Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

У вересні 2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до Печерського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №100275143, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 15 000,00 грн строком на 105 днів з 05.03.2023, який складається з пільгового та поточного періодів, та з процентною ставкою пільгового періоду 1,50 %, процентною ставкою поточного періоду 3,00 %. 27.07.2023 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір про відступлення права вимоги №102-МЛ/Т, відповідно до якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги, в тому числі і до відповідача за договором про споживчий кредит №100275143 від 05.03.2023. Всупереч умовам договору відповідач тривалий час своєчасно не вносив платежів за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 56 250,00 грн, з яких: 13 500,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 41 250,00 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1 500,00 грн - прострочена заборгованість за комісією. Оскільки досудове врегулювання спору результату не дало, позивач звернувся до суду із даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача вказаний розмір заборгованості та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 15.10.2024 справу за вказаним позовом передано на розгляд за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2024 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 02.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Ухвалою суду від 17.04.2025 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків. 12.05.2025 позивачем надано до суду документи на виконання ухвали суду від 17.04.2025. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому позовні вимоги підтримав та не заперечив щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №100275143. Згідно з пунктами 1.2., 1.3 договору сума кредиту становить 15 000,00 грн, кредит надається загальним строком на 105 днів з 05.03.2023 та складається з пільгового та поточного періодів. Відповідно пунктів 1.3.1., 1.3.2 договору пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 20.03.2023, поточний період складає 90 днів, що настає з дати наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 18.06.2023. Згідно з п.1.4 договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 20.03.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 18.06.2023. Відповідно до пунктів 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3 комісія за надання кредиту становить 1 500,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; процентна ставка пільгового періоду 1,50 % нараховується від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду, процентна ставка поточного періоду складає 3,00 %. Встановлено також, що ТОВ «Мілоан» на виконання умов договору надало позичальнику грошові кошти у сумі 15 000,00 грн шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, що підтверджується платіжним дорученням №60490126 від 05.03.2023. Укладаючи кредитний договір, відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Так, 05.03.2023 відповідач на сайті «miloan.ua» особисто заповнив анкету-заяву на кредит №100275143, надавши кредитору всю необхідну інформацію для погодження кредиту, підписав договір про споживчий кредит шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором L85872 (час відправки ідентифікатора позичальнику 2023-03-05 23:01:48, номер телефону [NUMBER] ), що підтверджується довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «Мілоан». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та правилами, що викладені на сайті, складає між ним та кредитодавцем договір про споживчий кредит, що підтверджується його підписом у заяві. Окрім того, відповідачем за допомогою електронного підпису було підписано паспорт споживчого кредиту. Всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту №100275143. Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Виконання первинним кредитором обов`язку щодо надання відповідачеві грошових коштів у розмірі 15 000,00 грн підтверджується платіжним дорученням №60490126 від 05.03.2023, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] 15 000,00 грн на відповідний картковий рахунок. Згідно з ч.2 ст. 40 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції. Таким чином, вказане вище платіжне доручення містить всі необхідні реквізити електронного розрахункового документа: дату і номер; назву, код платника та номер його рахунку; код банку платника; назву, код одержувача та номер його рахунку; код банку одержувача; суми цифрами; призначення платежу, що відповідає вимогам чинного законодавства. Отже, порядок видачі коштів в безготівковій формі первинним кредитором не порушено. Згідно з ч.1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Також суд зазначає, що виписка з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором №100275143 - це розрахунок заборгованості за кредитним договором, який не передбачає створення банківського або іншого рахунку. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. З урахуваннями викладеного, сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, суд вважає встановленими ті обставини, що відповідач отримав грошові кошти відповідно до умов договору належним чином, оскільки позивачем доведено факт надання первісним кредитором грошових коштів відповідачу, який в свою чергу зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. Проте відповідачем взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконано, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у загальному розмірі 56 250,00 грн, з яких: 13 500,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 41 250,00 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1 500,00 грн - прострочена заборгованість за комісією, що підтверджується відомістю про щоденні нарахування та погашення та випискою з особового рахунка за кредитним договором. Встановлено також, що 27.07.2023 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір про відступлення права вимоги №102-МЛ/Т, відповідно до якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги, в тому числі і до відповідача за договором про споживчий кредит №100275143 від 05.03.2023, що підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників від 27.07.2023 до вказаного договору відступлення прав вимоги та платіжною інструкцією №72145 від 27.07.2023. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач не виконував умови взятого на себе зобов`язання, не погашав кредит та не сплачував проценти за користування кредитом, позивачем 22.07.2024 було направлено йому вимогу про усунення порушення зобов`язання щодо сплати заборгованості за договором про споживчий кредит №100275143 від 05.03.2023 у розмірі 56 250,00 грн. Однак така вимога відповідачем не виконана. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ч.1, ч.4 - ч.7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із урахуванням наведеного, виходячи із встановлених обставин справи та визначених відповідно до них правовідносин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позивачем права вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідача на свою користь та факту порушення його прав з боку відповідача, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредиту, по несплаченим відсоткам за користування кредитом та комісією, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved