Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Представник АТ «Перший Український Міжнародний Банк» в серпні 2024 року звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №200949669201 від 29.12.2017 року. В обґрунтування доводів позовної заяви посилається на те, що 29.12.2017 року між ПАТ "ПУМБ" та [PERSON] укладено кредитний договір №200949669201, у відповідності до умов якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 4300грн., який пізніше було збільшено до 39400грн. Вимоги позивач мотивує тим, що відповідач свої кредитні зобов`язання належним чином не виконує довготривалий строк, що зумовило АТ "ПУМБ" звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу про добровільне погашення заборгованості за кредитним договором, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Зазначає, що сума боргу [PERSON] становить 63 881.28 грн., яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання позову до суду у розмірі 2422,40 грн. 02.07.2025 року представник відповідача подала суду пояснення в якому вказала, що позовні вимоги визнають частково в межах сплачених коштів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом. Відповідач в судові засідання не з`являлась, однак її представник в поясненні просила розгляд справи проводити без їх участі та задовольнити частково. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 грудня 2017 року між акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 200949669201. Підписанням цієї заяви відповідач підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті pumb.ua. За умовами кредитного договору № 200949669201 від 29.12.2017 року [PERSON] видано кредитку картку з кредитним лімітом в сумі 4300 грн., розрахунковий день - 30 число місяця, платіжна дата - 30 числа місяця. Строк дії кредитного ліміту - 12 місяців, процентна ставка - 49 %, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлені відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування. Відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту. Позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредитний ліміт у розмірі 4300 грн., який в подальшому було збільшено до 39400 грн. Факт використання кредитних коштів [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, який містить дані щодо руху коштів на рахунку, суми погашення за наданим кредитом, а також випискою по особовому рахунку. Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконала, внаслідок чого як доводила сторона позивача станом на 04.06.2024 має заборгованість за кредитним договором №200949669201 від 29.12.2017 року в розмірі 63 881.28 грн., з яких: 39 343.74 грн.- заборгованість за кредитом; 24 537.54 грн.- заборгованість за процентами. АТ «ПУМБ» на адресу проживання відповідача за допомогою оператора поштового зв`язку «Укрпошта» (направлено письмову вимогу (повідомлення) щодо виконання договірних зобов`язань за кредитним договором №200949669201 у сумі 63 881.28 грн., яка залишилась без реагування. Як вбачається із матеріалів справи, представником відповідача долучено квитнації від 06.02.2025р. у сумі 2000грн., 06.02.2025р. у сумі 2000грн., 06.02.2025р. у сумі 10000.00грн., 26.02.2025р. у сумі\~ 6580грн., 28.02.2025р. у сумі 2000грн. та 28.02.2025р. у сумі 10000грн, що разом становить 32 580.00 грн про сплату заборгованості за кредитним договором. (а.с.93-98). Також, представником відповідача долучено квитнації від 16.04.2025р.\~ у сумі 4200грн, 28.04.2025р. у сумі 3000грн. та 20.05.2025р. у сумі 5000грн., що разом становить 12 200.00 грн про сплату заборгованості за кредитним договором (а.с.114-116). Разом з тим, відповідач частково визнає позовні вимоги на загальну суму 32580.00грн в межах тіла кредиту, оскільки на вимогу за ухвалою суду на підставі клопотання відповідача про витребування доказів, жодних доказів позивачем не надано, а також розрахунок заборгованості не містить узгодженої відсоткової ставки, кредитним договорм, а отже правомірність нарахування % неможливо перевірити. На спростування доводів представника відповідача, позивачем будь-яких інших письмових пояснень не надано. Суд погоджується з такими доводами представника відповідача, так як ухвалу суду про витребування доказів від 15.06.2025р. позивачем отримано в електронному суді 16.05.2025 року, та поштовим відправленням 23.05.2025р., з врахуванням того, що % не водедено позивачем, тому слід стягнути з відповідача заборгованість в межах кредитного ліміту в сумі 6763.74 грн від збільшеного до 39 400 грн зі сплатою 32 580 грн відповідачем, а в задоволенні заборгованості по % в сумі 24 537.54 грн слід відмовити за недоведеністю. За правилами ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору; ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), ч.1 ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ч.1 ст. 1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики; до ст.1049 ЦПК України - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. З огляду на вищезазначене, враховуючи, що відповідач не дотрималася умов, передбачених кредитним договором №200949669201 від 29.12.2017 року, допустила заборгованість на суму 6763.74 грн., суд вважає, що позовні вимоги АТ "ПУМБ" про стягнення заборгованості з [PERSON] є частково обґрунтованими. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає, що сплачений АТ "ПУМБ" судовий збір в сумі 3028 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial