Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

У квітні\~2025\~позивач,\~в інтересах\~якого діє\~представник,\~звернулася до\~суду з\~вказаним позовом,\~обґрунтувавши свої\~вимоги тим,\~що [INFO] \~померла матір\~позивача [PERSON] та після її смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Право власності у покійної виникло на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Слов`янською районною державною адміністрацією Донецької області 22.08.2000, яке було втрачене. Зазначає, що позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки мешкала разом з нею. Постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, оформлених на ім`я спадкодавця. У зв`язку з викладеним просить встановити факт спільного проживання позивача з матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини та визнати за позивачем право власності в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті матері\~на спірний\~житловий будинок. Позивач та її представник до судового засідання не з`явились, представник надала заяву про розгляд справи за їх відсутності. Раніше в судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаюсь на обставини, викладені в позові. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, рішення просив винести відповідно до чинного законодавства. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] доводилась донькою [PERSON] , що видно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.12.1981, копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.07.20136. [PERSON] належав будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , що видно з виписки з погосподарської книги №10-16/60 від 07.11.2024 та довідки 04-01/389 від 19.02.2025 Відділу зберігання інвентаризаційних справ Об`єктів нерухомого майна Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області. [INFO] [PERSON] померла, що видно з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.03.2015. З показань свідка [PERSON] видно, що остання навчалась в одній школі з позивачем, мають дружні відносини та була знайома з матір`ю [PERSON] , приходила до них в гості. З 2014 року позивачка мешкала разом з матір`ю до моменту смерті останньої і залишилась мешкати в будинку Свідок [PERSON] показала, що мешкає на одній вулиці з позивачем, спілкувалися, ходили в гості. [PERSON] мешкала разом з матір`ю на момент смерті останньої та потім і залишилась мешкати в будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що знайома з позивачем з 1995 року, мають дружні стосунки, мешкають в одному селі. Позивач жила разом з матір`ю, мали спільний побут, вели господарство. Розглядаючи позовні вимоги в частині встановлення факту спільного проживання суд виходить з такого. Так, відповідно до ст. 293, 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту для позивача має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку для підтвердження факту прийняття спадщини. На підставі наданих позивачем доказів та показань свідків встановлено, що позивач проживала з померлою [PERSON] однією сім`єю, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про встановлення факту спільного мешкання є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З копії\~технічного паспорту\~від 14.02.2025\~вбачається,\~що будинок\~ [ADDRESS] позначений на платі літерою А-1 має загальну площу 62,8 кв.м, житлову площу 36,8 кв.м з господарськими будівлями і спорудам: літера Б-літня кухня, літера В-погріб, літера Г-гараж, литера Д -сарай, літера Е- вбиральня, душ. Як вбачається з Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 80240557 від 25.02.2025 після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.03.2025 № 301/01-32 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском шестимісячного строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.\~ Тобто, відносно спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється \~презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Таким чином, судом встановлено, що позивач фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка, оскільки мешкала разом з спадкодавцем. Правомірність володіння, користування та розпорядження [PERSON] житловим будинком, ніким та ніколи не заперечувалась та не оспорювалась. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи сукупність всіх досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] і в частині визнання права власності, а тому, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Outcome: approved