Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

1. Стислий виклад позиції та заперечень сторін ТОВ «Факторинг Партнерс» в особі директора Сердійчука Я.С. звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором № 4162685 від 16.12.2021 у розмірі 21550,40 грн, понесені судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 3028,00 грн, витрат на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн. 16.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит № 4162685. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про вільне волевиявлення відповідача на укладення даного договору. Позикодавець належним чином виконав умови договору, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 20000 грн. 25.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 25-07/2024, у відповідності до умов якого та згідно з додатком № 3 до договору позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у загальному розмірі 21550,40 грн. Станом на день звернення з позовом відповідачем не були виконані умови кредитного договору належним чином. Загальний розмір заборгованості відповідача на день подання позову становить 21550,40 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням - 13851 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5499,40 грн, заборгованість за комісіями - 2200 грн. Ухвалою судді від 31.03.2025 позовну заяву прийнято до свого провадження, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. 11.04.2025 відповідач подав відзив на позов, у задоволенні якого просив відмовити. Відзив в основному зводиться до того, що позивачем не представлено допустимих та належних доказів укладення кредитного договору, вжиття заходів з досудового врегулювання спору, відсутність доказів направлення досудової вимоги (вимог) про необхідність сплати простроченої заборгованості. Розмір витрат на правову допомогу є завищеним, позов складався за зразком. 22.04.2025 до суду надійшла відповідь на відзив від керівника позивача, клопотання про витребування доказів, у зв`язку з чим здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 13.05.2025. Справу знято з розгляду 13.05.2025 на 03.06.2025 у зв`язку із перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті за результатами розгляду іншої справи. Судове засідання 03.06.2025 відкладено на 03.07.2025 у зв`язку із задоволенням клопотання про витребування доказів. 01.07.2025 до суду надійшли відомості з АТ КБ «ПриватБанк». Сторони повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, у зв`язку з чим суд розглядає справи на підставі наявних матеріалів. 2. Встановлені судом обставини з посиланням на докази. Відхилені судом докази В силу вимог частини 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями частини 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частин 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Судом прийнято усі письмові докази, що долучені до позовної заяви. 16.12.2021 на веб-сайті позикодавця ТОВ «Мілоан» - miloan.ua відповідачем заповнено анкету-заяву на кредит № 416285, у якій вказано її реквізити та інші відомості для отримання кредиту (роздруківка анкети-заяви, на а/с 71). 16.12.2021 між ТОВ «Мілоан» в особі директора Вініченка О.В. та відповідачем шляхом підписання одноразовим ідентифікатором укладено електронний договір про споживчий кредит № 4162685 з додатками - графіком платежів, паспортом споживчого кредиту (роздруківка паперових копій договору та додатків на а/с 40-49, 68-69). Відповідно до умов договору сума наданого відповідачу кредиту складає 20000,00 грн строком на 30 днів (пункти 1.2-1.3 договору), термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 15.01.2022 (п. 1.4 договору). Відповідно до п. 1.1 договору, на умовах, визначених цим договором, на строк визначений в п. 1.3 кредитодавець надає позичальнику кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 договору). Відповідно до п. 1.6 договору стандартна процентна ставка становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2, 2.3 цього договору (п. 1.7 договору). Положення пунктів 2.3-2.4 кредитного договору стосовно нарахування процентів та продовження строку кредитування (дії договору) викладено таким чином, а саме: «... 2.3.1. Продовження вказаного в п. 1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових стандартних (базових) умовах наступним чином: 2.3.1.1. Пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці нижче: Строк продовження, днівМаксимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 33.00 75.00 1510.00 Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору. 2.3.1.2. Пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом на може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спиву строку пролонгації на пільгових умовах. 2.3.2. Розділ 2.3 Договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст. 212 ЦК України, і яка(і) полягає(ють) у: а) здійсненні платежу(ів) Позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах згідно п. 2.3.1.1 Договору та розділу 65 Правил; б) продовженні користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п. 1.3, 2.3.1.1, 2.3.1.2 Договору. Після настання визначених в підпунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин, умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п. 1.3 термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п. 1.4, змінюються пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від додатку № 1, і розміщується Кредитодавцем в особистому кабінеті Позичальника, який уповноважує Кредитодавця на таке оновлення та не потребують будь-якого іншого оформлення. У випадку розбіжностей між умовами кредитного договору, включаючи додатки 1, 2 та оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені оновленим графіком. 2.4. Повернення кредиту та сплата винагород (плати): 2.4.1. Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п. 1.4 Договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. 2.4.2. У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання Позичальника за цим Договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь Кредитодавця встановлені умовами цього Договору, то така заборгованість повинна бути сплачена Позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п. 1.4 Договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п. 1.3 та 2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим Позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п. 3.2.5 Договору». Положення пункту 3.2.5 та розділу 4 кредитного договору передбачають при настанні певних умов право позикодавця стягувати заборгованість із позичальника в примусовому порядку, нараховувати проценти за стандартною процентною ставкою, штраф, пеню. У випадку здійснення позичальником платежів за комісії за управління та обслуговування кредиту, процентів, частки заборгованості з кредиту, або нездійснення таких платежів, процентна ставка підвищується з 1,5 процентів від залишку кредиту на день до 5 процентів від залишку кредиту на день, підвищена процентна ставка починає застосовуватись після обумовленого п. 1.4 строку кредитування та за рішенням кредитодавця (підпункти 2.3.1.1-2.3.1.2 договору). Відповідачем підписано одноразовим ідентифікатором електронний договір, 16.12.2021 отримано відомості одноразового іденитфікатору на визначений номер телефону оператора мобільного зв`язку (довідка про ідентифікацію, а/с 82). Факт виконання своїх зобов`язань ТОВ «Мілоан» перед відповідачем, отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 20000,00 грн від кредитора ТОВ «Мілоан» підтверджується роздруківкою електронного платіжного доручення, ID № 1854038876 від 16.12.2021, випискою з рахунку АТ КБ «ПриватБанк», картка № [NUMBER] , рахунок № [NUMBER] , власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] (а/с 83, 171-172). З розрахунку заборгованості за договором № 4162685, складеного ТОВ «Мілоан», без дати, вбачається, що відповідачу 16.12.2021 ТОВ «Мілоан» видано кредит у розмірі 20000,00 грн, нараховано комісію за оформлення кредиту в розмірі 2200,00 грн, з 17.12.2021 до 07.05.2022 відбувалось нарахування процентів. Загальна сума заборгованості відповідача включає несплачені частину наданого кредиту, процентів за користування кредитом, комісій за надання та обслуговування кредиту, становить 21550,40 грн (копія, а/с 11-13). Суд звертає увагу на нарахування відповідачу процентів 03.04.2025, 05.05.2022-07.05.2022, на невідомій підставі та на підставі п. 1.5.3, який не міститься в договорі, в загальному розмірі 1281,23 грн. Розрахунок заборгованості за кредитним договором, складений позивачем, відповідає змісту розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан» (копія, а/с 14). Означені докази суд вважає допустимими, належними та достовірними. Як вбачається із даного розрахунку заборгованості, відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та інших зобов`язань виконав частково станом на 21.02.2022, проте не в повному обсязі. 25.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу факторингу № 25-07/2024, у відповідності до умов якого та згідно з додатком № 3 до договору позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у загальному розмірі 21550,40 грн, про що свідчить відповідний договір з додатками у вигляді витягу з реєстру боржників (копії, а/с 15-39, 52). Суд дійшов до таких висновків, а саме: - відповідач, підписавши одноразовим електронним підписом 16.12.2021 договір про надання споживчого кредиту, у відповідності до статей 3, 62 ЦК України добровільно погодилась на умови кредитного договору, взяла на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів, сплати процентів за їх користування та комісії за видачу кредиту; - кредитодавець ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредит у розмірі 20000,00 грн, відповідно до умов договору № 4162685 від 16.12.2021, у цілому правильно розрахував заборгованість відповідача, що в сукупності складає 18069,17 грн за період з 16.12.2021 до 28.02.2024. При цьому, відповідач без поважних причин не погасила заборгованість; - позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс», до якого за договором факторингу № 25-07/24 від 25.07.2024, перейшло право вимоги до відповідача, доведено зобов`язання відповідача у зв`язку з невиконанням нею договору № 4162685 від 16.12.2021, у загальному розмірі 18069,17 грн (21550,40 грн - 1281,23 грн) за період з 16.12.2021 до 28.02.2022. Доводи відповідача є неспроможними та не беруться до уваги судом, оскільки сукупністю допустимих та належних доказів підтверджуються обставини, що підлягають доказуванню у справі, зокрема, укладення кредитного договору між ТОВ «Мілоан» та відповідачем, отримання нею на особистий банківський рахунок (картку) № [NUMBER] (рахунок № [NUMBER] ) кредитних коштів у розмірі 20000,00 грн, відступлення права вимоги первісним кредитором ТОВ «Мілоан» за кредитним договором новому кредитору - позивачу ТОВ «Факторинг Партнерс». Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. 3. Норми права та судова практика, застосовані судом. Загальний висновок у справі. Мотиви, з яких виходив суд; мотиви незастосування норм, на які посилались сторони Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» наведені у статті 530 ЦК України, згідно з приписами частини першої цієї статті, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Як неодноразово наголошував Верховний Суд у своїх постановах висунення кредитодавцем вимоги достроково повернути кредитні кошти та відсотки за користування кредитом по своїй юридичній природі є зміною, визначеного у договорі строку, на який надався кредит (строку кредитування). Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. З правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, вбачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Строк кредитного договору є його істотною умовою, оскільки саме протягом цього строку сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до умов договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частини 1, 2 ст. 631 ЦК України). Із наведеного вище слідує, що кредитодавець ТОВ «Мілоан» внаслідок прострочення виконання зобов`язання відповідачем (невнесення періодичних платежів згідно графіку) змінив визначений у кредитному договорі строк кредитування, і достроково з 07.05.2022 припинив нарахування передбачених договором процентів за користування кредитом, що є припиненням кредитування відповідача. Визначена кредитодавцем ТОВ «Мілоан» заборгованість відповідача за кредитним станом на 11.03.2025 у загальному розмірі 13851 грн перевірена судом, відповідає фактичним обставинам справи та умовам договору. Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 1281,23 грн за період 04.03.2022-07.05.2022 не передбачена договором. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у загальному розмірі 18069,17 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням становить 13851 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги становить 4218,17 грн (5499,40 грн - 1281,23 грн), заборгованість за комісіями становить 2200 грн. Заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 1281,23 грн не підлягає стягненню з відповідача, оскільки договір не містить відповідної умови (п. 1.5.3). 4. Розподіл судових витрат Судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволених вимог відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в розмірі 2034,81 грн (2422,40 грн х 84%). За положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивач просив стягнути із відповідача на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн. Як вбачається з положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями частин 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суду під час розгляду справи було надано належним чином засвідчені копії договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», з розрахунком вартості послуг, заявки від 01.02.2025, витяг з акту № 5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025, ордер про надання правничої (правової) допомоги. Суд дійшов висновку, що пропорційним складності даній категорії справ, обсягу здійсненої адвокатом роботи, з врахуванням заперечень відповідача, розумним та достатнім є відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн.

Outcome: partial