Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

19 лютого 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який укладений 06 лютого 1996 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] на Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н», зареєстрований у «Журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомістю» за №32, а в подальшому у Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» - 26 лютого 1996 року за № 1-а 276. В обґрунтування вимог позивач вказав, що 06 лютого 1996 року між ним та відповідачем [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Вказаний договір зареєстрований 26 лютого 1996 року в Журналі реєстрації біржових угод нерухомості Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н», за №32,без подальшого його нотаріального посвідчення. Зазначений договір також у подальшому, а саме 26 лютого 1996 року зареєстрований у КП ММБТІ за реєстраційним № 1-а 276. Всі умови договору сторонами виконані. Відповідно до діючого законодавства письмова форма договору купівлі-продажу домоволодіння, підлягає нотаріальному посвідченню, а виданий Універсальною товарною біржою «Нерухомість Н» договір не являється належно оформленим документом, який свідчить про право власності на придбане домоволодіння, оскільки не була дотримана нотаріальна форма договору. На сьогодні укладена угода не відповідає вимогам законодавства. Оскільки сторонами були дотримані та виконані всі його умови, позивач просить визнати договір купівлі-продажу дійсним, так як це є єдиним способом захисту його прав як власника вказаного майна. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини суду не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Третя особа - Універсальна товарна біржа «Нерухомість Н» в судове засідання свого представника не направила, причини суду не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження про що постановлена відповідна ухвала 11 березня 2025 року. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. 06 лютого 1996 року [PERSON] придбав у [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , квартиру [ADDRESS] . Вказаний договір оформлений Універсальною товарною біржою «Нерухомість Н» та зареєстрований 06 лютого 1996 року в Журналі реєстрації біржових угод нерухомості за № [NUMBER] (а.с. 3). В подальшому, 26 лютого 1996 року зазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований в КП ММБТІ за №1-а 276 (а.с. 3 зворотня сторона). Судом встановлено, що вказаний договір зареєстрований відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (діючої на момент реєстрації договору) Товарній Біржі. Відповідно до пункту 5 договору купівлі-продажу від 06 лютого 1996 року № 32, кошти за придбане майно були передані продавцю до підписання цього договору. Вказане підтверджує той факт, що сторонами були виконані всі умови договору купівлі-продажу квартири. Відповідно до статті 224 ЦК України (в редакції 1963 року), який був чинним на час спірних правовідносин, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з частиною 1 статті 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку, в якому хоча б однією із сторін є громадянин, підлягає нотаріальному посвідченню. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Водночас, на підставі частини 2 статті 47 ЦК України такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що має місце по даній справі. Згідно з частиною статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до частини 1 статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, на підставі частини 2 статті 220 ЦК України такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Статтею 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-ГУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. За таких обставин, оскільки [PERSON] та [PERSON] були виконані всі істотні умови договору і відбулося повне виконання договору, то суд на підставі вищевикладених норми матеріального права визнає позовні вимоги позивача щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним, такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved