Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вказаний позов, згідно з яким [PERSON] просив: -припинити стягнення з нього аліментів на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину; -стягнути з нього аліменти на утримання [PERSON] в розмірі заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Стислий виклад позиції позивача. З 11 грудня 2012 року позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 10 березня 2021 року по справі № 511/214/21. Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] . 16 квітня 2021 року Роздільнянським районним судом Одеської області було видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини його заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 12 квітня 2021 року до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а після цієї дати в розмірі однієї чверті його заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Разом з цим, наразі [PERSON] проживає з батьком позивачем по справі, а тому є підстави для припинення стягнення аліментів на його утримання. Стислий виклад позиції відповідачки. [PERSON] вважається такою, що належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не подала. Водночас обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».\~\~ Заяви. [PERSON] подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Процесуальні дії у справі. 24 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 6 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. З 11 грудня 2012 року позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 10 березня 2021 року по справі № 511/214/21. Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. 16 квітня 2021 року Роздільнянським районним судом Одеської області було видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини його заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 12 квітня 2021 року до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а після цієї дати в розмірі однієї чверті його заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] (єдиний унікальний номер судової справи: 511/675/21). Зазначений судовий наказ перебуває на примусовому виконанні в Роздільнянському ВДВС у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ВП № 74595255. Відповідно акту обстеження умов проживання від 27 січня 2025 року, разом з позивачем проживають, окрім інших осіб, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стосунки в родині теплі та дружні, позивач піклується про\~фізичний та\~розумовий стан своїх дітей. На підтвердження факту проживання з позивачем [PERSON] надано також письмові пояснення сусідів. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Стаття 89 ЦПК України регламентує, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому\~дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується \~\~\~\~з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Водночас нарахування аліментів, коли дитина не проживає зі стягувачем (відповідачкою), суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини 4 статті 273 ЦПК України, за положеннями якої якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Верховний Суд у постанові від 22 листопада 2022 року у справі №188/1029/19 (провадження №61-11986св20) зазначив, що обов`язковою умовою для стягнення аліментів на дитину на користь одного з батьків є факт проживання з ним самої дитини, на утримання якої і стягуються аліменти. У постанові від 4 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц Верховний Суд зазначив, що аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною для припинення стягнення аліментів. Схожа позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі № 186/126/21.\~ У ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] проживає разом з позивачем, а не відповідачкою, на користь якої стягуються аліменти на утримання [PERSON] , тобто у даній справі наявні істотні обставини для припинення стягнення аліментів на утримання [PERSON] . На підставі викладеного, надавши оцінку аргументам сторін та фактичним обставинам справи у сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Європейський суд з прав людини вказав, що пункту 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Розподіл судових витрат. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved