Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

31 березня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ»\~ (далі ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 11 травня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] уклали договір позики №75525243 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 гривень на строк 20 днів зі сплатою процентів за користування кредитними коштами 1,99% за день. Право вимоги за вказаним договором на підставі договору факторингу від 26 жовтня 2021 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» ( далі ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ»), а 03 квітня 2023 року до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов кредитного договору у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 13552 гривень, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою судді Ковальчук О. В. від 02 квітня 2025 року відкрите провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а с. 65-66). Ухвалою судді від 03 липня 2025 року справа прийнята до провадження суддею Тітіваловим Р. К. (а. с. 90). У судове засідання представник позивача не з`явився, 30 червня 2025 року подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить справу розглядати без його участі (а. с. 85). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи в контексті положень частини восьмої статті 128 ЦПК України був належним чином повідомлений (а. с. 83), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалою\~від \~04\~липня 2025 року постановив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.\~Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статті 639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. \~Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Судом встановлено, що 11 травня 2021 року [PERSON] уклав із ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» договір позики № 75525243 (а. с. 17). Відповідно до умов Договору ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» взяло на себе зобов`язання передати у власність [PERSON] грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок [PERSON] , а [PERSON] зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (пункт 1 Договору). Пунктом 2 Договору передбачено, що сума позики становить 4000 гривень, строк позики 30 днів, дата повернення позики 10 червня 2021 року, базова процентна ставка 1,99% за день, знижена процентна ставка 0,99% за день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,7 % (а. с. 17). Відповідно до пункту 4 Договору проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Договір позики підписаний електронними підписами сторін, зокрема, відповідача шляхом введення одноразового ідентифікатора rFjgMJ306J. Також у Договорі вказаний номер електронного платіжного засобу відповідача № [NUMBER] . На виконання умов Договору 11 травня 2021 року ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» перерахувало кошти в сумі 4000 гривень на банківську картку відповідача № [NUMBER] за допомогою АРІ-інтерфейсу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» (номер платежу 9d8e0cb2-e20b-4bf5-bf96-041d4d5a1a3f) (а. с. 19, 50). З наявного в справі розрахунку видно, що заборгованість [PERSON] за договором позики № 75525243 від 11 травня 2021 року становить 13552 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 4000 гривень, заборгованість за процентами за користування позикою 9552 гривень (а. с. 47-49). Відповідно до повідомлення Акціонерного товариства «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250407/72074-БТ від 09 квітня 2025 року на ім`я відповідача [PERSON] у банку емітована платіжна картка [NUMBER] (рахунок № [NUMBER] у гривні). Із виписки по вказаному рахунку за період з 11 травня 2021 року по 14 травня 2021 року видно, що на картку відповідача 11 травня 2021 року були зараховані кошти в розмірі 4000 гривень (а. с. 73, 74). Наведені обставини свідчать про те, що між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем [PERSON] виникли договірні зобов`язання, які випливають із договору позики, цей договір є укладеним в письмовій формі відповідно до вимог статей 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами договору було досягнуто згоди відносно всіх їхніх істотних умов. Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071ск20). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У частині першій статті 516\~ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Відступлення права вимоги по суті\~це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077\~ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З матеріалів справи видно, що 26 жовтня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ»\~укладений договір факторингу № 2610 (а. с. 20-25). Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» передає грошові кошти, що дорівнює ціні продажу, в розпорядження ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», а ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступає ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» права вимоги до боржників зазначених в Реєстрі заборгованостей (Додаток №1 до цього Договору), в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, що до ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» переходять всі права вимоги, які належали ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за кредитними договорами (право вимоги). 26 жовтня 2021 року уповноважені представники ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» підписали акт прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу № 2610 від 26 жовтня 2021 року (а. с. 26). Згідно з Реєстром прав вимог №2 від 26 жовтня 2021 року заборгованість [PERSON] за договором позики № 75525243 від 11 травня 2021 року становить 13552 гривні (а. с. 29 на звороті - 30). 03 квітня 2023 року між ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», до якого перейшло право вимоги від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладений договір факторингу № 030423-ФК (а. с. 31-36). Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» передає грошові кошти, що дорівнює ціні продажу, в розпорядження ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», а ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» відступає ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» права вимоги до боржників зазначених в Реєстрі заборгованостей (Додаток №1 до цього Договору), в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» переходять всі права вимоги, які належали ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» за кредитними договорами (право вимоги). 03 квітня 2023 року уповноважені представники ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» підписали акт прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року та акт звірки взаєморозрахунків до Договором факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року (а. с. 37, 39 на звороті). Згідно з Реєстром заборгованості від 03 квітня 2023 року заборгованість [PERSON] за договором позики № 75525243 від 11 травня 2021 року становить 13552 гривні (а. с. 40- 41). Аналіз наведених норм матеріального права та обставин справи дає підстави для висновку, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за договором позики №75525243 від 11 травня 2021 року, укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»\~та відповідачем [PERSON] . Звертаючись до суду ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» просило стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 4000 гривень та простроченими відсотками за користування кредитними коштами в сумі 9552 гривні. Проте, не можна погодитися із розміром нарахованих процентів за користування коштами, які позивач просив стягнути з відповідача, з таких підстав. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (пункт 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12). Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 2.3 договору позики № 75525243 від 11 травня 2021 року сума кредиту становить 4000 гривень, строк кредиту 30 днів (до 10 червня 2021 року), базова процентна ставка 1,99 % в день (а. с. 17). Виходячи із вказаних положень договору, розмір заборгованості по процентах за користування коштами буде становити 2388 гривень (4000 грн * 1,99 % / 100 % * 30 дн. = 2388 грн), які слід стягнути з відповідача. Роздруківка із сайту ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, належним доказом узгодження пролонгації дії договору бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Крім цього, у матеріалах справи відсутні докази, що саме з цими Правилами ознайомився і погодився відповідач, підписуючи договір позики. Без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Правила надання грошових коштів у позику, надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Доказів того, що відповідач як позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту, позивач суду не надав. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зробила правовий висновок, що нарахування процентів за «користування кредитом» поза межами строку кредитування до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів є недопустимим. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень\~статті 625 ЦК України. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 75525243 від 11 травня 2021 року, оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк. Відповідно до статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої та другої статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з частиною третьою статті 137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу допомогу в розмірі 3500 гривень позивач надав договір про надання правничої допомоги № 01-11/2024 від 01 листопада 2024 року, Витяг з акту №7-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року від 30 січня 2025 року, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, ордер на надання правничої (правової) допомоги №1149961 від 01 листопада 2024 року та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099 від 03 квітня 2018 року. Таким чином, позивачем підтверджено обсяг наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Загальна вартість виконаних адвокатом робіт становить 3500 гривень (а. с. 45 на звороті). Відповідач відповідно до положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявляв, співмірності цих витрат наданим позивачу адвокатом послугам не спростовував. Таким чином, з урахуванням того, що позов задоволений частково (47,14 %), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 1141,92 гривень (2422.4 грн * 47,14 % / 100 % = 1141,92 грн) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1649,9 гривень (3500 грн * 47,14 % / 100 % = 1649,9 грн). На підставі викладеного, статей\~512, 514, 526, 530, 549, 610, 612, 625, 629, 634, 1054,\~1056-1\~ЦК України та

Outcome: partial