Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у якому зазначила, що із відповідачем перебували в юридичному шлюбі, 04.08.2010 шлюб між позивачем та відповідачем розірваний, актовий запис №35. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] , який, наразі, досяг повноліття. Згідно довідки від 30.09.2024 №785, [PERSON] навчається на 3 курсі механіко-технологічного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Костянтинівського індустріального фахового коледжу Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», на денній формі навчання в дистанційному режимі у 2024-2025 навчальному році, за спеціальністю 133 «Галузеве машинобудування». Термін навчання з 01.09.2022 по 30.06.2026. Враховуючи, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, він позбавлений можливості працевлаштування. Син перебуває на матеріальному утриманні матері. Відповідач є особою працездатного віку, працює у Відділі поліції №2 Краматорського РУП (м. Костянтинівка) та одержує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати спільну дитину. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає. Позивач не в змозі самостійно утримувати спільного сина, а йому необхідні кошти на проживання, одяг, зарахування, підручники тощо. Просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2026 року, на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, доручила представляти інтереси у суді представникові - адвокату Данильчуку Сергію Григоровичу. Представник позивача Данильчук С.Г. в судовому засіданні вимоги позову підтримав, надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи, відомостей про поважність відсутності у судовому засіданні суду не подавали. Відповідач [PERSON] доручив представляти свої інтереси в суді представникові - адвокату Копичко І.А. Представник відповідача Копичко Ігор Анатолійович в судове засідання двічі не з`явився, надав інформацію про перебування на лікуванні, просив відкласти розгляд справи. Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності належно сповіщеного учасника справи, також, у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Сторона відповідача скористалася правом подачі відзиву на позовну заяву, додаткових матеріалів на підтвердження своєї позиції. За наявності відзиву на позовну заяву, врахувавши відсутність інформації від представника відповідача про кінцевий термін перебування ним на лікуванні, відсутність додаткових заяв та клопотань до суду, суд вважає можливим розглянути цю справу за відсутності відповідача, його представника на підставі наданих ними доказів. У поданому суду відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечував. Свою позицію обґрунтував відсутністю доказів того, що син [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги, бо відсутні відомості про отримання, чи ні ним стипендії, отримання будь-яких виплат. Навчання у дистанційному режимі не виключає можливості працевлаштування та самостійного отримання доходу. Батьки дитини повинні обидва утримувати дитину, але позивач не надала довідки про власні доходи, не довела, що виконує свій обов`язок щодо утримання сина. Не надано відомостей чи працювала позивач тоді, коли відповідач справно сплачував аліменти на неповнолітнього сина у досить значних розмірах. Відсутні докази того, що позивачка самостійно утримувала дитину, а не витрачала отримані аліменти на власні потреби і тепер за потреби сина може надати йому допомогу самостійно. Відповідач утримує свою дружину та її неповнолітнього сина, з яким разом мешкають, що вважає необхідним врахувати під час цієї справи. Готовий сплачувати аліменти у випадку доведення належними доказами наявності такої потреби. Розмір аліментів не повинен перевищувати половину прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, тому вимога про стягнення частини всіх видів доходів відповідача суперечить чинному законодавству. У задоволені вимог позивачки [PERSON] просив відмовити повністю. Позивач [PERSON] заперечила проти викладених доводів у відзиві на позовну заяву подану відповідачем, зазначивши у відповіді на відзив, що син [PERSON] навчається на ІІІ курсі механіко-технологічного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Костянтинівський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» на денній формі навчання в дистанційному режимі (наказ № 190 від 30.08.2024 р) у 2024-2025 навчальному році, за спеціальністю: 133 Галузеве машинобудування. Термін навчання: з 01.09.2022 30.06.2026. Денна форма навчання в дистанційному режимі передбачає здобуття освіти без фізичної присутності учнів у навчальному закладі, однак, вони мають відвідувати онлайн-заняття за чітким графіком. Необхідність отримання належної освіти позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. На даний час він проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Розмір стипендії сина складає 1 930 грн на місяць. Інші види доходів відсутні. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, оскільки на період навчання він не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Позивач повідомила, що тимчасово не працює та не має постійного заробітку у зв`язку з переселенням до іншої місцевості, самостійно несе витрати за житлове приміщення, в якому вона тимчасово проживає з дітьми, в силу своїх можливостей підтримує задовільний стан їх здоров`я і наразі не в змозі самостійно утримувати повнолітнього сина, так як на її утриманні, також, перебуває її молодший син [PERSON] . Єдиним доходом її є соціальні виплати як внутрішньо переміщеній особі з дітьми, загальний розмір яких на сьогодні становить 7000 грн. Стосовно сімейного стану відповідача [PERSON] зазначила, що відповідно до статті 260 Сімейного кодексу України, якщо, зокрема, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки. Сімейне законодавство передбачає права та обов`язки щодо утримання вітчимом падчерки, пасинка (ст.268 СК України). Так, частиною першою статті 268 цього Кодексу мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи із вказаного, вітчим має обов`язок утримувати свого пасинка, прямо передбачений законом, лише за сукупності наступних обставин: - такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання; вітчим може надавати матеріальну допомогу. Щодо матеріального стану відповідача [PERSON] зазначила, що згідно наданої відповідачем довідки, він перебуває на службі в Національній поліції України. Таким чином, є працездатною особою та отримує стабільний дохід. Тому спроможний надавати матеріальну допомогу сину. [PERSON] вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років, є адекватним, розумним і справедливим. Просить позовні вимоги до [PERSON] задовільнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебували в юридичному шлюбі з 23.08.2006 по 04.08.2010. Шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28.02.2012. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівка Донецької області від 17.10.2006, батьком дитини зазначиться - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . [PERSON] навчається на ІІІ курсі механіко-технологічного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Костянтинівського індустріального фахового коледжу Державного вищого навчального закладу «Донецького національного технічного університету» на денній формі навчання за спеціальністю 133 Галузеве машинобудування. Термін навчання з 01.09.2022 по 30.06.2026. Має статус внутрішньо переміщеної особи. Згідно відомостей із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 01.05.2025, [PERSON] за період з січня 2024 року по березень 2025 року отримав стипендію у розмірі 29444 грн, інші види доходу у [PERSON] відсутні. Позивач [PERSON] тимчасово не працює, постійного заробітку не має, має статус ВПО. Згідно відомостей з Пенсійного фонду України (Форма ОК-7, Форма ОК-5) та Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 01.05.2025 за період з січня 2024 по березень 2025 року загальний розмір доходу позивачки становить 276582,86 грн. Відповідач [PERSON] за інформацією з довідки № 3939/203/02-25 від 04.04.2025 проходить службу в Національній поліції, на цей час перебуває на посаді поліцейського-водія логістики відділу поліції № 2 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (наказ ГУНП в Донецькій області від 22.01.2021 № 62 о/с). Має статус учасника бойових дій (рішення про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 01.02.2018 № 1/І/V/76). За період з січня 2024 року до березня 2025 року включно відповідач [PERSON] отримав 1291886,45 грн доходу. [PERSON] одружений із [PERSON] , яка має сина [PERSON] . [PERSON] працює касиром торгівельного залу у ФОП [PERSON] , у лютому 2025 року отримала дохід 3134,26 грн. окрім вказаного доходу з березня 2022 року інших доходів не мала. Має статус внутрішньо переміщеної особи. За виконавчим документом про стягнення аліментів із батька дитини [PERSON] - [PERSON] зі сплати аліментів станом на 06.04.2025 наявна заборгованість у розмірі 200275,79 грн. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, який у зв`язку з навчанням потребує цієї допомоги. Розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, має становити 1/10 частку одержуваних відповідачем доходів щомісячно до закінчення сином навчання. Враховуючи отримувані відповідачем доходи і потреби його повнолітнього сина на цей час у зв`язку із навчанням, відсутністю наразі через навчання на денній формі у дистанційному режимі можливості працювати і самостійно забезпечувати власні потреби, суд вважає що стягнуті аліменти саме у цьому розмірі у повній мірі забезпечать такі потреби. Суд прийняв до уваги і сімейний стан відповідача, що він є єдиним годувальником в родині і зазначає, що дохід відповідача у більш ніж 80000 гривень щомісячно, враховуючи встановлений наразі і прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, а також мінімальну заробітну плату, має повністю забезпечити потреби родини, а також потреби його повнолітнього сина [PERSON] , який на цей час у зв`язку із продовженням навчання потребує від нього допомоги. При цьому суд не приймає до уваги пояснення відповідача про необхідність утримувати пасинка, оскільки ця дитина не позбавлена батьківського піклування, її утримання відповідачем є його добровільним бажанням, а не юридичним обов`язком й не впливає на його відповідальність за законом на утримання повнолітньої дитини, якщо суд визнав, що така допомога є необхідною, а відповідач таку допомогу в змозі надавати. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1 211,20 грн, оскільки позивач на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial