Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-221303 в розмірі 209473,39 грн, в тому числі строкове тіло 57886,91 грн, прострочене тіло 68348,07 грн., строкові відсотки 4939,66 грн, прострочені відсотки 78298,75 грн., а також cуму сплаченого судового збору та 6 000,00 грн витрат на правову допомогу. В обґрунтування позову посилається на те, що між [PERSON] було укладено з АТ «Кредобанк» кредитний договір №CL-221303. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на дату розрахунку заборгованості за кредитним договором склалала 209473,39 гривень. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованістьза договором не погашає, що є порушенням законних прав Позичальника, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30.12.2024 року дану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Маловисківського районного суду Кіровоградської області на підставі п. 1 ч. 1\~ст. 31 ЦПК України. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Представник позивача Альховська І.Б. подала клопотання про зміну найменування ТзОВ «ФК «Марин-Фінанс» на ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс» та заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення заперечень не надійшло. Відповідач [PERSON] у судові засідання, призначені на 20.02.2025, 20.03.2025, 30.05.2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в розумінні положень п. 2 ч. 7, та п. 4 ч. 8, п.11\~ст.\~128 ЦПК України, про що свідчать повернуті конверти на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, повідомлявся шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд у межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти, обставини та правовідносини. 18.09.2019 року між ТОВ «Кредобанк» та [PERSON] підписано анкету - заяву №СL-221303, у якій зазначено анкетні дані, а саме прізвище, ім`я та по батькові, адресу реєстрації, сімейний стан, номери телефонів, серію та номер паспорта, а також бажану суму кредиту 170000,00 грн, строк кредитування 60 місяців (а.с.84). 19.09.2019 між ТОВ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № СL-221303, за умовами якого [PERSON] надано кредит у сумі 170000,00 грн. Між сторонами погоджено, що строк кредитування становить 60 місяців до 18.09.2024 (п. 2.1, п.2.3 договору). У п. 2.4 кредитного договору зазначено, що позичальник доручає банку здійснити переказ кредитних коштів на поточні потреби у сумі 33947,15 грн на поточний рахунок позичальника. Для обліку виданих кредитних коштів Банк відкриває позичковий рахунок [NUMBER] (п.2.5 Договору) Поточний рахунок Позичальника, на який здійснюється видача кредиту [NUMBER] , відкритий у Відділенні пров. Центральний,1а ПАТ «Кредобанк» у м. Кропивницький (п.2.6 Договору). Відповідно до п. 4.1 договору\~за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 35%. Згідно з п. 4.4 договору загальні витрати позичальника по кредиту за цим договором становлять 195319,35 грн. Додатком №1 до кредитного договору між сторонами погодженого графік платежів за договором. Кредитний договір підписано АТ «Кредобанк» та особисто [PERSON] (а.с.79-84). 08.11.2023 між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Марин- фінанс» укладено договір факторингу із відступлення грошової вимоги за кредитним договором та прав за забезпечувальним договором (а.с.27-29). Згідно з додатку №1 до договору факторингу АТ «Кредобанк» відступило ТОВ «ФК «Марин- Фінанс» грошову вимогу до [PERSON] за кредитним договором № СL-221303 від 19.09.2019 року на суму заборгованості 209473,39 грн. Додаток №1 до договору факторингу підписано АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Марин - Фінанс» (а.с.26). Із розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку з невиконанням [PERSON] кредитних зобов`язань виникла заборгованість станом на 08.11.2023 року (день відступлення права вимоги) за кредитом у розмірі 209473,39 грн, яка складається з тіло кредиту (строкова)\~57886,91 грн, заборгованості за тілом кредиту (прострочена) 68348,07 грн. заборгованість за відсотками (строкова)\~4939,66 грн, заборгованість за відсотками (прострочена) 78298,75 грн (а.с.22). Як вбачається із Досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні від 30.01.2024 ТОВ «ФК «МАРИНФІНАНС» повідомило [PERSON] про заміну кредитора у зобов`язанні за Кредитним договором №CL-221303 від 19.09.2019 з АТ «КРЕДОБАНК» на ТОВ «ФК «МАРИН - ФІНАНС» та про необхідність повернення заборгованість за договором у розмірі 209473,39 гривень протягом 30-ти днів з дня отримання вказаного повідомлення, але в будь - якому випадку, не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги (а.с.14). Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №227286444035 від 18.12.2024 року та рішення №12/12/24-1 учасників ТзОВ «ФК» Марин-Фінанс» найменування ТзОВ «ФК» Марин-Фінанс» змінено на ТОВ «ФК «Аксуліум Фінанс» (а.с.86-87). Вирішуючи даний позов, суд застосовує такі норми права Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтями 626, 628\~ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.\~634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Закон України\~«Про споживче\~кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Згідно п. 1 ч. 1 Закон України\~«Про споживче\~кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Стаття 9\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті ( ч. 2 ст. 9 Закону). Частиною 3 ст.\~9\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» визначено інформацію, що надається кредитодавцем споживачу, також і в разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку ( п. 12). Отже, зважаючи на наявність підписаного сторонами 19.09.2019 року кредитного договору, який відповідає формі та змісту, визначеним для нього\~Додатком 1 Закону України «Про споживче кредитування», АТ «КредоБанк» та [PERSON] уклали договір споживчого кредитування. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»\~договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Статтею 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» визначено умови договору про споживчий кредит. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Кредобанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2\~ст.\~530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Згідно зі\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1\~статті 612 ЦК України). Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Частиною 1\~ст.1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Тлумачення статті\~516, частини 2 статті\~517 ЦК\~свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, де зазначено, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним», а також Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №522/22802/17, які суд враховує відповідно до частини 4статті 263\~ЦПК України. 08 листопада 2023 року АТ «Кредобанк» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором відступило ТОВ «ФК «Марин-Фінанс», яке змінило назву на ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс». Враховуючи наведене, а також те, що заборгованість перед ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс» по кредитному договору добровільно не погашена, така заборгованість підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку. Враховуючи вище викладене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності на предмет їх належності та достовірності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки\~відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за кредитом виконав не у повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 209473,39 грн, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення судових витрат на професійно правничу допомогу та судового збору. Положеннями\~ст.59 Конституції України\~визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, ч. 2\~ст.15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 4\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що представником позивача у встановленому законом порядку та строк були надані документи на підтвердження понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, а саме: копію договору про надання правової допомоги №01/04/24 від 01.04.2024 року; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №001330 від 11.01.2019 року; акту прийому-передачі наданих послуг від 12.12.2024 року. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Клопотання від відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи у розмірі 6000 грн., що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Позивачем подано позовну заяву до суду через систему «Електронний суд». При цьому слід зазначити, що в ч.2\~ст.4 Закону України «Про судовий збір»\~зазначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в даній ситуації становить 3028,00 грн. Проте, нормами ч.3 ст.4 зазначеного Закону передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином, в зв`язку з подачею позивачем позову через систему «Електронний суд» ними сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень\~статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем в розмірі 2422,40 грн, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved