Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та [ADDRESS] . Вимоги обґрунтовані тим, що позивач є наймачем квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , що мають спільний особовий рахунок. За вказаною адресою крім позивача, зареєстровані його дружина та діти, зокрема у квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач по справі [PERSON] , а у квартирі [ADDRESS] - [PERSON] , однак відповідачі тривалий час у квартирі не проживають, участі в утриманні майна не приймають, квартирою не цікавляться, їх особисті речі у квартирі відсутні. [PERSON] у лютому 2022 року виїхав до США, де проживає разом з родиною до цього часу, [PERSON] у липні 2024 року також виїхав до брата в США і залишився там проживати. Реєстрація відповідачів створює проблеми при оформленні субсидії та призводить до надмірної оплати за комунальні послуги. Враховуючи, що [PERSON] більше трьох років в квартирі не проживає, а [PERSON] не проживає майже рік, вони втратили право користування житловим приміщенням. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 17 червня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У судове засідання відповідачі не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що відповідно до витягу із рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів від 16 вересня 1991 року № 275 затверджено спільне рішення адміністрації і профспілкових комітетів підприємств, організацій про виділення житлової площі і видачу ордерів заселення будинку по [ADDRESS] : [PERSON] на п`ятикімнатну квартиру і однокімнатну № 47, 48, житловою площею 80,0 кв.м., сім`я 9 чоловік (вона, чоловік, 7 дочок) (а.с. 16). Згідно з особовим рахунком № [NUMBER] КП «Новозаводське» ЧМР наймачем/власником за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг № 2775 від 29 квітня 2025 року станом на 28 квітня 2025 року за адресою: [ADDRESS] , до складу зареєстрованих осіб входять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Згідно з довідкою Управління адміністративних послуг № 2776 від 29 квітня 2025 року станом на 28 квітня 2025 року за адресою: [ADDRESS] , до складу зареєстрованих осіб входять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Відповідно до акту про фактично проживаючих громадян від 30 квітня 2025 року дійсно у буд. [ADDRESS] з 29 лютого 2022 року і на момент складання акту не проживає [PERSON] , [INFO] , особистих речей його в квартирі немає. Зі слів наймача та сусідів прилежних квартир [PERSON] у лютому 2022 поїхав по з`єднанню сім`ї до США і залишився на постійне місце проживання у штаті Вашингтон (а.с. 12). Згідно з актом про фактично проживаючих громадян від 30 квітня 2025 року дійсно у буд. [ADDRESS] з 25 липня 2024 і на момент складання акту не проживає [PERSON] , [INFO] , особистих речей його в квартирі немає. Зі слів наймача та сусідів прилежних квартир [PERSON] у липні 2024 поїхав по візі брата в США і залишився там проживати (а.с. 13). ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно із ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Статтею 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до положень ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються статтями 71, 72 ЖК України, у разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду, та ст. 405 ЦК України, у разі користування майном (житлом) власника. Судом встановлено, що квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] перебувають у користуванні позивача та членів його сім`ї, у тому числі і його синів - [PERSON] та [PERSON] , які є відповідачами у справі та у вказаному житлі не проживають, отже правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами Житлового кодексу України. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Позивач [PERSON] стверджує, що відповідачі, які доводяться йому синами, зареєстровані, але не проживають у вказаному житлі з 2022 та 2024 року відповідно, оскільки проживають в США. Відповідачі не заперечують проти задоволення позову про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Оскільки позивач вимогу про відшкодування судових витрат не заявив, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved