Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

09.01.2025 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обгрунтування позову зазначив, 31.07.2006 [PERSON] (син відповідачів) отримав від позивача кредит у розмірі 5\~908,10 гривень. Після отримання кредиту [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання з погашення заборгованості, а [INFO] помер. На момент його смерті обсяг заборгованості склав 117\~917,34 грн, у тому числі:5\~908,10 грн заборгованість за тілом кредиту, 105\~581,19 заборгованість за відсотками, 3\~474,00 заборгованість за комісією, 2\~954,05 заборгованістю за пенею. З огляду на те, що [PERSON] на момент смерті проживав разом зі своїми батьками (відповідачі [PERSON] та [PERSON] ), позивач презюмує, що останні прийняли від померлого позичальника спадщину, а відтак, просить з них стягнути в рівних частках розмір заборгованості за кредитом (117\~917,34 грн) та судові витрати. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2025 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. В підготовче засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Крім того, заявив клопотання про витребування доказів, а саме, заведеної спадкової справи щодо [PERSON] , а також щодо переліку осіб, які були зареєстровані разом з ним в квартирі на момент його смерті. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні (05.03.2025) заперечила проти позову. Зазначила, що померлий [PERSON] доводився їй та іншому відповідачу ( [PERSON] ) сином. [PERSON] дійсно помер [INFO] , однак мати зазначила, що син при житті мав наркотичну залежність, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, не мав регулярних джерел доходів та будь-якого майна, разом з ними не проживав, був тільки зареєстрований. Перед своєю смертю він вже не мав змоги себе обслуговувати, вона та чоловік були змушені доглядати за ним. Після смерті сина жодного майна рухомого чи нерухомого він не лишив, до нотаріуса вони з чоловіком не зверталися, в спадщину не вступали, про інших спадкоємців померлого їм нічого не відомо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Його дружина (відповідач [PERSON] ) повідомила, що чоловік має поважний вік (86 років), тяжко хворіє і наразі позбавлений можливості самостійно пересуватися. Ухвалою суду від 05.03.2025 витребувано інформацію у Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори щодо заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] ; у Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради щодо осіб, які станом на дату смерті [PERSON] ( [INFO] ) були зареєстровані разом з ним в квартирі за адресою: [ADDRESS] . В судові засідання 22.05.2025, 09.07.2025 сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача. Від відповідачів заяви не надходили. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть. У вересні 2021 року позивач як кредитор звернувся до Восьмої запорізької державної нотаріальної контори з претензією кредитора у зв`язку з наявністю у померлого боржника [PERSON] непогашеної заборгованості за отриманим кредитом (згідно з відомостями у листі у розмірі 402\~896,38 грн) та клопотанням про включення вимог позивача до спадкової маси. Відповідно до листа Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 10.03.2025 № 06.4-02/02/797 разом з [PERSON] на момент його смерті ( [INFO] ) проживали [PERSON] та [PERSON] . Згідно з відомостями, які містяться у спадковій справі (номер спадкової справи 68354281, номер у нотаріуса 155/2021), заведеної після звернення позивача із претензією кредитора (23.09.2021), свідоцтво про право на спадщину жодній особі не видавалося; інформація про спадкоємців, які вступили у право на спадщину, відсутня; відомості про спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , відсутні. Відповідно до\~ч.\~1,\~3\~ст.\~1268\~ЦК України\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до\~ст.\~1270\~ЦК України\~для прийняття\~спадщини встановлюється\~строк у\~шість місяців,\~який починається\~з часу\~відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Аналіз вказаних положень цивільного законодавства свідчить про те, що необхідною умовою покладення на спадкоємців обов`язку задоволення вимог кредитора є наявність майна, одержаного у спадщину після смерті спадкодавця, причому обсяг вимог не може перевищувати вартість одержаного майна. Відсутність спадкового майна або його недостатня вартість не може бути підставою для стягнення зі спадкоємців померлого боргів у заявленому кредиторами обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Оскільки суду сторонами не надано доказів щодо спадкування батьками померлого [PERSON] (відповідачами у цій справі) будь-якого майна, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Ураховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з огляду на відмову в задоволенні позову, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed