Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві зазначено, що між ТОВ «Споживчий центр» (далі Кредитодавець) та [PERSON] (далі Позичальник) 15 вересня 2024 року був укладений кредитний договір (оферта) №15.09.2024-100001142, відповідно до якого Позичальникові надано кредит у розмірі 4000 грн строком на 140 днів, що підтверджується квитанцією від 15.09.2024. Умовами договору передбачалося, зокрема: фіксована процентна ставка 1% на день, комісія в розмірі 20% від суми кредиту (800 грн), можливість пролонгації строку кредитування за окремим зверненням, а також неустойка в розмірі 40 грн за кожен день прострочення зобов`язань. Згідно з пунктом 4.1 договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит на умовах строковості, платності та поворотності. Спосіб надання кредитних коштів шляхом перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника з номером 4441-11XX-XXXX-3967. Кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надавши Позичальнику 4000 грн. Натомість Позичальник свої обов`язки не виконав належним чином, унаслідок чого станом на 01.02.2025 утворилася заборгованість у розмірі 12400 грн. Вона складається з: основної суми кредиту 4000 грн, нарахованих процентів 5600 грн, комісії 800 грн та неустойки 2000 грн. ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з вимогою стягнути зазначену суму. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, також не з`явився і не повідомив причин неявки. Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15.07.2025 справу призначено до заочного розгляду відповідно до ст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на викладені обставини. З огляду на надані позивачем до матеріалів справи докази, вбачається, що 15 вересня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» (Кредитодавцем) та [PERSON] (Позичальником) було укладено кредитний договір (оферту) №15.09.2024-100001142. Підтвердженням укладення договору є підписана Позичальником Пропозиція про укладення договору (оферта), Заявка на отримання кредиту, що оформлені електронним цифровим підписом (ЕДП) 15.09.2024, а також квитанція про перерахування кредитних коштів у сумі 4000 грн на платіжний засіб Позичальника з номером 4441-11XX-XXXX-3967. Факт ідентифікації Позичальника підтверджується використанням ним Системи BankID Національного банку України, що відповідає вимогам Закону України «Про електронні довірчі послуги». Відповідно до ст. 1 цього Закону, електронна ідентифікація це процедура встановлення особи з використанням електронних даних, яка забезпечує однозначне визначення фізичної особи. В матеріалах справи наявне підтвердження того, що ідентифікація [PERSON] здійснена у порядку, визначеному законодавством. Умови договору, на які дав згоду Позичальник, передбачали надання кредиту у сумі 4000 грн строком на 140 днів, з фіксованою процентною ставкою 1% на день, комісією 20% від суми кредиту (800 грн) та правом пролонгації кредиту. Також договором встановлена неустойка 40 грн за кожен день прострочення зобов`язань. Усі ці умови відповідають вимогам ст. 1054 Цивільного кодексу України щодо кредитного договору. У п. 4.1 договору визначено, що кошти надаються шляхом перерахування на рахунок Позичальника з використанням електронного платіжного засобу. Надання кредиту здійснено відповідно до цього пункту, що підтверджується фінансовими документами, доданими до справи. Таким чином, ТОВ «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання за договором у повному обсязі, що підтверджується наданими доказами. У той час як Позичальник, [PERSON] , належним чином свої зобов`язання не виконав, що призвело до утворення станом на 01.02.2025 заборгованості у розмірі 12400 грн, яка складається з: основного боргу 4000 грн; процентів 5600 грн; комісії 800 грн; неустойки 2000 грн. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Крім того, відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», укладення електронного договору шляхом акцепту оферти вважається юридично дійсним і прирівнюється до письмового договору, за умови використання належного засобу електронного підпису, що підтверджено матеріалами справи. Таким чином, у справі наявні належні та допустимі докази, які підтверджують: факт укладення між сторонами кредитного договору; належне виконання умов договору з боку Кредитодавця; акцептування умов договору Позичальником; факт надання грошових коштів; факт порушення умов договору Позичальником. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, Позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, передбачених договором. Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або його одностороння зміна не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог закону або звичаїв ділового обороту. Стаття 530 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо у зобов`язанні визначено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню саме у цей строк. Стаття 611 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом. Такими наслідками можуть бути, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені), відшкодування збитків, припинення зобов`язання тощо. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не виконано передбачене договором зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів і комісії, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості в розмірі 12 400 грн, що складається з: основної суми кредиту 4000 грн, нарахованих процентів 5600 грн, комісії 800 грн, неустойки 2000 грн, є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн. З огляду на викладене, суд вважає вимоги ТОВ «Споживчий центр» доведеними, підтвердженими належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи. Позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved