Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

28 жовтня 2024 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] , загальною площею: 39,5 кв. м, житловою площею: 23,2 кв. м, вартістю 117473 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] в Російській Федерації помер брат позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] ; а також грошові кошти на особистому рахунку спадкодавця у Російській Федерації. Позивач стверджує, що єдиними спадкоємцями за законом після смерті брата є його сестри - позивач та відповідач, яка проживає в Російській Федерації. Відповідач звернулась до нотаріуса в Російській Федерації із заявою про прийняття спадщини після смерті брата. Позивач також звернулась до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва, оскільки в Російській Федерації за заявою відповідача після смерті [PERSON] заведена спадкова справа. Оскільки сторони не дійшли згоди щодо поділу спадщини, позивач просить суд виділити їй і визнати за нею право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті брата. Ухвалою суду від 07.11.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті позову, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 12.12.2024 підготовче провадження у справі закінчено, розгляд справи призначено на 28.01.2025. В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням позивача. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву, в якій питання про допит свідків не ставлять, а також просять розглянути справу без їх участі. Відповідач надала заяву, в якій проти позовних вимог не заперечує, а саме: проти визнання права власності на квартиру [ADDRESS] після смерті брата [PERSON] , а також просить розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, досліджені докази, на підставі яких встановлені ці обставини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 11 квітня 2008 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області, [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на вказану квартиру зареєстровано в БТІ м. Слов`янська 30 квітня 2008 року. В подальшому, [INFO] [PERSON] помер у м. Москві, про що свідчить копії свідоцтва про смерть, виданого 10 липня 2018 року органом ЗАГС м. Москви №100. У зв`язку зі смертю [PERSON] 10 липня 2018 року відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України\~відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями\~ст. 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру [PERSON] заповіту не залишив, у зв`язку з чим спадкування здійснюється за законом. Згідно зі\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України\~у першу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають діти\~спадкодавця,\~у тому\~числі зачаті\~за життя\~спадкодавця та\~народжені після\~його смерті,\~той з\~подружжя,\~який його\~пережив,\~та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємці першої черги відсутні, спадкоємцями другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України є сестри померлого [PERSON] (позивач), [PERSON] (відповідач). Вказане підтверджується копіями наступних документів. З копії свідоцтва про народження, виданого 6 травня 1960 року Костянтинівського міського ЗАГС Сталінської (Донецької) області, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , її батьком вказано [PERSON] , матір`ю [PERSON] . За копією свідоцтва про одруження, виданого 13 жовтня 1979 року відділом ЗАГС м. Слов`янська Донецької області, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , прийнявши прізвище чоловіка [PERSON] . Копією свідоцтва про одруження, виданого 8 травня 1968 року міським бюро ЗАГС м. Мурома, визначено, що матір позивача [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , прийнявши його прізвище [PERSON] . З копії свідоцтва про народження, виданого 19 січня 1977 року Августинівською сільською радою Запорізької області, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьком вказано [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Копією свідоцтва про народження, виданого 19 січня 1977 р. Августинівською сільською радою Запорізької області, визначено, що [PERSON] народилась [INFO] , її батьком вказано [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про одруження, виданого 29 жовтня 1999 року Палацом одруження №3 м. Москви, 29 жовтня 1999 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , прийнявши прізвище чоловіка [PERSON] . Таким чином, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є сестрами спадкодавця по матері. Відповідно до ст.\~1268,\~1269 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що сторони у встановлений законодавством строк звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, про що свідчать копії відповідних заяв [PERSON] - до Першої слов`янської державної нотаріальної контори від 8 січня 2019 року; [PERSON] до Нотаріуса нотаріального округу міста Сургута Ханти-Мансійського автономного округу-Югри Тюменської області від 7 грудня 2018 року. 26 липня 2021 року позивач звернулась в нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру після смерті брата [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Першої слов`янської державної нотаріальної конторі від 26 липня 2021 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки крім позивача спадщину прийняла сестра померлого спадкодавця [PERSON] - відповідач [PERSON] . У позовній заяві позивач стверджує, що вони з відповідачем не дійшли згоди щодо поділу спадщини, в зв`язку з чим спір підлягає вирішенню в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що при житті спадкодавець заповіту не залишив, отже спадщину між спадкоємцями не розподілив, а тому суд використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. З наведених підстав суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом. Позивач питання про стягнення судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України не ставить, тому судовий збір покладається на позивача. З огляду на викладене та

Outcome: approved