Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Промінь-1» звернулось до Пересипського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за комунальні послуги та найм житла. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності ПАТ «Промінь-1». Згідно довідки про склад сім`ї та прописку в даному гуртожитку в кімнатах №№ 29, 30 проживають та зареєстровані відповідачі по справі: [PERSON] та [PERSON] , які не сплачують послуги, оренду житла та кошти на утримання будинку. Крім іншого не сплачують послуги за оренду допоміжного приміщення. З урахуванням викладеного представник позивача просить: стягнути з відповідачів на користь позивача 32 288, 90 грн. заборгованість за комунальні послуги та найм житла; 389, 42 грн. 3% від простроченої суми боргу; - 90,87 грн. індекс інфляції; та витрати зі сплати судового збору. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Пересипського (Суворовського) районного суду від 16.09.2024 року позову заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в судове засідання, сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачам роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. На адресу суду 10.01.2025 року (вх. № 894) надійшли додаткові письмові пояснення до позову за підписом директора підприємства Н.Р. Максименко, згідно яких представником позивача здійснено розрахування встановленого індексу інфляції а також 3% річних від простроченої суми. Також, представник зазначила, що за аналогічною справою позивача Одеським апеляційним судом було залишено в силі рішення суду першої інстанції, у справі № 523/2951/23, а відтак просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.76-78). Не погоджуючись з позовним вимогами на адресу, 30.01.2025 року (вх. № 3223) за підписом представника відповідача адвоката Адабаш С.А. надійшов відзив на позовну заяву. Згідно відзиву адвокат зазначила, що Суворовським районним судом було раніше розглянуто аналогічні справи, та відповідно до вказаної справи слід застосовувати аналогічні розрахунки, які були застосовані судом, зокрема судом апеляційної інстанції у справі № 523/3665/23. В обґрунтування даної позиції, адвокат зазначила, що з того часу обставини не змінилися, а тому орендну плату слід рахувати з розрахунку 10 грн. за кв.м. Щодо стягнення боргу за оренду з літньої кухні Одеський апеляційний суд у справі 523/3665/23 відмовив в задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки відсутні у позивача правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно. Таким чином, вимоги позивача про збільшення тарифу щодо сплати оренди з 10 грн. до 20 грн. за кв.м. та збільшення тарифу з 3,50 до 8,50 є безпідставними. З урахуванням викладеного адвокат зазначає, що загальна сума щомісячної плати за оренду і послуги становить 805,07 гривень. Несплата платежів з 01.03.2023 року по 01.09.2024 року потягнула виникнення заборгованості в сумі 14 491, 26 гривень що відповідно складається з 805, 07 грн. х 18 місяців становить = 14 491, 26 гривень. Представник зазначає, що згідно уточненого позову позивач посилається на наявність заборгованості з 01.02.2023 року, що є безпідставним, оскільки борг за цей місяць стягнуто рішенням суду у справі № 523/2546/23. Також, представник зазначає, що 20.01.2025 року відповідачі здійснили погашення несплачених сум платежів за оренду і комунальні послуги в сумі: 15 279 грн. з яких 10 849 за оренду; 3 800 за УБПТ та 630 грн за вивіз побутових відходів за період з 01.03.2023 року по 01.10.2024 року, тобто за 19 місяців включаючи вересень 2024 року з переплатою до заявлених вимог на 1 місяць. Таким чином, заборгованості, яка заявлена позивачем з 01.02.2023 року по 01.09.2024 року погашена в повному обсязі, а тому позов є необґрунтованим. З урахуванням викладеного представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.84-86). До відзиву на позовну заяву представником надані докази на підтвердження позовних вимог. Не погоджуючись з відзивом на позовну заяву представником відповідача надано заперечення від 11.03.2025 року (вх. № 8393). Відповідно до заперечень на відзив представник зазначила, що відповідачі в односторонньому порядку встановити плату з розрахунку 10 грн. за 1 кв.м. З 2020 року орендна плата становить 10 грн за кв.м. Нарахування послуг позивачем здійснено за встановленими тарифами, що діяли в момент виникнення заборгованості, яке є невід`ємною частиною договору № 7 від 01.01.2020 року про надання послуг по утримання будинків, споруд та прибудинкової території. Таким чином, представник зазначає, що наведені розрахунки є вірні. Посилання відповідачів на погашення заборгованості включно за лютий 2023 року є помилковою, оскільки заборгованість було стягнуто до лютого 2023 року. Також, зазначила, що відповідачі постійно затягують розгляд справи, сплачують борг виключно за рішенням суду. З урахуванням викладеного просить позов задовольнити в повному обсязі (а.с.131-134). Також, 01.04.2025 року (вх. № 11637) на адресу суду надійшли додаткові пояснення за підписом представника позивача. Згідно додаткових пояснень представник зазначила, що після подачі позову до суду відповідачами було сплачено: 1 200 грн вересень 2024 року від 30.09.2024 року 200 грн. від 30.09.2024 року 1000 грн. 1 200 грн в листопада 2024 року від 09.11.2024 року 200 грн. та від 30.09.2024 року 1 000 грн.15 299 грн в січні 2025 року від 19.01.2025 року 3 800 грн. від 20.01.2025 року 650 грн від 20.01.2025 року 10 849 грн. Загальна сума 17 699 гривень. Представник зазначає. що з моменту розгляду справи за відповідачами уже утворилась заборгованість за комунальними послугами та оренди житла та допоміжного приміщенням в становить 13 798, 22 гривень, а відтак сплачена сума відповідачами спрямована на поточні платежі. До додаткових пояснень представником надані копії платіжних інструкцій (а.с.143-151). В подальшому, 21.05.2025 року (вх. № 19758) надійшли додаткові пояснення згідно яких представник позивача зазначила, що за період розгляду справи з 01.09.2024 року по 21.05.2025 року за відповідачами утворився борг за комунальні послуги, найм житла та допоміжного приміщення складає: 17 873, 46 гривень. Відповідачі за вказаний період сплатили 17 699, 00 гривень, таким чином, борг відповідачів становить 174, 46 гривень, без урахування позовних вимог у розмірі: 32 769,19 гривень за період 01.02.2023 року по 01.09.2024 року (а.с.152). Також, 16.06.2025 року (вх. № 23596) надійшли додаткові пояснення за підписом представника позивача, згідно яких представник зазначила, що Протоколом засідання наглядової ради ПРАТ «ПРОМІНЬ-1» № 73 від 30.03.2018 року починаючи з 2020 року встановлено плату не нижче 20 грн. за 1 кв.м. займаної площі щомісячно, що набагато нижче ринкових ставок орендної плати. Відповідачі на пропозицію укласти договір не відреагували. Тому, 29.05.2023 року останнім було направлено повідомлення про необхідність звільнити займане житло та здати його власнику до 01.07.2023 року. Відповідачі жодних дій не вчинили, продовжують користуватись житлом та комунальними послугами, що свідчить проте, що вони прийняли пропозицію укладання договору та зобов`язання кожного місяця вносити плату. На підставі викладеного представник позивача просить: стягнути з відповідачів плату за найм житла в розмірі: 20 грн. за 1 кв.м щомісячно, як платять всі мешканці. До пояснень надано повідомлення та поштове повідомлення, згідно якого встановлено, що відповідач лист отримала 31.05.2023 року (а.с.158-162). Також, 10.07.2025 року (вх. № 27441) надійшли додаткові пояснення за підписом представника позивача, згідно яких остання зазначила, що за період розгляду справи з 01.09.2024 року по 10.07.2025 року за відповідачами утворився та нарахований борг за комунальні послуги, що складає: 21 125,42 грн. З вересня 2024 року по лютий 2025 року відповідачами було сплачено 17 699, 00 гривень. Крім іншого, 08.07.2025 року відповідачем сплачено 3 484, 00 грн. Загальна сума сплачених коштів з періоду розгляду справи по 10.07.2025 року становить 21 183, 00 грн. Представник зазначає, що заявлений борг у позовній заяві в розмірі: 32 769, 19 гривень за період з 01.02.2023 року по 01.09.2024 року підлягає до стягнення, а оплата відповідачів після позовної заяви за період з 01.09.2024 року по 08.07.2025 рік спрямована на поточні платежі (а.с.163-167). В судовому засіданні представник позивача Максименко Н.Р. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, що викладені у позові, просила врахувати всі додаткові пояснення надані до позову. Відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат Адабаш С.А. позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав того, що борг відповідачем після подачі позову погашено в повному обсязі. Заслухавши думку представника позивача, яка просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, відповідача та представника відповідача, які зазначили, що позовні вимоги не визнають, дослідивши матеріали справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке. Звертаючись до суду з позовними вимогами, представник позивача зазначила, що відповідачі проживають в гуртожитку, орендують кімнату 57,1 кв.м., при цьому не сплачують послуги оренди, та інші послуги з утримання прибудинкової території, заборгованість відповідачів з лютого 2023 року по 01.09.2024 рік становить 32 288, 90 гривень, з урахуванням 3% річних та індексу інфляції. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на будівлю гуртожитку від 15.11.2006 року виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради, об`єкт, який розташовано за адресою: [ADDRESS] в цілому належить Закритому акціонерному товариству «ПРОМІНЬ» на праві приватної власності. Об`єкт в цілому складається з будівлі літ. «А» загальної площею 1006.4 квадратних метри, відображеному в технічному паспорті від 14.08.2006 року (а.с.12). Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, право власності на будівлю гуртожитку зареєстровано за ЗАТ «ПРОМІНЬ». Форма власності приватна. Частка 1/1 (а.с.13). Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач у справі є власником будівлі гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Позивач звертаючись до суду з даними позовними вимогами зазначив, що відповідачі у справі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] та у зв`язку з несплатою послуг за ними утворився борг з лютого 2023 року по вересень 2024 року, який становить 32 288, 90 гривень. Так, на підтвердження позовних вимог представником позивача надано протокол № 73 засідання наглядової ради від 30.03.2018 року згідно якого встановлено: з 01.01.2020 року за адресою: [ADDRESS] встановити мінімальну оплату за найм житла в розмірі: 20, 00 грн. за 1 кв.м. Для акціонерів та ветеранів праці дозволено знижку 50%. (а.с.33). Також, надано копі Договору № 20/23 найму житлового приміщення від 01.04.2023 року про зміну розміру найму житла, який підписано лише директором ПРАТ «ПРОМІНЬ-1» Максименко Н.Р. (а.с.34). Підпис наймача Сторожевої А.А. на примірнику договору відсутній. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач визнали позовні вимоги частково, а саме щодо розміру орендної плати з розрахунку 10 грн. за 1 кв.м. При цьому відповідач посилається на рішення Одеського апеляційного суду у справі №523/3665/20, який позовні вимоги ПРАТ «ПРОМІНЬ-1» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за комунальні послуги та найм житла були задоволені частково, та зазначеним судовим рішенням були встановлені певні обставини, а саме щодо оплати оренди в розмірі 10 грн. за 1 кв.м. та до вказаного розрахунку не було включено оренди допоміжного приміщення, оскільки дане приміщення не є власністю товариства. Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 8\~жовтня 1992\~р.\~№ 572 власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 2 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 08.10.1992р.\~№ 572 (далі Правила № 572), дія яких поширюється на вказаний гуртожиток, передбачено, що користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків здійснюється згідно з свідоцтвом на право власності, договором найму (оренди) або іншим документом, що підтверджує право власності чи користування. Пунктом 5 Правил № 572 передбачено, що власник квартири, житлового приміщення у гуртожитку має право здавати в найм (в оренду) квартиру, житлові приміщення у гуртожитку або кімнату квартири, житлового приміщення у гуртожитку та укладати інші договори відповідно до законодавства. Користування наймачем (орендарем) квартири (кімнати), житлового приміщення у гуртожитку здійснюється згідно з договором найму (оренди). За приписами ч.1 ст.\~810\~ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Слід зазначити, що судом встановлено, що між сторонами вирішувалися подібні спори у судовому порядку, зокрема судова справа 523/3665/20. Згідно положення ч. 4 ст. 82 ЦПК України - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З огляду на вказану справу, апеляційним судом були відхилені позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів орендної плати в розмірі 20 грн. за 1 кв.м. з підстав відсутності підписаного сторонами договору щодо змін умов оренди. Апеляційний суд зазначив наступне: «…Виходячи з положень ч .1 ст. 651 ЦК України, зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч. 2 ст. 820 ЦК України, якою врегульована плата за найм житла, одностороння зміна розміру плати за найм житла не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з наведених норм права, позивачем не доведено підстави стягнення оплати за найм житла в розмірі 20 грн. за 1 кв.м. Відсутність у позивача права власності на допоміжне приміщення - літню кухню площею 15 кв.м., унеможливлює отримання ним плати за його користування відповідачами, та інше суперечило б умовам закону відповідно до якого правом передачі в найм нерухомого майна наділений лише власник цього майна. Наведене також слідує з вимог статті 810 ЦК України. Довідка позивача за №207 від 14.08. 2020 про знаходження на балансі кухні під інвентарним номером 41729, розташованої на прибудинковій території гуртожитку та яка використовується відповідачами не є підставою для нарахування позивачем відповідачам оплати за її використання. Крім того, не є доведеним що зазначене приміщення знаходиться на земельній ділянці наданій позивачу у користування на визначених законом умовах. Отже, з урахуванням уточненої позивачем площі кімнат № 29, 30, які знаходяться у користуванні відповідачів - 57, 1 кв.м., щомісячна оплата за найм житлового приміщення у гуртожитку складає 571 грн.» «Колегія суддів вважає доведеними надання послуг, які визначені як квартплата 3,50 грн. за 1 м кв. житлової площі (прибирання прибудинкової території, зарплата персоналу, сплата податків та інше); вивіз побутових твердих відходів 17, 11 грн. з 1 особи; водопостачання згідно встановленим тарифам 54,40 грн. з 1 особи за наявності повіреного і опломбованого ПрАТ Промінь 1 водоміру 11,82 грн. за 1 м. куб води (з подальшою зміною тарифу). Таким чином, при розгляді аналогічної справи, апеляційний суд Одеської області надав оцінку аналогічним позовним вимогам, які позивач заявив до відповідача у вересні 2024 року. З огляду на зазначене, суд виходить з наступного. Що стосується розміру оплати за найм житлового приміщення у гуртожитку, суд виходить з наступного. Згідно ч. 3 ст.\~815\~ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. За змістом ч.ч. 2, 3 ст.\~816\~ЦК України наймач несе відповідальність перед наймодавцем за порушення умов договору особами, які проживають разом з ним. Якщо наймачами житла є кілька осіб, їхні обов`язки за договором найму житла є солідарними. З рішення суду у справі № 523/8174/19 вбачається, що відповідно до Протоколу засідання наглядової ради ПрАТ «Промінь-1» № 40 від 31.03.2015р. за користування житлом у гуртожитках, які є об`єктами права власності ПрАТ «Промінь-1», встановлено плату у розмірі не нижче 10,00 грн. за 1 кв. м. займаної площі щомісячно. Розмір такої плати був запропонований відповідачам для його підписання у примірнику договору найму від 01.01.2019 року. В даній позовній заяві, розмір плати за місяць з розрахунку 20 грн. за 1 кв.м., а по літній кухні з розрахунку 10 грн. за 1 кв.м. був запропонований відповідачам для його підписання у примірнику договір від 01.01.2021 року та 01.01.2022 року, який не підписано наймачами. Виходячи з положень ч .1 ст. 651 ЦК України, зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч. 2 ст. 820 ЦК України, якою врегульована плата за найм житла, одностороння зміна розміру плати за найм житла не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з наведених норм права, позивачем не доведено підстави стягнення оплати за найм житла в розмірі 20 грн. за 1 кв.м. З урахуванням викладено суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню з розрахунку 10 грн. за 1 кв.м., слід зазначити, що відповідач позовні щодо нарахування оренди за житло, визнала саме в такому розмірі. А відтак, судом відхиляється наданий представником позивача розрахунок щодо стягнення заборгованості з оплати за найм (оренду) житла, та застосовується наступний розрахунок заборгованість з оплати за найм (оренду) житлового приміщення що складається з заборгованості: Так, за 2023 рік заборгованість відповідачів перед позивачем за найм житла становить: 5\~710 гривень, з розрахунку 10 грн. за 1 кв.м. (57, 1), що відповідно рахується з березня 2023 року по грудень 2023 року, тобто 571х10+5\~710 гривень. За 2024 рік заборгованість за найм житла становить 4\~568 гривень за 8 місяців відповідно, а саме з січня 2024 року по серпень 2024 року включно, що відповідно рахується з січня 2024 року по серпень 2024 року, та становить 8 місяців, тобто 571х8+4\~568 гривень. Відповідно до висновків викладених у постанові Одеського апеляційного суду від 13.03.2023 року у справі № 523/3665/20, за позовом ПРАТ «ПРОМІНЬ-1» до [PERSON] . [PERSON] про стягнення заборгованості, судом відхиляються вимоги про стягнення заборгованості нарахованої за найм допоміжного приміщення. Таким чином, з урахуванням викладеного та відповідно до висновків апеляційного суду, заборгованість відповідачів перед позивачем становить: Заборгованість за найм житлового приміщення з березня 2023 року по серпень 2024 року 10\~278 гривень Заборгованість за побутові відходи з березня 2023 року по серпень 2024 року 1\~348,62 гривні Заборгованість з квартплати за тарифом 5,80 грн за 1 кв.м. - з березня 2023 року по серпень 2024 року 5\~997,36 гривень Заборгованість за водопостачання за тарифом 82,47 грн на 1 людину 164, 94 грн (за 2) з березня 2023 року по серпень 2024 року 2\~968, 92 гривні. Вигрібний тариф 5, 50 грн. з людини (11 гривень за 2) з березня 2023 року по серпень 2024 року 198, 00 гривень Що загалом становить 20\~790,90 гривень. Разом з цим, за даним розрахунком заборгованості встановлено, що відповідачі здійснили оплату за надані послуги за 2023-2024 рік в загальному розмірі: 3\~100 гривень, відтак заборгованість відповідачів перед позивачем становить 17\~690,90 гривень. Щодо вимог про стягнення заборгованості за договором найму (оренди) допоміжного приміщення, суд зазначає наступне. Довідка позивача за №18 від 07.02.2023 про знаходження на балансі кухні під інвентарним номером 41729, розташованої на прибудинковій території гуртожитку та яка використовується відповідачами, не є підставою для нарахування позивачем відповідачам оплати за її використання. Крім того, не є доведеним що зазначене приміщення знаходиться на земельній ділянці наданій позивачу у користування на визначених законом умовах. Відсутність у позивача права власності на допоміжне приміщення - літню кухню площею 15 кв.м., унеможливлює отримання ним плати за його користування відповідачами, та інше суперечило б умовам закону відповідно до якого правом передачі в найм нерухомого майна наділений лише власник цього майна. Наведене також слідує з вимог статті 810 ЦК України. Отже, з урахуванням зазначеного позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за договором найму (оренди) допоміжного приміщення задоволенню не підлягають. Таким чином, нарахування 3% та індексу інфляції заявлених позивачем, судом здійснюються з розрахунку 17\~690,90 гривень, а не заявленої суми позивача. Відповідно - інфляційне збільшення: 17\~691,00 x 1.08582808 - 17\~691,00 = 1\~518,38 грн., а 3%\~річних на\~вказану суму\~боргу становить -\~ 800,21 грн. з розрахунку - (306 днів) =444,94 грн та 245 (днів) =355,27 грн. Також, судом відхиляються та не приймаються доводи адвоката відповідача щодо безпідставного звернення позивача з позовними вимогами про стягнення заборгованості за лютий 2023 року, оскільки судовим рішення стягнуто борг за вказаний період. Так, судом рішенням у справі №523/2546/23 від 18.12.2023 року було стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість з січня 2023 по лютий 2023 у розмірі: 1\~142 гривні. Разом з цим, згідно позовних вимог, які є предметом розгляду справи, позивач просить стягнути за лютий 2023 року заборгованість за побутові відходи та квартплату за тарифом 5,80 за 1 кв.м., відповідно вказане свідчить, що дані позовні вимоги не були предметом розгляду справи №523/2546/23, та відповідно судом не ухвалювалось рішення щодо вказаних позовних вимог. Таким чином, доводи представника відповідача щодо безпідставності даних позовних вимог є необґрунтованими. Щодо заперечення відповідачем позовних вимог, як безпідставних з підстав погашення заборгованості та надання квитанції (а.с.123) на підтвердження здійснення оплати заборгованості за період, що охоплений позовними вимогами, суд зазначає наступне. Судом не може бути прийнята дана квитанція, як підтвердження оплати заборгованості за вказаний період, оскільки остання не містить в собі відповідних даних/відомостей щодо оплати заборгованості починаючи з 2023 року по 2024 рік, тобто заборгованості за позовними вимогами, квитанція за надані послуги сплачена в січні 2025 року, та суду не надано детального розрахунку щодо того, куди саме були зараховані вказані кошти, тобто, чи мають вони відношення до сплати заборгованості за вказаними позовними вимогами. Вирішуючи справу суд виходить з того, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою другою ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу\~положень ст.\~76\~ЦПК України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці дані\~встановлюються такими\~засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до\~вимог ч.ч.\~1,5,6\~ст.\~81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом; докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи ; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Суд, оцінює усі докази в сукупності, а тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В даному випадку, судом з заявлених позивачем 32\~769,19 гривень позовних вимог, задоволено 20\~009,49 грн., що відповідно становить 61% а відтак, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати у розмірі: 1847,08 гривень, що становить по 923,54 гривень з кожного відповідача.

Outcome: partial