильно зазначено по батькові заявника, а саме [PERSON] замість [PERSON] , збігаються з даними, які вказані у паспорті [PERSON] . Щодо встановлення факту трудової діяльності заявника то суд зазначає наступне. Відповідно до ст.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, якою затверджений Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідно до ст. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Таким чином для підтвердження стажу роботи існує позасудовий порядок. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.ч.1, 5-7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, заявник звернувся із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючих документів з метою належного оформлення своїх прав на соціальний захист. Встановлення даного факту не пов`язується з іншим вирішенням спору про право. Оскільки розбіжності по батькові, не зазначені повного по батькові заявника та дати народження в правовстановлюючих документах перешкоджають реалізації заявником права на соціальний захист, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності заявнику архівної довідки та трудових книжок [NUMBER] від 23.05.1990 і [NUMBER] від 22.02.1995. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення в частині належності заявнику правовстановлюючих документів. Однак відмовляє щодо встановлення факту трудової діяльності заявника. Суд вважає, що обставини, на які посилається заявник як на підставу своєї заяви, підтверджуються достовірними, належними та допустимими доказами. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: partial