Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

21 травня 2025 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 14 серпня 2020 року Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Від шлюбу спільних дітей не мають. Подружнє життя не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, втрату почуття взаємної любові та поваги один до одного. Подружні відносини між ними припинені, проживають окремо, а тому просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Чугуєнко Д.В. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 23 червня 2025 року представник позивача подав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без їх участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 27 червня 2025 року відповідач подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, визнала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~ що \~шлюб \~між \~сторонами громадянином Італійської Республіки [PERSON] та громадянкою України [PERSON] \~зареєстровано\~14 серпня 2020 року Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис № 171 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Також судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні характери та відсутність довіри. Ведення між ними спільного господарства припинено, проживають окремо. Подружні відносини між ними припинені. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. Судом не вирішувалося питання щодо спільно нажитого майна, оскільки таких вимог сторони не заявляли. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, відповідач не змінювала прізвище при укладенні шлюбу, то суд вважає за необхідне залишити після розірвання шлюбу їй прізвище - " [PERSON] ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просив стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1211,20 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved