Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство "Княжа Вієнна Іншуренс Груп" про стягнення франшизи та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов мотивовано тим, що 28.12.2024 року о 18:25 год. у с. Крижанівка Одеського р-ну Одеської області відбулося ДТП за участю а/м Hyundai Sonata д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , та а/м Renault Magnum д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.02.2025 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згодом між Приватним акціонерним товариством "Княжа Вієнна Іншуренс Груп"(де було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] згідно полісу ЕР №22169301) та [PERSON] було досягнуто згоди щодо розміру та способу здійснення страхового відшкодування у розмірі 17 888,75 грн. При цьому вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля визначено 21088,75 грн. Повна сума франшизи у розмірі 3200,00 грн., а також різниця між вартістю відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування (3200 грн.) залишається несплаченою [PERSON] . Тому позивач просить сятгнути її з відповідача на свою користь. Просить вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 21.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та відповідачу надано строк для надання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань, заяв, відзиву на позовну заяву не надав. Представник третьої особи у судове засідання не з"явився, заяв, пояснень до суду не направляв. Відповідно до ст.280 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. 28.12.2024 року о 18:25 год. у с. Крижанівка Одеського р-ну Одеської області відбулося ДТП за участю а/м Hyundai Sonata д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , та а/м Renault Magnum д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.02.2025 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за вказаних обставин, та накладено на нього стягнення (а.с. 22). Цивільно-правову відповідальність власника автомобіля Renault Magnum д.н.з. [NUMBER] було застраховано у ПрАТ "Княжа Вієнна Іншуренс Груп" згідно полісу ЕР №22169301, строк дії полісу з 28.06.2024 по 27.06.2025, розмір франшизи 3200 грн., страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 грн.(а.с. 9). 26.01.2025 року [PERSON] подав до ПрАТ "Княжа Вієнна Іншуренс Груп" заяву про страхове відшкодування на суму 17888,75 грн. відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (а.с. 23). Страховою компанією проведено розрахунок суми страхового відшкодування на суму 17888,75 грн. (а.с. 25). Страхове відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 17888, 75 грн. було здійснено (а.с. 12). Загальна вартість ремонту транспортного засобу а/м Hyundai Sonata після ДТП, що сталася 28.12.2024, згідно калькуляції від 15.01.2025 року становить 21088,75 грн. (а.с. 18-19). У Акті огляду транспортного засобу а/м Hyundai Sonata д.н.з. [NUMBER] від 10.01.2025 зафіксовані відповідні пошкодження транспортного засобу. Вирішуючи по суті існуючий спір, суд керується тим, що відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належать, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто нормами частини другої статті 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець. Сторони не заперечують, що позивач є законним володільцем а/м Hyundai Sonata д.н.з. [NUMBER] , а відповідач за обставин ДТП - законним володільцем а/м Renault Magnum д.н.з. [NUMBER] . Вказане поза розумним сумнівом підтверджується сукупністю досліджених судом письмових доказів, у тому числі оформлених у ході страхового відшкодування. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 1 ст. 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході судового розгляду доведено, що внаслідок ДТП за вини відповідача, транспортний засіб, належний [PERSON] , отримав механічні пошкодження, внаслідок чого останій зазнав матеріального збитку, що частково був відшкодований страховою компанією, а решта відповідачем не відшкодована. Крім того, відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV (чинного на час укладення договору ОСЦПВ та події ДТП) розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за цими правилами. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (ст. 36 цього ж Закону). За таких обставин з відповідача підлягає стягненню 3200 грн. матеріальної шкоди, що становить різницю між страховою виплатою та сумою матеріального збитку, визначеного у звіті про оцінку автомобіля, а також 3200 грн. франшизи. Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 1211 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved