Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Володимирського міського суду Волинської області із позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала два заповіти, зокрема, від 18 серпня 2005 року, відповідно до якого квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON] , та від 07 грудня 2022 року, відповідно до якого належні їй земельні ділянки заповіла своїй онуці [PERSON] відповідачу у справі, яка у встановлений законом строк подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Окрім неї, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є син останньої - [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини.Вказуючи, що вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Ухвалою судді Володимирського міського суду Волинської області від 29 квітня 2025 року вказану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Турійського районного суду Волинської області, що надійшла до вказаного суду 20 травня 2025 року. Суддя своєю ухвалою від 21 травня 2025 року прийняла цивільну справу до провадження, позовну заяву до розгляду, відкрила провадження у справі та призначила підготовче засідання. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, однак до позовної заяви додала адресовану суду письмову заяву, в якій просила позов задовольнити та розглядати справу без її участі. У підготовче засідання представник позивача адвокат Жук М.В. не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася також, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, відзиву на позовну заяву не подавала, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просила справу розглядати без її участі. Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою\~статті 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої\~статті 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як установив суд, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 6) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги №3 за 2021 - 2027 роки виконавчого комітету Оваднівської сільської ради Володимирського району Волинської області (а.с. 18). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано. До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 57.0 кв. м, житловою площею 24.3 кв. м, з надвірними будівлями та спорудами: хлів «Б-1», літня кухня «В-1», гараж «Г-1», льох Д, вбиральня Ж, криниця №1 (а.с. 19 - 23). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до положень\~статті 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 ЦК України). Частиною третьою\~статті 1268 ЦК\~України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої\~статті 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що за життя [PERSON] склала два заповіти: від 18 серпня 2005 року, відповідно до якого квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON] , та від 07 грудня 2022 року, відповідно до якого належні їй земельні ділянки заповіла своїй онуці [PERSON] відповідачу у справі (а. с. 7, 8 - 11), яка у встановлений законом строк подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини (а. с. 46). Позивач [PERSON] \~народилася в\~селі Овлочин\~Турійського району\~Волинської області\~ та є дочкою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується паспортом громадянина України, довідкою про реєстрацію місця проживання особи, свідоцтвом про її народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а. с. 12, 13, 15, 16), постійно проживала з [PERSON] на день її смерті (а.с. 25). Син спадкодавця [PERSON] [PERSON] у встановлений законом строк подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с. 26). З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як дочка спадкодавця, є єдиною спадкоємницею першої черги за законом, яка в контексті положень статей\~1268,\~1270 ЦК України\~у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . Приватний нотаріус листом від 28 березня 2025 року № 9/01-16 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме, на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно (а.с. 27). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 5/2024 до майна померлої [PERSON] (а.с. 46 - 292), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає, свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні спадкодавцю земельні ділянки видано відповідачу [PERSON] . За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої\~статті 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, - 605.60 гривень; стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 605.60 гривень. На підставі викладеного, статей\~1216,\~1217,\~1261,\~1268,\~1269,\~1270 ЦК України\~та

Outcome: approved