Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

18.03.2025,Акціонерне товариство "Акцент- Банк" представником якого є Шкапенко Олександр Віталійович, звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що [PERSON] , звернулася до АТ "А-Банк" щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк". 02.04.2021, будучи клієнтом Банку, відповідачка уклала з Банком кредитний договір за №АВН0СТ155101617389994047, щодо надання останній кредиту в розмірі 23000 гривень, строком на 24 місяців (тобто до 01.08.2023) зі сплатою процентів у розмірі 50%, щорічно та 0 (нуль) гривень комісії. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальниці кредит згідно до умов кредитного договору. Відповідно до п.п.3-5 Кредитного договору його ліміт складає: 23000 гривень на поповнення облігових коштів зі строком повернення до 01.08.2023, терміном на 24 місяці. Згідно з п.6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 50% річних. Відповідно до п.7, позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 0 (нуль) гривень. Станом на 18.03.2025, заборгованість відповідачки за кредитним Договором складає суму в розмірі 20996,63 гривень, яка складається з: 13997,77 - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 6998,86 - загальний залишок заборгованості за процентами; 0 гривень - загальний залишок заборгованості за комісією; 0 гривень - загальний залишок заборгованості за пенею. Зазначають, що позивачем неодноразово вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачці смс-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. Проте, відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість не погашає. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором на загальну суму 20996,63 гривень, а також судовий збір у розмірі 2422,40 гривні. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 04.04.2025 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Надано відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України. Відповідачка, [PERSON] , була належним чином повідомленою про наявність ухвали про відкриття провадження по справі від 04.04.2025, оскільки копії ухвали про відкриття провадження по справі, копії позову та долучені до нього документи, направлялися за місцем реєстрації відповідачки. 30.04.2025, [PERSON] , подала через канцелярію суду письмову заяву в якій просить перенести розгляд справи для залучення юридичної правової допомоги та вивчення матеріалів справи. Окрім цього, 26.05.2025, подала письмову заяву про перенесення судового засідання через захворювання та додає медичну довідку №26. Також, 02.07.2025, надіслала через систему "Електронний суд" заяву в якій вона повідомляє, що на даний момент між нею та представниками банку ведуться переговори щодо врегулювання заборгованості. У зв`язку з цим, просить суд перенести розгляд справи та надати додатковий час для мирного врегулювання спору. Однак відзиву на день судового розгляду справи не надала. Враховуючи, що відповідачкою у встановлений законом строк відзив не подано, у матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів Вищенаведене, дає підстави вважати, що суд створив усі можливі умови та надав достатньо часу для можливості врегулювання спору, подання відзиву та заперечення на позовні вимоги, однак, відповідачка не скористалася таким правом та свідомо затягує розгляд справи. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі не надання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02.04.2021, [PERSON] , приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг. Зокрема вона підписала анкету-заяву, в якій зазначила, що до підписання цієї заяви вона ознайомилася з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ "А-Банк", Тарифами, Паспортом споживчого кредиту та погодилася, що заява-анкета разом з Умовами та правилами надання банківських послуг становлять між нею та АТ "А-Банк" договір про надання банківських послуг, умови якого їй зрозумілі, та відповідно до якого вона отримала у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 50% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Факт укладання договору та користування платіжною карткою підтверджується анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та Паспортом споживчого кредиту, підписані відповідачкою, завіреною відповідачкою копією особистого документа (паспорта), випискою по картці. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідачка не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Видача відповідачці кредитних коштів в сумі 23000 гривень на рахунок, підтверджується меморіальним ордером N NR.16909420.32782.65455, відповідно до якого було успішно перераховано кошти за договором №ABH0CN155101617389994047 від 02/04/2021. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором станом на 18.03.2025 відповідачка має заборгованість на загальну суму 20996,63 гривень, яка складається із: 13997,77 гривень - заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту); 6998,86 гривень - заборгованість за процентами; 0 гривень - комісія; 0 гривень - заборгованість за пенею. Таким чином, відповідачкою, [PERSON] , не виконано умови укладено кредитного договору та не повернуто позивачеві отримані кредитні кошти, а також не сплачено проценти за користування ними, чим порушено права позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.525 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Як визначено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, виходячи з принципу змагальності цивільного процесу, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції до суду першої інстанції в установлений законом строк. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається, відповідачка будь-які докази до суду не надала та не скористалась своїм процесуальним правом подання відзиву на позов. Справа розглянута на підставі доказів, що містяться у ній, за результатами чого суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідачки необхідно стягнути в повному обсязі сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. На підставі викладеного, ст.526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved