Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому вказувала, що з 20 вересня 2008 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 22 серпня 2023 року було розірвано. Від шлюбу мають спільних дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Проте [PERSON] , будучи працездатною особою, постійної та достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому, враховуючи те, що відповідач має змогу та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, позивачка просила суд стягувати з [PERSON] на свою користь кошти (аліменти) на утримання синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду і до повноліття дітей. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надіслав на поштову адресу суду надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів для вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому, суд встановив, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. В матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем постійної та достатньої матеріальної допомоги на утримання синів. Проте, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ч.ч. 1-3 ст. 183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні, інші обставини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України). За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач може щомісячно сплачувати аліменти на утримання дітей у визнаному ним розмірі - 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Стягнення аліментів починається з дати подачі позову до суду та припиняється з досягненням дітьми повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь державного бюджету 1\~211,20 грн судового збору.

Outcome: approved