Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

У жовтні 2024 року Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі - АТ «ПУМБ») в особі представника Киричук Г.М. звернулося до суду через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2001381860801 від 19.08.2019 у розмірі 92422,77 грн. В обґрунтування позовних вимог представником зазначено, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 19.08.2019 на підставі кредитного договору № 2001381860801 (надалі - кредитний договір) видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 15000 грн, який пізніше було збільшено до 58709 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 21.08.2024 складає 92422,77 грн з яких: 53708,02 грн - заборгованість за кредитом; 38714,75 грн - заборгованість процентами; 0 грн - заборгованість за комісією. Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, копія витягу з якого додається, передбачено право банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Так, згідно з пунктом 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS- повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу ІІ цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Окрім того, 11.03.2020 постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 №211 впроваджено дію карантину на території України. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину(п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). 24.02.2022 Законом України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії ( п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). У цей же строк позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 УК України, а також від сплати неустойки (штрафи, пені) нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, які підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 01 липня 2023 завершено дію карантину (Постанова КМУ №651 від 27.06.2023). Однак строки стягнення заборгованості по кредитах, які настали в період з 11.03.2020 продовжуються до закінчення дії воєнного стану в Україні та тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Кредитний договір укладено між сторонами процесу 19.08.2019. Однак кредитною карткою відповідач користувався і здійснював платежі до 03.10.2022, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку. Таким чином, строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість та стягнути суму сплаченого судового збору. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 14.11.2024 відкрито провадження у даній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). 11.12.2024 через систему «Електронний суд» представником відповідача [PERSON] адвокатом Коломойцем С.В. подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що у наданому позивачем паспорті споживчого кредиту від 19.08.2019 року інформація зберігає чинність та є актуальною до 19.08.2019 року, а тому позивачем не доведено факту погодження між сторонами умови щодо визначення суми ліміту кредиту у сумі більшій 15 000 грн, строку кредитування та інші умови. Матеріали справи не містять інформації, що саме з долученим Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, умовами та правилами надання банківських послуг відповідач ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву банківського обслуговування фізичних осіб, а також те, що вказані документи на момент отримання кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Додана до позовної заяви копія договору належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, надані банком правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Крім того, представник звертає увагу, що надана позивачем копія довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №2001381860801 також не містить підпису ні представника банку, а тим більше відповідача [PERSON] як боржника , тому з врахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), позивач не надав жодного доказу, про те, що сторони погодили збільшити кредитний ліміт більше 15 тисяч гривень. Також, відповідно до наданої позивачем АТ «ПУМБ» виписки по картці за період з 24.09.2017 рік по 01.11.2023 рік не вбачається про зарахування банком на банківський рахунок грошових коштів в сумі 58709,00 грн, а надані позивачем письмові докази не підтверджують та не доводять, що банк здійснив зарахування грошових коштів на рахунок клієнта, більше ніж 10000,00 грн. З врахуванням вищевикладеного, вбачається, що позивачем, не було погоджено з відповідачем у передбачений законодавством спосіб всі істотні умови кредитного договору, в тому числі збільшення кредитного ліміту, та не доведено належними та допустимими доказами про надання відповідачу як клієнту банку, грошових коштів в сумі більше ніж 10000,00 грн. На підставі зазначеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 18.12.2024 представником позивача АТ «ПУМБ» Шуміловою Н.І. через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, в якому представник вважає доводи відповідача безпідставними та необґрунтованими, та викладені у відзиви обставини такими, що не заслуговують на увагу, оскільки протягом дії договору відповідач користувалась кредитними коштами - неодноразово здійснювала операції покупки через POS-термінал, отримувала готівкові кошти, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача, яка додавалася до позовної заяви. Відповідач підтвердила у Заявах, що ознайомилась із ДКБО, розуміє його умови та погоджується з ними і підпис відповідача на Заявах після вищевказаних запевнень є достатнім доказом для кредитора, щоб бути впевненим у тому, що відповідач розуміє умови кредитування. Відповідач не зверталась до Банку в порядку, визначеному вищевказаним п.4.1.5. ДКБО та не висловлювала свою незгоду зі збільшенням їй кредитного ліміту. Між Банком і відповідачем було укладено у письмовій формі договір, згідно якого відповідач отримала кредит. Відповідач зобов`язалась сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредити в порядку та строки, обумовлені договором. Кредит наданий, а договір укладений шляхом підписання Заяви, яка містить усі суттєві умови, притаманні кредитному договору, згідно з Цивільним кодексом України. Окрім того, відповідач, поряд із Заявою, підписала «Паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит». Паспорт споживчого кредиту був підписаний до моменту підписання відповідачем Заяви. Мета підписання Паспорту - ознайомлення відповідача з детальними умовами кредитування. Паспорт споживчого кредиту був наданий відповідачу на ознайомлення і підписання на виконання вимог ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується наданими у якості доказів матеріалами - заявою, виписками по рахунку, паспортом споживчого кредиту, розрахунком заборгованості. Таким чином, представник позивача просила відхилити доводи відповідача за змістом відзиву як безпідставні та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. 24.12.2024 через систему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Коломойцем С.В. подано додаткові пояснення по суті справи, та заперечення на відповідь на відзив, в яких ним зазначено, що відповідач [PERSON] , починаючи з 26.09.2023 є військовослужбовцем, відповідно до укладеного Контракту з Міністерством оборони України, в особі Командира військової частини № [NUMBER] терміном на 3 (три) роки, та станом на 24.12.2024 року перебуває у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується Контрактом про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України та посаді осіб рядового складу, та Довідкою № 44 від 28.08.2024 року, яка видана командиром військової частини, про те, що Старший солдат [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] 3 27.12.2023 року по т.ч. Таким чином, на підставі п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідач звільняється від сплати відсотків за користування кредитними коштами. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 09.01.2025 витребувано у АТ «ПУМБ» для огляду в судовому засіданні оригінали документів: Заяву № 2001381860801 про приєднання до комплексного банківського обслуговування фізичних осіб 19.08.2019 року; Паспорт споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит від 19.08.2019 року; Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 12 червня 2019 року); Довідку про збільшення кредитного ліміту по договору №2001381860801, дата 19.08.2019 р.; Виписку/Особовий рахунок: [NUMBER] , IBAN: [NUMBER] , за період з 19.08.2019 по 21.08.2024; Виписку/Особовий рахунок: [NUMBER] , IBAN: [NUMBER] , за період з 19.08.2019 по 21.08.2024; Первинні банківські документи (меморіальний ордер, банківську касову квитанцію та/або платіжне доручення). 07.03.2025 на виконання вищевказаної ухвали суду від позивача АТ «ПУМБ» долучено для огляду в судовому засіданні оригінал заяви №2001381860801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; оригінал паспорту споживчого кредиту; виписку/особовий рахунок: [NUMBER] , IBAN: [NUMBER] за період з 19.08.2019 по 21.08.2024; довідка про збільшення кредитного ліміту по договору №2001381860801; договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 12.06.2019). Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25.04.2025 року, з 30.04.2025 року змінено найменування Ленінського районного суду міста Дніпропетровська на Новокодацький районний суд міста Дніпра. Представник позивача АТ «ПУМБ» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи провести без участі представника Банку. Представник відповідача [PERSON] адвокат Коломоєць С.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Просив прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. З`ясувавши позицію сторін, оцінивши надані докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що з метою надання банківських послуг АТ «ПУМБ» оголосив публічну пропозицію на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в редакції, що затверджена рішенням Правління АТ «ПУМБ» протокол № 760 від 11.06.2019, що діє з 12.06.2019. 19.08.2019 відповідач [PERSON] звернулась до АТ «ПУМБ» та була ознайомлена з основними умовами кредитування, надання споживачу споживчого кредиту, інформацією щодо орієнтованої реальної річної ставки, порядком повернення кредиту та інше, про що свідчить паспорт споживчого кредиту, який підписаний власноручним підписом відповідача (а.с.11). Отримавши інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, [PERSON] підписала заяву № 2001381860801 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб із АТ «ПУМБ». Відповідно до умов вказаної заяви, сторони погодили відкриття на ім`я відповідача поточного рахунку № [NUMBER] у гривні та надання кредитної картки миттєвого випуску (не персоніфікованої) [NUMBER] з кредитним лімітом 15000 грн, реальна річна процентна ставка за якою складає 47,88%. Підписавши вказану заяву, відповідач беззастережно підтвердила, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» :pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть йому бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку). Із змісту Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення ДКБО, яка є складовою частиною договору, слідує, що у ній зазначено умови надання кредитних коштів, та всі суттєві умови. Пунктом 2.2.5 Частини 2 розділу І Публічної пропозиції на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, вказано, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 2.2.2, 2.4.1 розділу І публічної пропозиції на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, дата набрання чинності договору визначається заявою на приєднання договору, якщо інше не передбачене умовами договору та/або заявою про приєднання до договору. Договір діє протягом невизначеного строку і може бути розірваний за ініціативою банку або за ініціативою клієнта у випадках закриття всіх карткових рахунків та інших рахунків, відкритих за цим договором та/або відмови від усіх послуг банку. Згідно з п. 2.2.3 розділу І публічної пропозиції, укладаючи цей договір, клієнт та банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених договором. Для надання послуг клієнту, банк може відкривати один або декілька карткових рахунків у відповідній валюті та надавати клієнту одну або декілька карток, згідно з умовами обслуговування обраного клієнтом пакету послуг (п. 3.4. публічної пропозиції). Відповідно до п. 5.1.6, 5.1.7 розділу І публічної пропозиції, клієнт зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати банку вартість послуг, які надані банком та договором та інші платежі, відповідно до умов договору та встановлених тарифів. Сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Пунктом 4.2.4. розділу ІІ публічної пропозиції встановлено, що при прийнятті рішення про встановлення кредитного ліміту банк керується внутрішніми нормативними документами банку та чинним законодавством України. Приєднання клієнта до публічної пропозиції банку на укладення цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого та повідомленого клієнту шляхом надіслання SMS-повідомлення на номер мобільного телефону клієнта. Також, 19.08.2019 відповідач ознайомилась із паспортом споживчого кредиту, про що поставила свій підпис (а.с.11 зворот). Стаття 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. У вказаній статті Закону зазначено: «1. Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. 2. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.». Як було встановлено судом, позивач надав відповідачу перед укладенням кредитного договору паспорт споживчого кредиту. Вказаний документ оформлений у формі додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування». Він містить усі передбачені Законом умови, з якими необхідно ознайомити позичальника перед отримання кредиту. Відповідач з ними ознайомилась та на підтвердження поставила свій підпис під вказаним паспортом споживчого кредиту. У паспорті споживчого кредиту та Заяві на приєднання до ДКБО зазначена загальна вартість кредиту, стандартна процентна ставка, реальна річна процентна ставка та інші обов`язкові відомості. Паспорт споживчого кредиту, містить вичерпну інформацію яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зокрема інформацію про контактні дані, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію, інші важливі правові аспекти, та підписи сторін. Таким чином, між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви №2001381860801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорту споживчого кредиту. Заява відповідача про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, становлять укладений сторонами договір, який є договором приєднання в силу ст. 634 ЦК України, що підтверджується їх підписами в заяві. Відповідно до договору №2001381860801 від 19.08.2019 передбачено встановлення на поточний рахунок у гривнях кредитного ліміту в розмірі 15000 грн з реальною процентною ставкою в 47,88 % річних. Згідно з пунктом 4.3.6.4. частини 4 розділу ІІ Публічної пропозиції на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу ІІ цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №2001381860801 від 19.08.2019, станом на 19.08.2019 кредитній ліміт складав 15000 грн, на 11.12.2019 року - 20000 грн, на 29.05.2020 року - 25000 грн, на 11.09.2020 року - 28900 грн, 20.01.2021 року - 33900 грн, 22.04.2021 року - 42000 грн, 16.06.2021 року - 47000 грн, 22.07.2021 - 52800 грн, 15.02.2022 року - 58800 грн, на 27.02.2022 року - 53709 грн, на 03.03.2022 року - 58709 грн. Копії вказаної довідки долучені до позовної заяви, до відповіді на відзив, що подані через підсистему Електронний суд, та засвідчені КЕП представників позивача [PERSON] та [PERSON] , а також разом із клопотанням про долучення доказів надана довідка про збільшення кредитного ліміту із власноручним підписом представника АТ "ПУМБ" О.О. Анохіної та печаткою позивача. Суду не надано будь-яких доказів незгоди відповідача із зміненими розмірами кредитного ліміту та його звернень до позивача з відповідними заявами. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що доводи представника відповідача про неправомірність збільшення кредитного ліміту, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, оскільки публічною пропозицією було погоджено, що банк має можливість в односторонньому порядку вносити зміни до вказаного договору, а також тим фактом, що [PERSON] користувалась кредитними коштами після збільшення ліміту. В силу вимог частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Нарахування процентів за користування кредитом є обов`язком Банка, який передбачений Законом України «Про банки і банківську діяльність», Законом України «Про споживче кредитування», Цивільним кодексом України. Банку заборонено надавати безпроцентні кредити (ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується випискою по рахунку, де вбачається рух коштів по рахункам відповідача. Відповідач [PERSON] погодилась із умовами кредитного договору, адже після отримання кредитної картки, за умовами укладеного з банком договору, здійснювала дії щодо її активації, користувалась карткою, що підтверджується випискою з рахунку. Відповідно до виписки з особового рахунку відповідачка активно користувалася рахунком та кредитними коштами, у тому числі і після збільшення кредитного ліміту: здійснювала операції покупки через POS- термінал, отримувала готівку через банкомат, здійснювала часткове погашення заборгованості, здійснювала переказ коштів, що підтверджує факт укладення та дії кредитного договору. Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником, надавши кредит у обумовленому розмірі. З виписки/особового рахунку за період з 19.08.2019 по 21.08.2024 вбачається, що відповідач здійснювала операції, використовуючи картку * [NUMBER] , що відповідає номеру кредитної картки миттєвого випуску № [NUMBER] , яка вказана у заяві №2001381860801 від 19.08.2019 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Суду не надано доказів того, що відповідач укладала будь-які інші договори з позивачем. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, які є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18. Верховний Суд у своїй постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зробив висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким розрахунком самого відповідача. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Долучена до позовної заяви копія заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту містять підписи відповідача, справжність яких не спростована. Крім того, з долученої до матеріалів справи виписки по рахункам видно, що відповідач користувалась кредитними коштами, здійснювала погашення як тіла кредиту, так і відсотків, що свідчить про фактичне виконання нею умов договору протягом певного періоду часу. Доводи представника відповідача про те, що надані позивачем розрахунки заборгованості не відповідають вимогам чинного законодавства та не можуть бути належними доказами наявності заборгованості, суд не приймає до уваги, оскільки матеріали справи не містять та стороною відповідача не надано суду контррозрахунок, який би спростував доводи банку. Окрім того, у разі незгоди із приведеним розрахунками заборгованості, останній мав право на заявлення відповідного клопотання про призначення судом судово-економічної експертизи для встановлення правильності розрахунків заборгованості, чого стороною відповідача зроблено не було. У суду відсутні правові підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором; стороною відповідача в ході розгляду справи такий розрахунок належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами не спростований; клопотання про призначення судово-економічної експертизи стороною відповідача не заявлялося. Суд відхиляє доводи відповідача щодо необґрунтованості розміру заборгованості, оскільки такі доводи спростовуються наданими позивачем виписками по особових рахунках позичальника [PERSON] . Таким чином, [PERSON] не виконала свої обов`язки за договором належним чином, та станом на 21.08.2024 року, відповідно до розрахунку наданого суду, сума заборгованості за кредитом становить 92422,77 грн, з яких: 53708,02 грн - заборгованість за сумою кредиту; 38714,75 грн - заборгованість за відсотками. Суд звертає увагу, на той факт, що виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, оскільки містить детальний розпис нарахованої заборгованості, зокрема, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом. Належних доказів відповідачем про неотримання коштів суду надано не було. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що доводи відповідача про те, що відповідач не отримувала кредитні кошти в розмірі більш, ніж 10000,00 грн, є необґрунтованими оскільки отримання коштів за вказаним кредитним договором підтверджується випискою з особового рахунку [PERSON] . Щодо здійснення дій позивача на направлення письмової вимоги (повідомлення) вих.№КНО-44.2.2/482 від 22.08.2024 за адресою: [ADDRESS] , яка була відправлена позивачем не за тією адресою, що підтверджується з отриманої інформації Укрпошта, а саме: поштове відправлення з (ШКІ) 0504038057543 було відправлено до м.Оріхів Україна, 70504, а також направлення позовної заяви не за тією адресою, суд вважає необхідним зазначити наступне. Суд встановив, що письмова вимога позивача про погашення заборгованості дійсно була направлена не за адресою, зазначеною у кредитному договорі (м. Маріуполь), а за іншою поштовою адресою (м.Оріхів, індекс 70504). Позовна заява була направлена в м.Родинське Україна, 85310. При відкритті провадження у даній цивільній справі судом було витребувано інформацію у Департаменту цифрового розвитку та інформаційних технологій Міністерства соціальної політики України на підтвердження (спростування) в ЄІБД ВПО про взяття на облік відповідача, з відповіді якої встановлено, що [PERSON] з 02.09.2024 фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом із цим, відповідач не надала жодних доказів того, що офіційно повідомляла позивача про зміну місця проживання у зв`язку з переміщенням або зміною адреси, а також не довела, що такі адреси є недійсними чи невідомими їй. Враховуючи вказане, а також об`єктивну неможливість здійснення поштового зв`язку на тимчасово окупованій території, суд вважає, що дії позивача щодо направлення вимоги та позову за альтернативною адресою свідчать про вжиття всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про наявність заборгованості та про наявність між сторонами спору. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Відповідач не оспорювала договір, не зверталася з вимогами про розірвання договору у зв`язку із порушенням банком умов договору. Розрахунки заборгованості відповідачем не спростовані. Таким чином, суд вважає доведеними ті обставини, що [PERSON] , отримавши грошові кошти у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором, взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачені в договорі строки отримані у кредит грошові кошти та нараховані відсотки не повернула, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за кредитним договором. Водночас, судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 26.09.2023 є військовослужбовцем, відповідно до укладеного контракту з Міністерством оборони України, в особі Командира військової частини № [NUMBER] терміном на 3 (три) роки. Станом на сьогоднішній день перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 27.12.2023 по теперішній час, що підтверджується довідками командира ВЧ [NUMBER] від 06.03.2025 №14, 19.05.2025 №39. Відповідно до ч.15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] відсотків за кредитом, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за період з 30.09.2023 по 30.11.2023, задоволенню не підлягають, оскільки відповідач як військовослужбовець згідно п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняється від сплати процентів за кредитним договором. Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2001381860801 від 19.08.2019 року у розмірі 85941,07 грн, яка складається з: 53708,02 грн - заборгованість за кредитом; 32233,05 грн - заборгованість за нарахованими відсотками. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги, що позов підлягає частковому задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 2252,51 грн (85941,07 грн х 2422,40 грн / 92422,77 грн = 2252,51 грн).

Outcome: partial