Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1.1. У травні 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з указаним позовом, просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №\~10003564674 від 13 квітня 2021 року у розмірі 23 537 грн 50 коп, витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. 1.2. Позов обґрунтовано тим, що 13 квітня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та [PERSON] укладено споживчий кредит № 10003564674 та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 7 000 грн. 1.3. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання. 1.4. 05 вересня 2022 року згідно умов договору факторингу № 556/ФК-22, ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступлено право вимоги за кредитним договором №\~10003564674 від 13 квітня 2021 року на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до відповідача. 1.5. ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» змінено найменування та скорочене найменування на ТОВ «Компані Інвест Фінанс», що підтверджується наказом № 15-04-2024-1 від 15\~квітня 2024 року. 1.6. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «Діджи Фінанс») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 23\~537 грн 50 коп, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 7 000 грн; заборгованість за відсотками становить 16\~537 грн 50 коп; 1.7. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору № 10003564674 від 13\~квітня 2021\~року,\~позивачем,\~який набув\~права грошової\~вимоги,\~на адресу\~відповідача,\~зазначену в\~кредитному договорі,\~направлено повідомлення\~про відступлення\~права вимоги від ТОВ «Компані Інвест Фінанс» до ТОВ «Діджи Фінанс», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. 1.8. Позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором № 10003564674 від 13 квітня 2021 року. 1.7. Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 09 травня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 2.2. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розгляд проводити без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. 2.3. Відповідач у судове засідання 07 липня 2025 року повторно не\~з`явився, причини неявки суду не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідає положенням ч. 7 ст. 128 ЦПК України. 2.4. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 07 липня 2025 року вирішено розглядати справу з ухваленням заочного рішення. 3. Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини 3.1. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 3.2. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 3.3. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3.4. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3.5. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. 3.6. Згідно положень ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 3.7. Також згідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. 3.8. Як передбачено\~ст. 627 ЦК України, відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 3.9. Відповідно до положень ст.ст. 526,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно\~ст. 629 ЦК України\~- договір є обов`язковим для виконання сторонами. 3.10. Також\~статтею 204 ЦК України\~встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 3.11. Статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3.12. Крім того,\~ст. 1077 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 3.13. Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. 3.14. Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 3.15. Згідно положень ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 3.16. Також згідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. 3.17. Як передбачено\~ст. 627 ЦК України, відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 3.18. Відповідно до положень ст.ст. 526,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно\~ст. 629 ЦК України\~- договір є обов`язковим для виконання сторонами. 3.19. Також\~статтею 204 ЦК України\~встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 3.20. Крім того,\~ст. 1077 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 3.21. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~ЗУ «Про електронну комерцію». 3.22. Згідно з пунктом 6 частини першої\~статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. 3.23. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої\~статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію»). 3.24. Відповідно до частини третьої\~статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. 3.25. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта\~статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). 3.26. Згідно з частиною шостою\~статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. 3.27. За правилом частини восьмої\~статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. 3.28. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 3.29. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію»\~визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 3.30. Відповідно до положень ст.ст.12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 4. Фактичні обставини, встановлені судом 4.1. Судом установлено, що 13 квітня 2021 року з використанням\~сервісу online-кредитування\~https://cashberry.com.ua/,\~ [PERSON] \~подано заявку\~на отримання\~кредиту.\~Дана заява\~№ 10003564674\~від 13\~квітня 2021 року знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті ТОВ «ФК «Інвест Фінанс». 4.2. Електронний підпис накладено [PERSON] одноразовим ідентифікатором. 4.3. 13 квітня 2021 року відповідачу перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 7\~000 грн. 4.4. Згідно з умовами договору, строк надання кредиту 14 календарних днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів/розрахунків, що є додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених цим договором. (п. 1.3 ). 4.5. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування кредитом за процентною ставкою. (п. 1.4 кредитного договору). 4.6. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає за ставкою 456,25% річних (п. 1.6 договору кредиту). 4.7. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору складає за ставкою 8\~225 грн. (п. 1.7 кредитного договору). 4.8. 05 вересня 2022 року згідно умов договору факторингу № 556/ФК-22, ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступлено право вимоги за кредитним договором № 10003564674 від 13 квітня 2021 року на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до відповідача. 4.9. ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» змінено найменування та скорочене найменування на ТОВ «Компані Інвест Фінанс», що підтверджується наказом № 15-04-2024-1 від 15 квітня 2024 року. 4.10. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «Діджи Фінанс») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 23 537 грн 50 коп, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 7 000 грн; заборгованість за відсотками становить 16\~537 грн 50 коп; 4.11. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору № 10003564674 від 13\~квітня 2021\~року,\~позивачем,\~який набув\~права грошової\~вимоги,\~на адресу\~відповідача,\~зазначену в\~кредитному договорі,\~направлено повідомлення\~про відступлення\~права вимоги від ТОВ «Компані Інвест Фінанс» до ТОВ «Діджи Фінанс», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. 4.12. Позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором № 10003564674 від 13 квітня 2021 року. 5. Оцінка Суду 5.1. Оскільки позичальник, отримав кошти за кредитним договором та не повернув їх у визначені строки, не сплативши погоджені сторонами договору відсотки за кредитом, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором факторингу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №\~10003564674 від 13 квітня 2021 року у розмірі 23 537 грн 50 коп. 5.2. При цьому доказів виконання хоча б частково наявних грошових зобов`язань ні перед позивачем у справі, ні перед попередніми кредиторами відповідачем суду не надано. 6. Розподіл судових витрат між сторонами 6.1. Враховуючи висновок суду про задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. 6.2. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133\~ЦПК\~належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом\~ст. 137 ЦПК\~несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 6.3. Приписами\~ст. 141 ЦПК України\~визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 6.4. Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. 6.5. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 6.6. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 6.7. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн., підтверджуються: договором № 42649746 від 01 січня 2025 року про надання правової допомоги між адвокатом Білецьким Б.М. та ТОВ\~«Діджи Фінанс», додатковою угодою № 10003564674 від 02 квітня 2025 року, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Білецького Б.М. серія КС № 5618/10, детальним описом робіт від 02 квітня 2025 року; актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 02 квітня 2025 року. 6.8. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4\~ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. 6.9. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанова ВП ВС від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц). 6.10. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950\~року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandispimeniw ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited»npoTH України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). 6.11. Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу (постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18). 6.12. Судом вбачається, що заявлені представником позивача вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу не є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову. 6.13. Отже, з огляду на зазначені норми права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00\~грн.

Outcome: approved