Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС"\~звернувся до\~суду з\~позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог вказано, що 15.04.2021 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №2036161012, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» надав позичальнику кредит у розмірі 103 424 грн., процентна ставка 18,00 % річних. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно, в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Станом на 21.06.2024 року за кредитним договором загальна сума заборгованості за кредитом становить 131526,79 гривень. 21.06.2024 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором №2036161012 від 15.04.2021. З врахуванням наведеного просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 131526,79 грн., судовий збір та витрати на професійну правову допомогу. В судове засідання представник позивача не з`явився, розгляд справи просив провести за його відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань, відзиву на позов, від останнього до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, з урахуванням письмової згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 15.04.2021 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №2036161012, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» надав позичальнику кредит у розмірі 103 424 грн., процентна ставка 18,00 % річних. Кредитний договір підписаний особисто відповідачем [PERSON] . Крім цього відповідачем підписано особисто Паспорт споживчого кредиту 15.04.2021, графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, анкета заява на отримання кредиту. АТ «АЛЬФА БАНК» виконав умови кредитного договору своєчасно та в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, в свою чергу позичальник не виконавумови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Загальний розмір заборгованості станом на 21.06.2024 становив 131526,79 грн., що підтверджується копією розрахунку заборгованості за кредитом станом на 20.06.2024. 21.06.2024 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором №2036161012 від 15.04.2021, що підтверджено копією договору факторингу №21/06/24 від 21.06.2024. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором внаслідок неповернення кредиту у встановлений договором строк, також позивачем доведено розмір заборгованості в сумі 131526,79 грн. Розмір заборгованості підтверджений розрахунком позивача. Відповідачем не надано доказів щодо погашення суми боргу, а тому позов ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат. Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу позивачу у зазначеній справі надавав адвокат Литвиненко О.І, до позову долучено копію акту приймання передачі наданих послуг з найменуванням послуг, періодом та вартістю, а також платіжну інструкцію №4931 від 01.10.2024. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). З урахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що розмір вказаних позивачем витрат на правничу допомогу, є завищеним у відповідності із співмірним виконанням адвокатських робіт, а тому вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню частково в розмірі 4000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved