Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник позивача адвокат Самодерженкова Тетяна Олександрівна, яка діє в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з жовтня 2004 року по червень 2018 року сторони проживали однією сім`єю, але не перебували в шлюбі між собою. Позивачка та відповідач були пов`язані спільним побутом, мали спільні права та обов`язки, спільний бюджет, здійснювали спільні подорожі та відпочинок, в цілому між ними склалися усталені відносини, притаманні подружжю. На момент спільного проживання однією сім`єю жодна із сторін у зареєстрованому шлюбі не перебувала. За час спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народилося троє дітей: - [PERSON] , [INFO] ; - Фаб?єн [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~З травня 2013 року [PERSON] та [PERSON] разом з дітьми проживали у домоволодінні, яке було придбане для забезпечення житлових потреб сім`ї. Вищенаведене нерухоме майно було придбане та облаштоване за рахунок спільного бюджету, сформованого у тому числі із заробітної плати позивачки. У подальшому, утримання домоволодіння та земельної ділянки здійснювалося сторонами також спільно. Крім того, під час прийняття рішення [PERSON] судом Фрейберга за кримінальною справою 4Ds140Js20293 відповідач посилався на те, що більшість часу перебуває в Україні в позашлюбних відносинах, від яких має 7 місячну дитину. Датою припинення фактичних шлюбних відносин позивачка вважає 05 червня 2018 року. Крім придбання за спільні кошти вищевказаного нерухомого майна, у період спільного проживання сторонами за рахунок спільних коштів було засновано 12 суб`єктів підприємницької діяльності. В зазначених підприємствах позивач та відповідач виступали співзасновниками. На всіх заснованих підприємствах [PERSON] була керівником. Статутний капітал іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна» був сформований у 2007 році за рахунок особистих грошових коштів позивачки, оскільки відповідач на той час не мав доходу на території Україні. Але враховуючи те, що підприємства, засновані іноземними громадянами мали пільги, то було вирішено, що засновником за статутними документами буде [PERSON] . Жодних іноземних інвестицій відповідачем не було здійснено. У подальшому [PERSON] стала керівником даного підприємства. Відповідно до фінансової звітності за 2023 рік, яка є в доступі на сайті YouControl, вартість частки учасника складає 535 400,00 гривень, яка була розрахована наступним чином: Вартість необоротних активів на 31.12.2023 року становить - 152623,00 гривень вартість оборотних активів на 31.12.2023 року становить - 758399,00 гривень. Вартість зобов`язань на 31.12.2023 року становить - 375622,00 гривень. Таким чином вартість частки на 31.12.2023 року становить: 152623,00 грн + 758399,00 грн - 375622,00 грн = 535400,00 гривень. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернулася до суду та просила визнати за поважні підстави пропуску строку на звернення за захистом свого порушеного права та поновити його. Відстрочити [PERSON] сплату судового збору до ухвалення судового рішення по даній справі. Визнати об`єктом права спільної сумісної власності частку учасника в статутному капіталі ІП "Агро-Вільд Україна", код ЄРДПОУ - 33353730, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 267700,00 (двісті шістдесят сім тисяч сімсот) гривень, як компенсацію ринкової вартості частки у статутному капіталі ІП "Агро-Вільд Україна. У відзиві на позовну заяву позивач, насамперед, посилається на порушення позивачем строків позовної давності при зверненні до суду. Щодо фактичних обставин справи, відповідач стверджує, що познайомився з позивачкою у 2005 році, тому він навіть теоретично не міг проживати з нею однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що може бути підтверджено відповідними свідками. Позивач та відповідач за власною згодою мали лише спільних дітей, яких самостійно виховувала позивачка, а відповідач з моменту народження дітей постійно фінансово допомагав для належного їх розвитку та виховання, а також інколи приїздив до них для здійснення батьківської турботи. Відповідач хотів мати дітей та планував, проте ніколи не планував створювати сім`ю. Про таку життєву позицію відповідача була дуже добре обізнана позивачка, яка також завжди хотіла мати дітей. Відповідач дуже любить спільних з позивачкою дітей та повністю фінансово забезпечував усі необхідні потреби для належного їх розвитку та виховання. Проте наявність спільних дітей жодним чином не може свідчити про утворення між ними родини та спільності побуту. Рішення про створення господарського підприємства ІП «Агро-Вільд Україна» прийнято відповідачем 18.01.2005 року, тобто до моменту знайомства із позивачкою. Засновником і власником підприємства є відповідач. Статутний фонд сформовано за його власні кошти. На вказаному підприємстві позивач була найманим працівником. Починаючи з 2018 року позивач, маючи юридичні повноваження керівника підприємства, почала діяти всупереч інтересам підприємства, внаслідок чого воно зазнало чисельних збитків. Проте, з метою створення та забезпечення належних умов для розвитку спільних дітей, відповідачем було запропоновано купити будинок для спільного проживання дітей разом із матір`ю. Відповідач звертає увагу, що у договорі купівлі-продажу будинку вони із позивачкою вказані окремими покупцями. При цьому позивач купила 1/3 будинку за власні кошти. Враховуючи викладене, відповідач просить застосувати позовну давність, а також відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Стягнути з позивачки понесені витрати на правничу допомогу. ІІ. Заяви, клопотання та процесуальні дії у справі. 01.04.2024 року Жашківський районний суд Черкаської області ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Відстрочив позивачу сплату судового збору, але не довше ніж до ухвалення судом рішення у справі. 23.04.2024 року від представника відповідача адвоката Фатєєва А.О. до суду надійшов відзив, у якому він просив витребувати докази, а саме просив витребувати у позивачки оригінал довідки про склад сім?ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 10.06.2013 для огляду у судовому засіданні. Витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пальори Г.Ю. копію договору купівлі-продажу будинку від 10.02.201, загальною площею 157,7 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] . Застосувати у справі № 693/412/24 позовну давність, оскільки позовну заяву подано поза межами строків позовної давності, визначених ст. 257 ЦК України, а також відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна від 21.03.2024 у повному обсязі. Стягнути з позивачки понесені витрати на правничу допомогу. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 02.07.2024 року витребувано у позивача: оригінал довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 10.06.2013 року для огляду у судовому засіданні у справі №693/412/24, оскільки наявна копія викликає сумніви у достовірності вказаного документа; у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пальори Г.Ю копію договору купівлі-продажу будинку від 10.02.2011 року, загальною площею 157,7 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого в Реєстрі за № 142, 143. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 04.09.2024 року повторно витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пальори Г.Ю копію договору купівлі-продажу будинку від 10.02.2011 року, загальною площею 157,7 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого в Реєстрі за № 142, 143. 29.10.2024 року до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Самодерженкової Т.О. надійшла заява про виклик свідків. 07.11.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Фатєєва А.О. до суду надійшла заява про долучення відомостей про приватного нотаріуса Пальору Г.Ю. та додаткових доказів. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 18.11.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 20.01.2025 року повторно витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пальори Г.Ю копію договору купівлі-продажу будинку від 10.02.2011 року, загальною площею 157,7 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого в Реєстрі за № 142, 143. 13.02.2025 року до від приватного нотаріуса Пальори Г.Ю. до суду надійшли витребувані докази. У судовому засіданні представник позивача адвокат Самодерженкова Т.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача адвокат Фатєєв А.О. просив застосувати позовну давність до позову, оскільки позовна заява подана за межами строків позовної давності визначених ст. 257 ЦК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Відповідно до довідки № 317/18 за реєстрацію особи громадянином України виданої [PERSON] , [INFO] , уродженцю м. Вайден, Німеччина, вбачається що останній набув громадянства України на підставі ЗУ «Про громадянство України». Відповідно до громадянства України зазначена особа є громадянином України з 21.03.2008 року (а.с.16). Згідно із довідкою № 316/18 про реєстрацію особи громадянином України виданої [PERSON] , [INFO] , уродженці м. Київ, остання набула громадянства України на підставі ЗУ «Про громадянство України». Відповідно до громадянства України зазначена особа є громадянкою України з 20.09.2016 року (а.с.16). Відповідно до довідки № 318/18 про реєстрацію особи громадянином України виданої [PERSON] , [INFO] , уродженці м. Вайден, Німеччина, остання набула громадянства України на підставі ЗУ «Про громадянство України». Відповідно до громадянства України зазначена особа є громадянином України з 28.12.2012 року (а.с.18). Згідно до копії свідоцтва про походження [PERSON] , [INFO] , у графі батько вказано - [PERSON] , у графі мати вказано - [PERSON] (а.с.20). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис про народження № 159 від 13.10.2016 року, у графі батько вказано - [PERSON] , уграфі мати вказано - [PERSON] (а.с.21). Відповідно до копії довідки про склад сім?ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 10.06.2013 року, [PERSON] , проживаючи за адресою: село Вільшанка Жашківського району Черкаської області про те, що до складу сім?ї (зареєстрованих) входить [PERSON] - голова, [PERSON] дружина, [PERSON] - син, [PERSON] донька (а.с.25). Згідно із копією договору купівлі - продажу земельної ділянки від 10.02.2011 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальорою Г.Ю., [PERSON] продавець передає у власність, а покупець [PERSON] приймає і зобов`язується оплатити на нижчевикладених умовах земельну ділянку кадастровий номер якої 3222481201:01:006:0143, яка належить продавцю. Площа земельної ділянки, що відчужується складає 0,1500 га. Місце розташування земельної ділянки: [ADDRESS] (а.с.26-27). Відповідно до копії рішення Дільничного суду Фрейберга по кримінальній справі від 02.12.2008 року, обвинувачений [PERSON] , посилався, що більшість часу перебуває в Україні, проживає у позашлюбних відносинах. Від цих відносин має 7-ми місячну дитину (а.с.32-34). У копії позовної заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрацію шлюбу та розподілу майна та стягнення аліментів, зареєстрованої у суді 11.10.2020 року зазначено, що [PERSON] та [PERSON] із жовтня 2004 року та до травня 2018 року проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою (а.с.100-103). Відповідно до договору купівлі-продажу садового будинку від 12.09.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріально округу, [PERSON] продав, а покупці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ?єн [PERSON] купують у спільну часткову власність (по 1/3 частці кожен) садовий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.202). Згідно до заяви [PERSON] від 19.09.2018 року, остання стверджувала, що в зареєстрованому шлюбі вона не перебуває, купує 1/3 частку житлового будинку за особисті кошти та приймає його в особисту приватну власність (а.с.203). Згідно розпорядження Васильківської районної державної адміністрації від 20.07.2018 року, [PERSON] та [PERSON] надано дозвіл на вчинення правочину щодо нерухомого майна - договору купівлі - продажу садового будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім`я їх малолітніх дітей - [PERSON] ?єн [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , в рівних долях (а.с.207). Відповідно до копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , [PERSON] зареєстрована за вищевказаною адресою з 12.05.2015 року (а.с.211-213). Згідно інформації наданої Управлінням «Центр надання адміністративних послуг» Гатненською сільською радою Фастівського району Київської області від 07.07.2022 № 322, [PERSON] , [INFO] , з 19.09.2018р. зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.214). Відповідно до інформації наданої Жашківською міською радою Черкаської області від 28.12.2020 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в селі Вільшанка Жашківського району Черкаської області станом на 10.06.2013 не проживали (а.с.216). Згідно до довідки про склад сім?ї або проживаючих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 26.06.2018 року [PERSON] проживаючій за адресою: село Вільшанка Жашківського району Черкаської області про те, що до складу сім?ї (зареєстрованих) входить [PERSON] заявник, [PERSON] - син, [PERSON] ?єн [PERSON] донька, [PERSON] донька. [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , але на даний час проживає разом із дітьми у с. Вільшанка Жашківського району Черкаської області (а.с.217). Відповідно до договору - купівлі продажу домоволодіння від 10.02.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальорою Г.Ю., [PERSON] продавець передає у власність, а покупець [PERSON] приймає і зобов`язується оплатити домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.67, Т.2). Відповідно до фінансової звітності за 2023 рік, яка є в доступі на сайті YouControl, вартість частки учасника складає 535 400,00 гривень (а.с. 41-64). Вказана сума відповідачем під сумнів не поставлена. У судовому засіданні допитано в якості свідка [PERSON] , який пояснив, що він знає відповідача з першого дня, як він приїхав в Україну, допомагав йому отримати землю в оренду. [PERSON] та Бертольда (відповідача) знає десь з 2004 року. Відповідач познайомився з [PERSON] у 2004 року, коли вона працювала у [PERSON] . Сторони почали жити разом. Вільд [PERSON] представляв знайомим [PERSON] як дружину. Вони поводили себе як родина. Відповідач з позивачем спільно проживали у м. Жашків та у м. Київ. Свідок зазначає, що у гостях в Україні у Бертольда він не був, проте був у Німеччині. Сторони спільно приїздили декілька разів до нього. [PERSON] бачив, що у сторін повноцінна родина. Агро-Вільд створений у 2004 році. Свідок зазначає, що в подальшому Бертольд повів себе неправильно. Із відповіді МЗС на запит дізнались, що він тричі судимий за шахрайство. При цьому в суді вказував на [PERSON] як на дружину. У судовому засіданні допитано в якості свідка [PERSON] , яка суду пояснила, що вона працювала з [PERSON] та [PERSON] . Відповідача знає з 2002 року, він приїхав працювати в Кіровоградську область, там щось пішло не так і переїхав у м. Жашків. У 2004 році відповідач представив [PERSON] як дружину. Сторони спільно проживали у м. Києві. Свідок привозила їм продукти та гроші. Кошти їм привозила готівкою з водієм, тому точної адреси їх проживання не пам`ятає. В подальшому їздила до Віти-Поштової Київської області. Всі знали, що сторони проживають разом з 2004 року, як сім?я. Свідок заходила до квартири і бачила, що позивач та відповідач жили родиною і поводили себе як родина. З [PERSON] востаннє спілкувалася в 2019 році, а потім [PERSON] розрахувалася з підприємства. Востаннє з Бертольдом спілкувалася у 2023 року через перекладача, оскільки останній не віддавав гроші чоловіку. Кошти в підприємство вкладала позивачка, зі згоди відповідача. У сторін народилося [INFO] дітей, одна дитина померла. Позивач знайома з родиною [PERSON] . Приїжджала мати відповідача та сестра, які спілкувалися з [PERSON] . Бертольд усім розповідав про дружину українку. Відповідач привіз [PERSON] у с. Вільшанка Жашківського району Черкаської області та представив як дружину у 2004 році. Знає, що [PERSON] працювала директором підприємства, але з якого часу вона не пам`ятає. Відповідач не представив свідків, які б могли підтвердити його доводи. Представник відповідача зазначив, що усі свідки, які б могли свідчити на користь відповідача, мешкають у Німеччині, в Україні таких свідків немає. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. У відповідності до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або іншим договором. Відповідно до ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.60, 61, 63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Майном згідно з частиною першою статті 190 ЦК України вважаються не лише предмети матеріального світу, а й майнові права та обов`язки. Згідно ч. 1 cт. 117 Господарського кодексу України іноземним підприємством є унітарне або корпоративне підприємство, створене за законодавством України, що діє виключно на основі власності іноземців або іноземних юридичних осіб, або діюче підприємство, придбане повністю у власність цих осіб. Згідно зі статтею 115 ЦК України господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Особа, яка внесла вклад у статутний капітал товариства, набуває право на частку учасника цього товариства. Інший з подружжя, який був співвласником коштів, внесених у статутний капітал товариства з метою захисту свого права при поділі їх спільного сумісного майна набуває право вимагати виплати половини вартості частки члена подружжя у статутному капіталі. Суд виходить з презумпції про те, що вартість частки у статутному капіталі відповідає розміру внеску, якщо тільки сторона, яка стверджує про зміну цієї вартості на час розгляду справи, не доведе, що вартість частки змінилась (зросла або внаслідок звичайної діяльності товариства зменшилась), що відповідає практиці Верховного Суду, визначеній в Постанові від 10 квітня 2024 року у справі № 760/20948/16-ц. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт проживання із відповідачем однією сім`єю, без укладення шлюбу з 2004 року. ІП «Агро-Вільд Україна» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі 01.02.2005 року (а.с.42). Формування статутного фонду закінчено 01.02.2008 року (а.с.41). Враховуючи викладене, позивач має право вимагати виплати половини вартості частки члена подружжя у статутному капіталі. Вартість частки відповідачем під сумнів не поставлена. Щодо позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). При цьому відповідно до частин першої та п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було відомо про порушення свого права з травня 2018 року. Позивач звернулась до суду 11.11.2020 року з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та розподілу майна та стягнення аліментів. Ухвалою суду від 05.12.2022 року позовна заява була залишена без розгляду. Не погодившись з таким рішенням представник позивачки звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою. 21.02.2023 року постановою Черкаського апеляційного суду ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 05.12.2022 року скасовано. Постановою від 31.05.2023 року Верховний Суд задовольнив касаційну скаргу та ухвалу суду першої інстанції від 05.12.2022 року залишив без змін. Суд погоджується з доводом позивача, що під час розгляду вказаної справи вона була позбавлена права звернутись до суду з іншим позовом з аналогічними вимогами. Відповідач посилається на те, що позивач звернулася до суду з позовом 21.03.2024 року майже через 10 місяців після винесення постанови Верховним Судом. Поважних причин пропуску позовної давності позивачем не зазначено, також позивачем не доведено факту того, що вона не могла дізнатися про порушення свого цивільного права. Проте, п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції, що діяла на час звернення до суду) встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Оскільки з «первинним» позовом позивач звернулася 11.11.2020 року, тобто в межах строку позовної давності, не мала можливості звернутись із іншим позовом до винесення кінцевого рішення, рішення Верховного Суду прийнято 31.05.2023 року, тобто вже під час дії воєнного стану, коли перебіг позовної давності був зупинений, відсутні підстави вважати, що позивачем пропущений строк позовної давності. V. Розподіл судових витрат. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Статтею 141 ЦПК України установлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ухвалою Жашківський районний суд Черкаської області від 01.04.2024 року постановлено відстрочити позивачу сплату судового збору, але не довше ніж до ухвалення судом рішення у справі. Згідно п.1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах за подання до суду позовної заяви позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки позивачу сплата судового збору відстрочена до ухвалення судового рішення, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 2677 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved