Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

В березні 2025 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить розірвати шлюб між сторонами. В обґрунтування позовних вимог представник зазначила, що з 24 січня 2023 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, що призвело до припинення сімейно-шлюбних відносин. В них виникли різні погляди на сумісне життя, зникли взаєморозуміння, повага один до одного. Збереження родини є неможливим, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач не має наміру, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. 03 квітня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, представник надав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подавала. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вказані факти, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24 січня 2023 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого повторно Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького район Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №38. Від сумісного проживання сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Із позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, мають різні погляди на шлюб, відносини погіршились, спільне проживання та ведення господарства припинено, збереження родини є неможливим, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач не має наміру. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них . Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, враховуючи обопільну згоду сторін на розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть. Згідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved