Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» звернувся до Франківського районного суду м. Львова із зазначеним вище позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» 23875,22 грн. сплаченого страхового відшкодування у та судовий збір. В обґрунтування позову зазначає, що між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 220151271 від 02.04.2024 року. Згідно з умовами Договору позивач прийняв під страховий захист цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] . 24.09.2024 року м.Львові відбулось ДТП, за участю автомобіля Skoda OCTAVIA, д.н.з. [NUMBER] та автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. В результаті ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Згідно з Постановою Франківського районного суду міста Львова по справі № 465/7801/24 від 18.11.2024 року особою, винною у скоєнні ДТП, є [PERSON] , якого було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ст.122-4 КУпАП, ч.1 ст. 130 КУпАП. 07.10.2024 року потерпіла особа звернулася до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування. 07.10.2024 року ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 23 875,22 грн.. що підтверджується страховим актом № 2400036-1 від 24.10.2024 року та платіжним дорученням № 63547 від 24.10.2024 року. Оскільки постановою Франківського районного суду міста Львова по справі № 465/7801/24 від 18.11.2024 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП, то після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача на відшкодування завданої шкоди у розмірі 23 875,22 грн. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 01.05.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 02.04.2024 року між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №220151271, строк дії якого з 03.04.2024 р. по 02.04.2025р. включно. 24.09.2024\~року о\~08\~год.\~50\~хв.\~у м.Львові\~по вул.\~Митрополита Андрея,\~38,\~відбулось ДТП за участю ТЗ Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та ТЗ Skoda Octavia 3008 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та ТЗ Peugeot 3008 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а власникам вказаних автомобілів - матеріального збитку. Відповідно до постанови Франківського районного суду міста Львова по справі № 465/7801/24 від 18.11.2024 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП Власник транспортного засобу Skoda Octavia 3008 д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» про виплату страхового відшкодування. ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» було виплачено страхове відшкодування власнику Skoda Octavia 3008 д.н.з. [NUMBER] у розмірі 23875,22 грн., що підтверджується страховим актом № 2400036-1 від 24.10.2024 року та платіжним дорученням № 63547 від 24.10.2024 року, відтак загальний розмір фактично понесених витрат ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» становить 23875,22 грн. Згідно з абзацом «а» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», (в редакції закону № 3045-VI від 17.02.2011, чинним на момент вчинення ДТП): «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт керування автомобілем Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] у стані алкогольного сп`яніння [PERSON] підтверджується постановою Франківського районного суду міста Львова по справі № 465/7801/24 від 18.11.2024 року, саме те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 135648 від 24.09.2024, [PERSON] 24.09.2024 року о 06 год. 06 хв. у м.Львові по вул.Митрополита Андрея,38, керував транспортним засобом "Volkswagen Golf", д.н.з. у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager ARНE-0191, тест 1957, результат позитивий - 1,48 проміле, з результатом не згідний та в медичному закладі КНП ЛОР "Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень", що підтверджується висновком 002496 від 24.09.2024. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею ст. 1187 ЦК України діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб, є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як передбачено ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; регрес застосовується після припинення зобов`язання з відшкодування шкоди. Статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Згідно зі ст. 28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідач позов визнав, викладені позивачем обставини знайшли своє підтвердження, позовна заява ґрунтується на законних підставах та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved