Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків в порядку регресу стягнення страхового відшкодування в розмірі франшизи, а саме 3\~200,00 грн. Рух справи Ухвалою Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 06.06.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судові засідання 02.07.2025 і 09.07.2025 не з`явився, однак завчасно подав заяви, де просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Крім того подав заяви про звільнення його від сплати судового збору і зменшення понесених позивачем судових витрат на правову допомогу з 12\~793,30 грн до 2\~000,00 грн у зв`язку із неспівмірністю із сумою позовних вимог. Справу розглянуто відповідно за формою спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У зв`язку зі складністю справи судом вирішено відкласти ухвалення та проголошення судового рішення до 14.07.2025. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Обставини справи, зміст спірних правовідносин Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.06.2024 (а.с.12) у справі №404/4221/24 [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП за вчинену ним 01.05.2024 ДТП в м. Кропивницькому за участю транспортного засобу «Iveco49/12 ЕПЕ» днз [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля\~«Mitsubishi Outlander» днз [NUMBER] під керуванням [PERSON] , у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Потерпілою особою у цій справі є ПСП «Седнівське» (власник автомобіля «Mitsubishi Outlander» днз [NUMBER] ). На момент скоєння ДТП між ПСП «Седнівське» і ПрАТ «Страховою компанією «ВУСО» діяв договір добровільного страхування наземного транспорту від 15.03.2024 № 22336533 (а.с. 5). Предметом цього договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» днз [NUMBER] . Потерпілий від вказаної ДТП ПСП «Седнівське» звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору страхування надземного транспорту від 15.03.2024 № 22336533 та на підставі страхового акта № 2363033-1, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування ПСП «Седнівське» (останній платіж 06.06.2024). Транспортний засіб «Iveco49/12 ЕПЕ», днз [NUMBER] , яким керував відповідач на момент ДТП був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №ЕР-216086757 від 03.08.2023 в ТДВ «Експрес Страхування». ТДВ «Експрес Страхування» визнало ДТП від 01.05.2024 страховим випадком та здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» згідно Полісу №ЕР-216086757 з вирахуванням розміру франшизи (3200,00 грн), що підтверджується страховим актом № 4.24.00689-1 від 24.06.2024 і платіжною інструкцією від 24.06.2024 № 68819316 (а. с. 30). Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду заподіяну відповідачем внаслідок ДТП, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення страхового відшкодування в розмірі франшизи, а саме у сумі 3\~200,00 грн. 29.07.2024 ПрАТ «CK «ВУСО» (первісний кредитор) та ФОП [PERSON] (новий кредитор) уклали Договір № 29/07/2024 про відступлення права вимоги (а.с.38-41), відповідно до якого новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором 15.03.2024 № 22336533. 30.07.2024 відповідачу було направлено акт (вимогу) про відшкодування збитків в порядку регресу (а.с.45), яка залишилась без відповіді та задоволення. Мотиви прийняття судового рішення Приймаючи рішення, суд керується наступним. Пунктом 36.6 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно ст.9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку. Отже, франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін. Встановлюючи розмір франшизи, страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку, визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювача шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Таким чином, сума франшизи в розмірі 3\~200,00 грн. підлягає стягненню з відповідача для повного відшкодування завданої шкоди. Розподіл судових витрат У позовній заяві позивач заявляє вимогу про стягнення з відповідача судового збору у розмірі 1211,20 грн. Відповідач в судовому засіданні подав заяву про звільнення його від сплати судового збору, так як з 2018 року немає жодних доходів, на підтвердження чого надав відомості з пенсійного фонду, а саме форму ОК-5. За змістом\~пункту 1\~частини першої\~статті 8\~Закону України\~«Про судовий\~збір» якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до частини другої цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у\~частині першій\~цієї статті. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2023 року по справі № 906/308/20 виснувала, що положення пункту 1 можуть бути застосовані і до відповідача - фізичної особи за наявності відповідної підстави. Відмова у звільненні від сплати судового збору з тих підстав, що така особа є відповідачем, без дослідження судом доказів, якими відповідач обґрунтовує наявність підстав для застосування пункту 1, завдає шкоди самій суті права відповідача на доступ до суду, підкреслила ВП ВС. Тож, відповідач у справі може за певних обставин (дійсної неспроможності сплатити судовий збір, підтвердженої належними доказами) бути звільненим від сплати судового збору або його сплата може бути відстрочена чи розстрочена, розмір судового збору може бути зменшений судом. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку про задоволення заяви відповідача про звільнення від сплати судового збору і повернення Фізичній особіпідприємцю [PERSON] сплаченої суми судово збору з державного бюджету. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. При зверненні з позовом у позовній заяві представником позивача було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12\~793,30 грн. З матеріалів справи вбачається, що адвокат Трикоз Д. М. надавав професійну правничу допомогу ФОП [PERSON] у цій справі, на підтвердження чого надано договір про надання правничої допомоги від 01.02.2024 № 88; Додаткову угоду № 1 до цього договору - акт приймання-передачі наданих послуг від 18.10.2024; ордер про надання правничої допомоги серії АІ № 1723507; свідоцтво Трикоза Д. Є. про право на зайняття адвокатською діяльністю; квитанцію до прибуткового касового ордера від 18.10.2024 на суму 12\~793,30 грн. Відповідно до частини четвертої статті 137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Разом з тим, зважаючи на клопотання відповідача, дослідивши матеріали справи, враховуючи висновки щодо застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, а також, що справа є незначної складності, в такій категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, участі в судових засіданнях адвокат не приймав, суд приходить до висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу до 2 000,00 грн, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним із ціною позову у цій справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial