Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Бітякова Д.М. звернулась до суду з позовом про скасування арешту, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , спадкоємцями якого є позивачка [PERSON] та малолітній син [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS] . При оформленні спадщини з`ясувалось, що відповідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Ленінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції 25.07.2013 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №39061813) та 21.08.2013 відносно спадкодавця [PERSON] було накладено обтяження №2201562. У відповіді №317350 від 04.12.2024 на адвокатський запит зазначено, що на примусовому виконанні в Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 25.07.2013 перебувало виконавче провадження ВП39061813 з виконання виконавчого листа №1-253/11 від 31.05.2013, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська. Виконавче провадження знищене на підставі Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби, правові підстави для зняття арешту в рамках зазначеного вище завершеного виконавчого провадження відсутні. Відповідно листа Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2025 вих. №1-253/11/821/2025 надано копії судових рішень по кримінальній справі №1- 253/11 (провадження №1/0418/26/2012) відносно обвинуваченого [PERSON] [INFO] , тоді як померлий чоловік позивачки [PERSON] народився [INFO] . При ознайомленні з матеріалами кримінальної справи №1- 253/11 (провадження №1/0418/26/2012) встановлено, що виконавче провадження ВП39061813 стосувалося виконання виконавчого листа №1-253/11 від 31.05.2013, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, відносно боржника [PERSON] [INFO] . Таким чином, жодних підстав для обтяження майна [PERSON] , [INFO] , Ленінським ВДВС м. Дніпропетровська на підставі виконавчого листа №1-253/11, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська відносно засудженого [PERSON] [INFO] , що мешкав та був зареєстрований у будинку [ADDRESS] , не існує. Отже, через хибні дії посадових осіб Ленінського ВДВС м. Дніпропетровська накладено арешт на майно, яке наразі належить позивачці та її малолітньому синові, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] . Наявність цього обтяження не дозволяє отримати свідоцтво про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] та зареєструвати його в Єдиному Державному реєстрі нерухомого майна. Таким чином, наявність необґрунтованого арешту майна перешкоджає позивачці у реалізації права власності. З наведених підстав позивачка просить зняти арешт нерухомого майна, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №39061813 від 25.07.2013р., Обтяження №2201562) виданою Ленінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ, правонаступником якого є Другий правобережний ВДВС у Чечелівському та Новокадацькому районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), вирішити питання про судові витрати. Ухвалою суду від 18.06.2025 в якості відповідача у справі залучено [PERSON] , [INFO] , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Другий Правобережний відділ ДВС у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса). Позивачка та її представник у судовому засіданні підтримали вимоги позову, просили його задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно в судове засідання не з`явився, відзиву на позов заяву не надав. Представник Другого правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокадацькому районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 13.05.2024р. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №77723709 від 22.07.2024 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Лебідь О.А. була зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Згідно з матеріалами спадкової справи, спадкоємцями після померлого [PERSON] [INFO] , є дружина [PERSON] (позивачка) та малолітній син спадкодавця [PERSON] . Після смерті [PERSON] , [INFO] , відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №1672 від 13.09.2021, виданим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М., та підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №277402631 від 30.09.2021. Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції 25.07.2013 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №39061813) та 21.08.2013 відносно [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) зареєстровано обтяження №2201562. Щодо виконавчого провадження ВП39061813, в рамках якого накладено арешт на майно [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) встановлено наступне. Згідно з листом Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №317350 від 04.12.2024, на примусовому виконанні з 25.07.2013 перебувало виконавче провадження ВП39061813 з виконання виконавчого листа №1-253/11 від 31.05.2013, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська. Постановою про арешт майна та оголошення заборони його відчуження, відділом ДВС на квартиру [ADDRESS] , накладено арешт та оголошено заборону на її відчуження як на майно боржника [PERSON] у цьому виконавчому провадженні. Листом Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2025 вих. №1-253/11/821/2025, надано копії судових рішень по кримінальній справі №1- 253/11 (провадження №1/0418/26/2012), згідно з якими обвинуваченим і засудженим у цій справі є [PERSON] , [INFO] , який мешкав та був зареєстрований у будинку [ADDRESS] . Відповідно, у виконавчому провадженні ВП39061813 з виконання виконавчого листа №1-253/11 від 31.05.2013, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, боржником був [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований у будинку [ADDRESS] . В матеріалах кримінальної справи №1-253/11 (провадження №1/0418/26/2012) наявна копія паспорта засудженого [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , про що вказано у виконавчому листі №1-253/11, виданому Кіровським районним судом м. Дніпропетровська. Матеріали кримінальної справи №1-253/11 містять постанову Ленінського відділу державної виконавчої служби міського управління юстиції м. Дніпропетровська про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №1-253/11 про конфіскацію всього особистого майна засудженого [PERSON] , [INFO] . Крім того, в матеріалах кримінальної справи №1-253/11 наявні свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 16.06.2010 та заяви про видачу паспорту від 04.09.2007 та 23.02.2010, які свідчать про те, що засуджений [PERSON] [INFO] , 19.02.2010 уклав шлюб з громадянкою [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінив прізвище на [PERSON] , до цього моменту носив прізвище [PERSON] . Таким чином, боржником у виконавчому провадженні ВП №39061813 з виконання виконавчого листа №1-253/11 від 31.05.2013, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про конфіскацію майна засудженого, являється [PERSON] , [INFO] (до укладення шлюбу 19.02.2010 мав прізвище [PERSON] ), паспорт громадянина України серія [NUMBER] , зареєстрований у будинку [ADDRESS] , а не [PERSON] , [INFO] (від народження прізвище [PERSON] не змінював, що підтверджується свідоцтвом про народження), РНОКПП [NUMBER] , який мав паспорт серія [NUMBER] , був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] . Отже, у виконавчому провадженні ВП №39061813 накладено арешт (обтяження №2201562) не на майно боржника, а на майно [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та який не був стороною даного виконавчого провадження. За повідомленням Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) матеріали виконавчого провадження ВП №39061813 знищені на підставі Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби. Як встановлено судом, позивачка є спадкоємцем до майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , однак через наявність вищезазначеного обтяження не може оформити право власності на квартиру. Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, а ч.3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, у спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України у вказаній редакції. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.За змістом статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутися не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно. Вимоги про звільнення майна з-під арешту, які ґрунтуються на праві власності на нього, є способом захисту зазначеного права. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (Постанова Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі № 207/3013/20). У абзаці 2 пункту 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» судам роз`яснено, що, якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. Ухвалюючи рішення у даній справі суд приймає до уваги, що у даному випадку, позивачка не є стороною відповідного виконавчого провадження, майно, на яке неправомірно і необґрунтовано накладено арешт, належить їй як спадкоємиці майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та який також не був стороною даного виконавчого провадження, відповідачем у справі є боржник у виконавчому провадженні ВП №39061813 [PERSON] , [INFO] . Позивачка не має можливості вільно розпоряджатися власним майном, яке належить їй з моменту відкриття спадщини, оскільки у зв`язку з обтяженням не може отримати свідоцтво про право на спадщину, а відтак за вказаних обставин, за наявності можливості оформлення спадщини нотаріусом, позивачкою обрано вірний спосіб захисту як зняття арешту з майна (звільнення майна з-під арешту), який було накладено необґрунтовано, з метою усунення перешкод у реалізації прав власника, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved