Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», в особі представника Мих Вікторії Олегівни звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило суд: - стягнути з Відповідача: [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 101325368 від 13.10.2023 року, в сумі: 25081,87 грн., на користь ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал. - стягнути з Відповідача: [PERSON] суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,4 грн. на користь ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» зазначило, що 13.10.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 101325368, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 7000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у термін, встановлений Договором. 28.02.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 101325368. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 25081,87 грн, яку і просив стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та відзив не надала. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. В березні 2025 року справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2025 надійшла у провадження судді Рижко Г.О. Ухвалою судді від 21.04.2025 року було прийнято до свого провадження цивільну справу № 357/4145/25; відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 21.05.2025 на 09:00 год. 21.05.2025 в зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про причини неявки, розгляд справи відкладено на 04.07.2025 на 09:00. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судових засідань повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки за останнім зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористалася, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Крім того, про час та місце розгляду справи була повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України та шляхом направлення відповідного повідомлення у додаток «Viber» на номер телефону [NUMBER] , статус повідомлення «Доставлено» 21.05.2025 16:04:47. Згідно з довідками ф. 20 АТ «УКРПОШТА» судова кореспонденція не вручена адресату та повернута відправнику з відмітками «За закінченням терміну зберігання» та «Адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13.10.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір № 101325368 про споживчий кредит, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти (кредит) у сумі 7000,00 грн (п.1.2 Договору). Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору кредит надається строком на 105 днів з 13.10.2023 і складається з пільгового періоду 15 днів та поточного періоду 90 днів. Кінцева дата повернення кредиту 26.01.2024. Стандартна процентна ставка - 3,50% в день, пільгова процентна ставка - 1,65% в день. Комісія за надання кредиту 700,00 грн нараховується одноразово в момент видачі кредиту. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою становить 31482,50 грн. Відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем за реквізитами платіжної картки [NUMBER] (а.с. 12-22). У Додатку №1 до Договору сторонами погоджено «Графік платежів», у якому визначено розмір та дату внесення позичальником платежів, та встановлена орієнтовна загальна вартість кредиту (а.с. 23). Згідно з довідкою про ідентифікацію, [PERSON] , з якою укладено договір № 101325368 від 13.10.2023, ідентифікована в ТОВ «Мілоан». Одноразовий ідентифікатор: L523679. Час відправки ідентифікатора позичальнику: 13.10.2023 12:39:33 на телефон номер [NUMBER] (а.с. 23). Даний Договір підписаний порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту та Анкета-заява на кредит, які підписані відповідачкою одноразовим ідентифікатором та в яких містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с. 24-27, 31-32). ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 7000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 74374104 від 13.10.2023 (а.с. 33). Відповідно до наданого первісним кредитором ТОВ «Мілоан» розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 26.01.2024 вбачаються відомості про щоденні нарахування відсотків (погашення не вбачаються) (а.с. 34-36). Також, судом встановлено, що 28.02.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с. 38-47). На виконання умов вказаного договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» грошові кошти в сумі 2 240 601,68 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 28.02.2024 № 75540 (а.с. 51). Відповідно до Витягу реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т від 28.02.2024 та акту приймання-передачі Реєстру боржників від 28.02.2024, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 101325368 від 13.10.2023 в сумі 25081,87 грн, з яких 7000,00 грн - основний борг, 17381,87 грн - заборгованість за відсотками, 700,00 грн - заборгованість по комісії (а.с. 48; 52). З виписки з особового рахунку за кредитним договором № 101325368 від 13.10.2023 вбачається, що станом на 05.03.2025 заборгованість відповідача складає 25081,87 грн та складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 7000,00 грн, простроченої заборгованості за комісіями - 700,00 грн, простроченої заборгованості за відсотками 17381,87 грн (а.с. 37). З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була надіслана досудова вимога про заміну кредитодавця та про погашення кредитної заборгованості (а.с. 53). На час розгляду справи відповідачем не надано доказів погашення зазначеної вище простроченої заборгованості. ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Відповідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд робить висновок, що 13.10.2023 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору № 101325368 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. [PERSON] , будучи вільною в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодився, підписавши електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Кредитний договір було укладено в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до [PERSON] і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Суми, які підлягають стягненню, повністю відповідають умовам Кредитного договору та строку його дії. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Тому, позов суд задовольняє. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved