Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 09\~червня 2013\~року між\~позивачем -\~ [PERSON] та\~відповідачем - [PERSON] був\~укладений шлюб,\~зареєстрований виконавчим\~комітетом Сторожницької сільської\~ради,\~Ужгородського району,\~Закарпатської області,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~за №02. [INFO] в\~даному шлюбі\~у сторін\~народилася донька\~-\~ [PERSON] . 3 липня 2024 року сторони подружні стосунки припинили і відповідач з позивачем та їхньою донькою не проживає. Зі слів позивача протягом останніх років сімейне життя поступово погіршувалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини через значну різницю у віці, у сторін сформувалися протилежні погляди на життя через те що вони постійно проживали окремо один від одного, життєві пріоритети, цінності та інтереси стали між ними кардинально різними. Збереження шлюбу за таких обставин є формальністю, яка обтяжує позивача морально та не відповідає її інтересам, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Будь-які відносини між позивачем та відповідачем уже тривалий час відсутні як і відсутнє спілкування, сторони постійно проживають окремо один від одного. Позивач вважає, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки зі слів позивача вони люди різних характерів та поглядів на життя. Фактично на сьогоднішній день шлюбні відносини між сторонами припинені, примирення неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім взаємним інтересам та інтересам дитини. Сторони намагаються влаштувати особисте життя кожен окремо. Оскільки шлюб існує тільки формально, позивач просить суд не давати строк на примирення та розлучити їх. Дитина проживає з позивачем, спору щодо визначення її місця проживання немає. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб,\~укладений 09\~червня 2013\~року між\~позивачем \~ [PERSON] \~та Відповідачем\~ [PERSON] , зареєстрований виконавчим\~комітетом Сторожницької\~сільської ради,\~Ужгородського району,\~Закарпатської області\~(актовий\~запис №\~02,\~серійний номер\~свідоцтва про шлюб [NUMBER] ). Стягнути з Відповідача суму сплаченого судового збору. Ухвалою судді від 27.05.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Судове засідання у справі було призначене на 14.07.2025 року на 16 год. 10 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~що 09\~червня 2013\~року між\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ та\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~був укладений\~шлюб,\~зареєстрований виконавчим\~комітетом Сторожницької сільської\~ради,\~Ужгородського району,\~Закарпатської області,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~за №02. [INFO] в\~даному шлюбі\~у сторін\~народилася донька\~-\~ [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як стверджує\~позивач, що протягом останніх років їхнє сімейне життя поступово погіршувалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини через значну різницю у віці, у сторін сформувалися протилежні погляди на життя через те що вони постійно проживали окремо один від одного, життєві пріоритети, цінності та інтереси стали між ними кардинально різними. Збереження шлюбу за таких обставин є формальністю, яка обтяжує позивача морально та не відповідає її інтересам, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Будь-які відносини між позивачем та відповідачем уже тривалий час відсутні як і відсутнє спілкування, сторони постійно проживають окремо один від одного. Відповідно до ч. 1 ст. 21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. У відповідності зі ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., відтак з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачену позивачем суму судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved