Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

До суду звернувся представник позивача АТ «Універсал Банк» адвокат Ушакевич М.П. з позовною заявою у якій просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 14268 гривень 35 копійок. Стягнути з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» понесені судові витрати по сплаті судового збору під час подачі позовної заяви до суду у сумі 3028 гривень 00 копійок. Свої позовні вимоги представник позивача АТ «Універсал Банк» Ушакевич М.П. обґрунтувала тим, що 19 жовтня 2022 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг та про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] з встановленням кредитного ліміту. Відповідач [PERSON] своїм підписом повністю та безумовно прийняла пропозицію банку та погоджується з тим, що Анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , що зазначено у розділі 1 Умов і правил встановивши ліміти використання кредиту у розмірі 2000,00 гривень. Після підписання заяви відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають у результаті використання платіжних карток, згідно тарифів. Однак, не дивлячись на взяті на себе зобов`язання, відповідач не дотримується даних умов, а саме не здійснює повернення кредиту у термін та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також Тарифами. У зв`язку з порушенням умов договору про надання банківських послуг від 19 жовтня 2022 року зі сторони [PERSON] перед стороною позивача АТ «Універсал Банк» виникла заборгованість у розмірі 14268 гривень 35 копійок. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, проте, у позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності та позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була неодноразово повідомлена у встановленому законом порядку. Однак, 05.05.2025 подала до суду заяву, у якій зазначила, що має намір добровільно сплатити суму боргу. Станом на день розгляду справи відповідач відзиву на позов та будь-яких інших заяв не подала. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріли справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав, а саме: Судом встановлено, що з копії анкети-заяви до договору про надання банківських послуг вбачається, що відповідач [PERSON] звернулася до сторони позивача про відкривання кредитного ліміту на суму зазначену у мобільному додатку. Анкета-заява засвідчена особистим підписом відповідача. Відповідач погодився з тим, що невід`ємною частиною анкети-заяви є запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг «Моnоbаnк» з підписанням якого в мобільному додатку договір набуває чинність. Згідно копії тарифів Чорної картки «Monobank» споживчого кредиту відповідачу було відомо про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація а також важливі правові аспекти. Як слідує з виписки по рахунку заборгованості відповідача [PERSON] , вона активно користувалася кредитними коштами загальний залишок заборгованості за наданим кредитом становить 14 268 гривень 35 копійок. Як слід з ч.1\~ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно п.п.5,6,7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту)укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої\~статті 181 ГК України\~господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналогічною правовою позицією є Постанова Верховного Суду №61-20799св19 у справі №561/77/19 від 16 грудня 2020 року щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора та висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). За ч.1 ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. За\~ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1ст.1054ЦК України\~слід, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2\~ст.1050 ЦК України\~слід, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. За ч.1 ст.1048ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Отже як було встановлено судом, сторона позивача уклавши з відповідачем [PERSON] кредитний договір в якості підпису був використаний електронний підпис з погодженням сторін. Сторона позивача виконуючи свої обов`язки надала відповідачу [PERSON] кредитні кошти шляхом перерахування коштів на картку відповідача. В свою чергу відповідач [PERSON] згідно кредитного договору зобов`язана була повернути кредит, однак порушаючи укладений договір не повертає стороні позивача грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, чим порушила умови кредитного договору. Вимоги сторони позивача є законні та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: approved