Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

В Рівненський міський суд Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. У позовній заяві представник позивачки зазначає, що її довірителька та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 червня 2022 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду шлюб між сторонами не розірвано. Після народження дитини, в зв`язку із тимчасовим проживанням за різними адресами та у різних населених пунктах, між сторонами почали виникати непорозуміння з приводу утримання спільної дитини та утримання самої позивачки під час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відтак, 19 травня 2025 року Рівненським міським судом Рівненської області було винесено судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу). Відповідач є фактично здоровим, працездатним чоловіком та може виконувати свій обов`язок по утриманню дружини до досягнення спільною дитиною трирічного віку. Тому, враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку. В судове засідання позивачка не з`явилась. Від представника позивачки до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та її представника на підставі наявних у справі документів. Позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві. Обставини, що призвели до необхідності звернення із позовом до суду існують і на даний час, а відтак просять позовні вимоги задовільнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився. Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника. При винесенні рішення судом, представник відповідача просить суд врахувати ті обставини, що на підставі судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання їх спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу). Крім того, на підставі судового наказу Бродівського районного суду Львівської області з відповідача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання його доньки від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу). При цьому, відповідач не заперечує проти часткового задоволення позовних вимог та стягнення з нього на користь позивачки аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~від 23 лютого 2006 року\~передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 червня 2022 року. Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 19 червня 2022 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 червня 2022 року, про що складено відповідний актовий запис № 1201. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 13 вересня 2024 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у місті Рівне Рівненський район Рівненська область Україна, про що складено відповідний актовий запис №1631. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . З дослідженого в судовому засіданні витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 25 листопада 2024 року №338 вбачається наступне: 2. Вважати такими, що вибули: 2.1. У відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку: старшого солдата [PERSON] , відповідального виконавця взводу забезпечення (службової діяльності підрозділів логістики), відповідно до пункту першого статті 18 Закону України «Про відпустки» з 25 листопада 2024 року по 13 вересня 2027 року. Підстава: свідоцтво про народження дитини серія [NUMBER] від 13 вересня 2024 року, рапорт старшого солдата [PERSON] від 25.11.2024. Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного кримінального правопорушення, якщо це встановлено судом. Той із подружжя, хто став непрацездатним у зв`язку з протиправною поведінкою другого з подружжя, має право на утримання незалежно від права на відшкодування шкоди відповідно до\~Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.6 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що позивач на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , здійснюючи догляд за дитиною не взмозі самостійно відповідним чином забезпечувати себе матеріально, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Однак,\~враховуючи ті\~обставини,\~що з\~відповідача на\~даний час\~стягуються аліменти\~на утримання\~його малолітньої\~доньки від\~першого шлюбу\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та на\~утримання малолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] \~в розмірі\~по частки всіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином сторін трьохрічного віку. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки при подачі позову до суду позивачка звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved