Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

\~Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем [PERSON] мешкали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилась спільна дитина, донька [PERSON] . Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач є здоровим та працездатним, перебуває на службі у військовій частині [NUMBER] ЗСУ отримує грошове забезпечення у розмірі 53000,00 грн. здатен сплачувати аліменти, однак в добровільному порядку відмовляється виконувати свої обов`язки щодо утримання дитини. Ухвалою суду від 28.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явились. Надала клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, судова повістка повернулась на адресу суду із довідкою «Укрпошти» та відміткою листоноші «За закінченням терміну зберігання», причина неявки суду не відома. У зв`язку з відсутністю у судовому засіданні сторін, з урахуванням закінчення передбачених ст.275 ЦПК України строків розгляду цієї справи останню розглянуто у порядку заочного провадження за наявними у справі письмовими доказами, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини, доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.03.2021 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №1385. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, домовленості про добровільну сплату аліментів у позасудовому порядку між сторонами не досягнуто. Згідно акту Голови правління ОСББ «Зоряний 86» О.М. Мельниченко, [PERSON] разом з дочкою [PERSON] [INFO] мешкають за адресою: [ADDRESS] . У ст.\~150\~СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 01 січня 2023 року\~ - 2272,00 грн., від 6 років до 18 років 2833, 00 грн. Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі постанова), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд бере до уваги положення п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, згідно якого «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Суд, при винесенні рішення, також керується практикою Європейського суду з прав людини, який в пункті 54 свого Рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначав, «що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків». Приймаючи до уваги те, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, вік дитини на утримання якої стягуються аліменти, щорічні потреби дитини, які з віком постійно зростають, що в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини, які є загальновідомими та не потребують доказування, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити у розмірі, запропонованому позивачкою, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини буде відповідати вимогам закону та буде достатнім в деякій мірі для гармонійного розвитку дитини та захистить її права. Одночасно суд звертає увагу, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 16.10.2023 року. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved