Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

18 жовтня 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом до Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту та визнання права власності у порядку спадкування за законом. У позовній заяві представник позивача посилався на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 6,77га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області і належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-МК №037921 від 29.11.2002 року. З 11.12.2000 року по липень 2007 року бабуся позивача проживала по [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] з 31.08.2007 року по день смерті. Спадщину після її смерті ніхто не приймав і не звертався до нотаріуса протягом встановленого 6-ти місячного терміну. Батько позивача, як спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] , спадщину після смерті своєї матері також не приймав та помер [INFO] . За частиною четвертою статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] - [INFO] позивач була неповнолітня, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Звернувшись до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Філіпенка Д.В. з приводу оформлення свої спадкових прав після смерті баби [PERSON] позивачу було роз`яснено, що для оформлення її спадкових прав необхідно надати документи підтверджуючі родинні відносини зі спадкодавцем. У наданих позивачем документах в свідоцтві про народження її батька [PERSON] в графі мати зазначено [PERSON] « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Крім цього, у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю. З даного приводу мені рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав. Посилаючись на вищевикладене представник позивача просив суд встановити факт що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є бабусею позивача, а також визнати за позивачем у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 6,77га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, яка належала на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІУ-МК №037921 від 29.11.2002 року [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник Сухоєланецької сільської ради Новоодеського району в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] у віці 81 рік померла [PERSON] свідоцтво про смерть [NUMBER] від 29.09.2008 року видане ВРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 6,77га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області і належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-МК №037921 від 29.11.2002 року, що підтверджується копією вищевказаного державного акта. Як видно із інформаційної довідки яку було надано Новоодеською державною нотаріальною конторою Миколаївської області на ухвалу про витребування доказів, спадкова справа після смерті [PERSON] не розпочиналася. Із доказів наданих позивачем та витребуваних судом видно, що інформація щодо проживання спадкоємців разом із [PERSON] на час її смерті відсутня. Відповідно до статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За частиною четвертою статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Факт родинних стосунків позивача та покійної [PERSON] підтверджується дослідженими судом доказами: свідоцтвом про народження позивача [PERSON] ; доказами укладання і розірвання шлюбу позивачем, які дають змогу прослідкувати зміну нею прізвище із дівочого [PERSON] , до теперішнього в шлюбі [PERSON] ; свідоцтвом про народження батька позивача [PERSON] , [INFO] , який народився в с. Іспас Вижницького району Чернівецької області, матір`ю якого вказана [PERSON] , проживаюча с. Іспас Вижницького району Чернівецької області; свідоцтвом від 10.03.1995 року про шлюб, спадкодавця [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Іспас, Вижницького району Чернівецької області, з [PERSON] , свідоцтвом про народження [PERSON] [INFO] , уродженки с. Іспас, Вижницького району Чернівецької області; довідками Вижницької міської ради району Чернівецької області №3-912 та №3-913 від 28.10.2024 року згідно яких [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , є одна і та ж особа. Інших осіб під таким прізвищем, іменем та по батькові в селі Іспас не було і в даний час немає, а також [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , а/з про смерть № 179 від 29.09.2008року і [PERSON] [INFO] являлися матір`ю і сином; сімейними фотографіями на яких зображені разом покійна [PERSON] [INFO] , її син [PERSON] та її онука [PERSON] . Вищевказані докази, а також сама наявність у позивача документів виданих на ім`я покійної [PERSON] , у сукупності та взаємозв`язку свідчать про те, що при видачі свідоцтва про народження батька позивача [PERSON] , [INFO] , який народився в с. Іспас Вижницького району Чернівецької області, по батькові його матері було помилково, або через неграмотність, вказано [PERSON] , а не [PERSON] як треба було. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] , позивач була неповнолітня, а тому враховуючи що жоден інший спадкоємець спадщину після смерті [PERSON] не прийняв, є такою, що прийняла спадщину своєї бабусі. За роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на нерухоме майно в тому числі: у випадку наявності заповіту - до осіб, що визначені у заповіті, а за його відсутності - до спадкоємців за законом у порядку черговості. За відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право пред`явити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Потреба у застосуванні такого способу виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджено відповідними доказами, не визнається іншими особами або нами оспорюється (пункт 37 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). Отже, у разі втрати, пошкодження, відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця, або наявністю у ньому недоліків, що унеможливлюють отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, права спадкоємців можуть бути захищені в судовому порядку у спосіб, визначений ст. 392 ЦК України. Згідно з п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до цього Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Згідно положень ч.4 ст. 200 та ч.4 ст.206 ЦПК України, суд у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.. Суд приходить до висновку, що визнання права власності за позивачем на спадкове майно не порушить прав інших осіб, тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Outcome: approved