Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

Позивач ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» у січні 2025 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з нього на свою користь заборгованість за кредитним договором № 289221 від 31.12.2020 у розмірі 15 104,00 грн. та судові витрати у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» є фінансовою установою, яка здійснює діяльність на ринку фінансових послуг, а саме надання коштів та банківських металів у кредит на підставі відповідної ліцензії. Між ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 289221. Згідно з умовами договору позивач прийняв на себе зобов`язання надати відповідачу в кредит грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 8000,00 грн., а відповідач прийняв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом позивачу відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі. ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» було надано відповідачу кредит у готівковій формі у національній валюті України на строк 14 періодів по 14 днів кожен. Відповідно до графіку платежів, останній платіж відповідач мав сплатити 15.07.2021. На виконання умов договору, відповідач частково погасила платежі у загальному розмірі 1500,00 грн. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань, у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 15 104,00 грн., з яких 7854,30 грн. - сума заборгованості по основаному боргу, 7249,70 грн. - сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 07.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилались відповідачу на адресу його місця реєстрації, проте повернулись до суду без вручення адресату, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Враховуючи, що судом вжито заходів щодо повідомлення відповідача про наявність цивільної справи, розгляд справи проведено за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» є фінансовою установою, яка здійснює діяльність на ринку фінансових послуг, а саме надання коштів та банківських металів у кредит на підставі відповідної ліцензії. Між ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 289221. Згідно з умовами договору позивач прийняв на себе зобов`язання надати відповідачу в кредит грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 8000,00 грн., а відповідач прийняв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом позивачу відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі. ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» було надано відповідачу кредит у готівковій формі у національній валюті України на строк 14 періодів по 14 днів кожен. Відповідно до графіку платежів, останній платіж відповідач мав сплатити 15.07.2021. На виконання умов договору, відповідач частково погасила платежі у загальному розмірі 1500,00 грн. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань, у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 15 104,00 грн., з яких 7854,30 грн. - сума заборгованості по основаному боргу, 7249,70 грн. - сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом, що стало підставою для звернення до суду. Станом на дату розгляду справи, відповідачем не спростовано зазначену суму заборгованості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із статтею 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка порушила умови договору, що призвело до виникнення заборгованості. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved