Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

У лютому 2024 року Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 23.05.2019 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2001316241701, на підставі якого було видано кредитну картку з кредитним лімітом, який станом на час звернення до суду складає 68182,83 грн. Внаслідок неналежного виконання умов вказаного договору у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 01.12.2023 року складає 105014,50 грн., з яких: 66478,29 грн. - заборгованість за кредитом; 38536,21 грн. - заборгованість за процентами. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у загальній сумі 105014,50 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. 15 квітня 2024 року ухвалено заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської від 15 квітня 2024 року по цивільній справі № 212/1245/24 за позовом АТ «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 04 березня 2025 року адвокат Михайловська О.М., яка діє в інтересах відповідача [PERSON] , звернулась до суду із заявою про перегляд та скасування заочного рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської від 15 квітня 2024 року по цивільній справі № 212/1245/24 за позовом АТ «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 19 березня 2025 року заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської від 15 квітня 2024 року по цивільній справі № 212/1245/24 за позовом АТ «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача до суду не прибув, зазначивши в позовній заяві про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в розмірі 37121,32 грн, з яких 17700,00 грн. тіло кредиту, 19421,20 грн. заборгованість за відсотками за період з 23.05.2019 по 01.12.2023. Зазначила, що АТ «ПУМБ» було збільшено кредитний ліміт позичальника без погодження з ним. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.05.2019 року [PERSON] було заповнено заяву №2001316241701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відкрито поточний рахунок у гривнях та надано кредитку картку з встановленим кредитним лімітом у розмірі 17700,00 грн. на строк 12 місяців, розмір річної процентної ставки становить 47,88%. Своїм підписом [PERSON] підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування. (а.с.36) Окрім того зазначені умови були доведені до відома відповідача перед укладенням договору, про що свідчить паспорт споживчого кредиту від 23.05.2019 року, в якому також міститься підпис відповідача. (а.с. 36 зворотній бік) Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2001316241701 від 23.05.2019 року станом на 01.12.2023 року складає 105014,50 грн., з яких: 66478,29 грн. - заборгованість за кредитом; 38536,21 грн. - заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією. (а.с. 15-17) Відповідачу було направлено письмову вимогу від 01.12.2023 року про виконання зобов`язання перед АТ «ПУМБ» та погашення заборгованості по кредитному договору № 2001316241701 від 23.05.2019 року. (а.с. 14) Однак відповідачем вказана вимога проігнорована. За змістом статей\~626,\~628 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1054 ЦК України). Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. В розумінні\~Закону України «Про споживче кредитування»\~(далі Закон), в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин, споживче кредитування це правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту. За положеннями ч. 2 ст. 8 Закону, для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, підписавши заяву від 23.05.2019 за № 2001316241701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка є складовою частиною кредитного договору, [PERSON] добровільно погодила такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 23.05.2019, посилається на збільшення кредитного ліміту на підставі п. 4.3.6.4 ч. 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» (а.с. 98-132) розміщені на сайті: pumb.ua. В свою чергу матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з нею, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо збільшення в односторонньому порядку банком кредитного ліміту, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Отже без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб домовленості сторін про збільшення кредитного ліміту, надана Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» (а.с. 98-132) не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказані обставини. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з\~тим,\~відповідно до\~пункту 62\~Положення про\~організацію бухгалтерського\~обліку в\~банках України\~затвердженого Постановою\~Правління Національного\~банку України\~від 04.07.2018 № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц. Так, суду надана виписка по рахунку [PERSON] (а.с. 8-12), яка підтверджує факт активного використання кредитної лінії після спливу 12 місяців. Водночас у виписці по рахунку не відображено дії банку по зміні кредитного ліміту. За наведених обставин вбачається, що надана суду довідка про збільшення кредитного ліміту [PERSON] (а.с. 5) не підтверджується первинними документами, а саме випискою по рахунку. Таким чином, оскільки доведеним є встановлення кредитного ліміту в сумі 17 700,00 грн., при домовленості про встановлення процентів за користування кредитними коштами в розмірі 47,88% річних та щомісячне погашення заборгованості (інші зобов`язання Відповідача не були погодженні), то сума заборгованості за період з 23.05.2019 року по дату подання позову 01.12.2023 року (54 місяці) становить 37 121,32 грн., з яких: 17 700,00 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом); 19 421,20 грн. - заборгованість за відсотками за період з 23.05.2019 року по 01.12.2023 року, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі\~856,32 грн. (2422,40 грн. х 35,35%)

Outcome: partial