Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов зазначений позов через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», згідно з яким представник позивача - Шкапенко Олександр Віталійович просив стягнути з відповідачки: -заборгованість за кредитним договором № A345CT15510954348 від 24 червня 2020 року у розмірі 102 326,34 гривень (станом на 28 березня 2025 року); -сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до АТ «АКЦЕНТ-БАНК» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. 24 червня 2020 року, будучи клієнтом Банку, відповідачка уклала з Банком кредитний договір A345CT15510954348 щодо надання кредиту в розмірі 100\~000,00 гривень строком на 36 місяців. Банк виконав взяті на себе зобов`язання, надавши кредит, однак відповідачка порушила свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 102 326,34 гривень (станом на 28 березня 2025 року). Стислий виклад заперечень відповідачки. [PERSON] вважається такою, що належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не подала. Водночас обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Процесуальні дії у справі. 4 квітня 2025 року судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з виявленими недоліками, на усунення яких надано строк. 5 травня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 5 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 24 червня 2020 року, будучи клієнтом Банку, відповідачка уклала з Банком кредитний договір A345CT15510954348 щодо надання кредиту в розмірі 100\~000,00 гривень на наступних умовах: -строк кредиту 36 місяців; -процентна ставка (фіксована) 50,00% на рік; -розмір щомісячного платежу 5\~449,20 гривень. Банк виконав взяті на себе зобов`язання, надавши кредит, однак відповідачка порушила свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 102 326,34 гривень (станом на 28 березня 2025 року), з яких: -63 799,59 гривень заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); -38 526,75 гривень заборгованості за процентами, що підтверджується випискою по картці та розрахунком заборгованості. Водночас статтями\~12,\~81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). У відповідності до приписів частини 8\~статті 178 ЦПК України\~суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки відповідачкою у встановлений судом строк відзив на позов не подано. Як встановлено, відповідачка отримала від позивача кредит, однак не виконала своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення коштів, що призвело до виникнення заборгованості. Разом із цим, частина 1\~статті 526 ЦК України\~визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~статті 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до положень\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини першої\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1\~статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Велика Палата Верховного Суду (справа №127/15672/16-ц) в постанові від 08 листопада 2019 року зазначила, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На підставі викладеного, оцінивши аргументи сторін та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved