Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Марія Ткаченко звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за договором позики №2965342 в розмірі 31477,20 гривень, з яких 6000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу та 25477,20 гривень сума заборгованості за процентами. Крім цього, просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 9000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 16 серпня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено Договір позики №2965342. Даний договір було підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Договір позики укладався в інформаційно-телекомунікаційній системі Позикодавця, шляхом попереднього розміщення Позикодавцем в Особистому кабінеті Позичальника Договору позики для вчинення та прийняття його умов, шляхом введення одноразового ідентифікатора з метою підписання запропонованого Договору у відповідне поле. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 29 грудня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 29/12-2021, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників від 29.12.2021, до Договору факторингу №19/12-2021 від 29 грудня 2021 року, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16791,00 грн. з яких 6000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7761,00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом та 3030,00 грн - заборгованість за процентами за прострочену позику. 10.03.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір відступлення прав вимог №10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прийняло належні ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги до [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників від 29.12.2023, до Договору про відступлення прав вимог №10-03/2023-01 від 10.03.2023, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 84651,00 грн. з яких 6000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 78651, 00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом. Проте враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 31477,20 грн, з яких 6000,00 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту, 25477,20 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, [PERSON] не виконав свого зобов`язання по договору позики. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки первісних кредиторів ні на рахунки позивача. У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань по договору позики, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 04.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 21.01.2025 витребувано з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» письмові докази які становлять банківську таємницю. Ухвалами Яворівського районного суду Львівської області від 21.01.2025, 03.03.2025, 03.04.2025 розгляд справи відкладено. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 03.04.2025 витребувано з АТ КБ «УНІВЕРСАЛ БАНК» письмові докази, які становлять банківську таємницю. Представник позивач ТОВ «Коллект Центр» в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подав. На підставі ст.280 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, судом винесено ухвалу від 09.07.2025 про проведення заочного розгляду справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5 ст.268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 09.07.2025, є дата складення повного судового рішення 16.07.2025. Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 16 серпня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено Договір позики №2965342. Цей договір підписаний в електронній формі. З умовами та правилами отримання позики відповідач ознайомився. Відповідно 2.3 Договору позики встановлені параметри позики: тип позики: короткострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 6000.00 грн. Згідно п. 2.4.2 Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0,01% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Відповідно до п 2.4.3 договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Згідно п. 2.4.4 Договору позики базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою. Відповідно до п. 2.5 договору позики розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1.01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою. Згідно п. 3.7 Договору позики зобов`язання позичальника за договором вважаються виконаними в повному обсязі в момент зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок позикодавця. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу позику у розмірі 6000,00 грн, встановленому договором, що підтверджується листом №2782_240916171408 від 16.09.2024, а також витребуваною судом інформацією у АТ КБ «Універсал Банк», відповідно до якої 16.08.2021 на рахунки [PERSON] було перераховано 6000,00 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відпровідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 29 грудня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 29/12-2021, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників від 29.12.2021, до Договору факторингу №19/12-2021 від 29 грудня 2021 року, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16791,00 грн. з яких 6000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7761,00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом та 3030,00 грн - заборгованість за процентами за прострочену позику. 10.03.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір відступлення прав вимог №10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прийняло належні ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги до [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників від 29.12.2023 до Договору про відступлення прав вимог №10-03/2023-01 від 10.03.2023, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 84651,00 грн. з яких 6000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 78651, 00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом. Позивач вказує, що [PERSON] зобов`язання за договорами належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за позикою та відсотками у порядку та розмірах, передбачених договорами. Судом встановлено, що [PERSON] порушено взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення суми отриманих позик та сплати нарахованих за користування позикою відсотків, внаслідок чого за нього утворилася заборгованість в загальному розмірі 84651,00 гривень, однак враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 31477,20 грн, з яких 6000,00 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту, 25477,20 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом. Згідно зі ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Порушення боржником умов договорів є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. З огляду на наведене суд доходить висновку, що відповідачем порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми позики та відсотків за користування кошами, внаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній вище сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов`язань за договорами. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на підставі наданих стороною позивача доказів встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за укладеними договором позики щодо повернення отриманих коштів належним чином не виконує, відповідачем доводи позову не спростовані та не надано суду докази належного виконання кредитних зобов`язань, а відтак суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі № 810/795/18 зазначено про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved