Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

21 червня 2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить поділити майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку автомобіля марки «DAEWO LANOS», 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку депозитних рахунків в гривні та іноземній валюті, розміщені у АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на ім`я [PERSON] , та стягнути їх з [PERSON] на користь [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частини пральної машини «Samsung» у розмірі 9000 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 2005 року. Фактичні шлюбні відносини припинено 27 січня 2024 року. В період шлюбу, за спільні кошти, в листопаді 2022 року було придбано автомобіль «DAEWO LANOS» (середня вартість аналогічних становить 120000 гривень), який зареєстровано на відповідача. Також 17-18 січня 2024 року подружжя придбало пральну машину Samsung вартістю 18000 гривень, що встановлена в квартирі відповідача. Також в 2022 році подружжя продало придбаний під час шлюбу автомобіль «Honda Accord 2008», а виручені грошові кошти поклали на рахунок банківського вкладу у АТ «ПУМБ», що також оформлений на відповідача. За таких обставин, просить поділити вищевказане майно подружжя. Ухвалою судді від 03 липня 2024 року позов прийнято до розгляду, у справі відкрите загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. 21 серпня 2025 року відповідач [PERSON] подав відзив на позов, в якому зазначив, що визнає позов в частині визнання за позивачкою 1/2 частини автомобіля вартістю 88728,30 гривень. Вартість автомобіля визначив згідно висновку автотоварознавчого дослідження №57 від 11 липня 2024 року. Після з`ясування банківських вкладів позивачки [PERSON] в АТ «ПУМБ» і АТ «Державний ощадний банк України», виявив бажання подати зустрічний позов. Просив поновити строк на подачу відзиву. Орієнтовний розмір судових витрат сторони відповідача визначив у 1500 гривень витрат на судового експерта і 10000 гривень витрат на правничу допомогу. 11 жовтня 2024 року позивачка [PERSON] подала заяву про зміну предмету позову, та просила за результатами судового розгляду поділити майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя: виділити відповідачу [PERSON] пральну машину «Samsung» вартістю 18000 гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 його частки автомобіля марки «DAEWO LANOS», 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] у розмірі 44364,15 гривень та 1/2 частину вартості пральної машини «Samsung» у розмірі 9000 гривень, а всього 53364,15 гривень; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку депозитних рахунків в гривні та іноземній валюті, розміщені у АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на ім`я [PERSON] , та стягнути їх з [PERSON] на користь [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати за сплати судового збору у розмірі 1211,20 гривень. Ухвалою судді від 14 жовтня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву (із зміною предмету позову) [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року задоволені клопотання позивачки [PERSON] , представника відповідача адвоката Коломоєць І.В. при витребування доказів. Витребувано з: Територіального сервісного центру МВС №2342 Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізький областях (філія ГСЦ МВС) відомості, які транспортні засоби зареєстровано на ім`я [PERSON] в період з 01.01.2019 року по 21.06.2024 року та на підставі яких документів; Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» відомості щодо наявності рахунків та депозитних вкладів в гривнях та в іноземній валюті із зазначенням суми вкладів, відкритих на ім`я [PERSON] в період з жовтня 2023 року по 27 січня 2024 року, а також, інформацію рух коштів по рахунку банківської карти для виплат [PERSON] за період з 10-27 січня 2024 року; Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» відомості щодо наявності рахунків та депозитних вкладів в гривнях та в іноземній валюті із зазначенням суми вкладів, відкритих на ім`я [PERSON] в період з 01 січня 2022 року по 27 січня 2024 року; Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відомості щодо наявності рахунків та депозитних вкладів в гривнях та в іноземній валюті із зазначенням суми вкладів, відкритих на ім`я [PERSON] в період з 01 січня 2022 року по 27 січня 2024 року; Територіального сервісного центру МВС №2341 копії документів на підставі яких укладався договір в серпні-вересні 2024 року [PERSON] переоформлення транспортного засобу марки «DAEWO LANOS», 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , чорного кольору, об`єм двигуна 1498, VIN-код [NUMBER] на нового власника. 08 квітня 2025 року і 22 квітня 2025 року суду надано витребувані докази від Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». 11 квітня 2025 року суду надано витребувані докази від Територіального сервісного центру МВС №2342 Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізький областях (філія ГСЦ МВС). 11 квітня 2025 року і 23 квітня 2025 року суду надано витребувані докази від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». 02 травня 2025 року позивачка [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, та просила за результатами судового розгляду поділити майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 його частки автомобіля марки «DAEWO LANOS», 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] у розмірі 44364,15 гривень та 1/2 частину грошових коштів, які обліковувались на депозитних рахунках [PERSON] в АТ «Перший Український Міжнародний Банк» в розмірі 31211,09 гривень. стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати, понесені у зв`язку з розглядом судової справи, які складаються зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 гривень. В обґрунтування цієї редакції позову, яка є остаточною у справі, вказано, що майно подружжя [PERSON] , яке підлягає поділу, є автомобіль «DAEWO LANOS» вартістю 88728,30 гривень (для кожного по 44364,15 гривень), а також грошові кошти на депозитному рахунку [PERSON] , отримані від продажу в 2022 році придбаного під час шлюбу автомобіля «Honda Accord» 2010 року випуску, в сумі 42422,18 гривень і 20000 гривень (по 31211,09 гривень для кожного). Також звернула увагу, що і вона мала грошові кошти на банківських рахунках АТ «ПУМБ» на суму 54700 гривень, однак за домовленістю з відповідачем, в рамках поділу майна подружжя, вона перерахувала йому 37000 гривень, що більше за 1/2 частину вкладів. Ухвалою судді від 05 травня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву (із зміною предмету позову і збільшенням позовних вимог) [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. 21 травня 2025 року представника відповідача [PERSON] адвокат Коломоєць І.В. подала відзив на останню редакцію позову, прийнятого судом, в якому не заперечувала щодо часткового задоволення позову, і стягнення з відповідача половини вартості проданого автомобіля в сумі 44364,15 гривень та 3861,09 в рахунок поділу коштів на банківських рахунках в АТ «ПУМБ», а всього 48225,24 гривень. На її переконання, грошові кошти в сумі 54700 гривень, що перебували на рахунку позивачки, також повинні бути враховані як частина спільного майна. 22 травня 2025 року представника відповідача [PERSON] адвокат Коломоєць І.В. подала заяву про стягнення судових витрат з позивачки на користь відповідача судових витрат в розмірі 9500 гривень, з яких 8000 гривень втрат на правничу допомогу, 1500 гривень витрат на проведення товарознавчого дослідження. 26 травня 2025 року представник позивачки [PERSON] адвокат Мєдвєдєва А.В. подала відповідь на відзив, в якому наполягала на необхідності задоволення позову в повному обсязі, оскільки грошові кошти в сумі 54700 гривень вже були поділені між сторонами в добровільному порядку. Ухвалою суду від 10 червня 2025 року закрите підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні останньої редакції позовної заяви, оскільки це решта майна подружжя, що залишилась не поділеною. Представник відповідача в судовому засіданні наполягала на частковому задоволенні позову, згідно відзиву на останню редакцію позовної заяви. Заслухавши пояснення учасників, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно до положень частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 2005 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №172) по 17 серпня 2024 року (рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17 липня 2024 року у справі ЄУН №337/3312/24 Провадження №2/337/1536/2024). [INFO] у цьому шлюбі народилась [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №334). За час перебування у шлюбі, 24 листопада 2022 року на підставі договору купівлі-продажу №2343/2022/3526274 укладеного в ТСЦ МВС №2343 подружжям було придбано автомобіль «DAEWO LANOS», д.н.з. [NUMBER] , чорного кольору, об`єм двигуна 1498, який було зареєстровано на [PERSON] , а в подальшому, 29 серпня 2024 року, відчужено ним, і перереєстрованого на нового власника. Згідно висновку\~автотоварознавчого дослідження\~№57\~від 11\~липня 2024\~року,\~ринкова вартість\~автомобіля марки\~«DAEWO\~LANOS»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~станом на\~11\~липня 2024\~року становить88728,30 гривень. Вказані обставини, а також вартість автомобіля, визнані обома сторонами у справі і не оспорюється в ході судового розгляду. Крім того, станом на момент припинення фактичних шлюбних відносин, на депозитних рахунках [PERSON] у Акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний Банк» перебувало два грошових вклади в сумі 42422,18 гривень і 20000 гривень. Загальна сума коштів дорівнює 62422,18 гривень. Відповідно до ч.3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Отже, в конкретних правовідносинах, суд вважає доведеним, що майнові права на автомобіль «DAEWO LANOS», д.н.з. [NUMBER] є спільною сумісною власністю подружжя, протилежного суду доведено не було. Як вже було зазначено, 29 серпня 2024 року [PERSON] продав «DAEWO LANOS», д.н.з. [NUMBER] . Згідно ч.3 ст. 60 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна , що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не передбачено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Цей підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) зазначено, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні. При цьому вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям, визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним з подружжя проти волі іншого. Така правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.10.2020 року у справі № 483/812/19 ( провадження № 61-20774св19 ); аналогічна позиція відображена у ВП ВС, справа № 125/2157/19 від 31.08.2022. Отже, виходячи з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого майна, суд приходить до висновку, що позивач має право на відповідну компенсацію вартості спірного майна, 1/2 частини від 88728,30 гривень, що дорівнює 44364,15 гривень. Крім того, відповідно до статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статті 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України). Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З урахуванням вище наведеного, встановивши, що спірне майно було об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд приходить до висновку, що в порядку поділу вказаного майна між сторонами по справі з відповідача підлягає стягненню грошова компенсація 1/2 ринкової вартості майнових прав на транспортний засіб «DAEWO LANOS», д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 44364,15 гривень, а також 1/2 частина від депозитних грошових вкладів відповідача, на суму 31211,09 гривень (62422,18 гривень / 2). Суд відхиляє посилання сторони відповідача на необхідність відступу від засад рівності часток з урахуванням залишення в користуванні позивачки [PERSON] депозитного вкладу у АТ «ПУМБ» на суму 54700 гривень, оскільки такі грошові кошти не охоплені розміром позовних вимог у справі, та не є предметом поділу майна подружжя. Зарахування цих коштів порушить засаду диспозитивності цивільного судочинства. Крім того, роздруківкою з банківського рахунку [PERSON] підтверджено перерахування грошових коштів [PERSON] в сумі 37000 гривень, що може свідчити про досудове врегулювання і розподіл цього майна. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В даному випадку позов задоволено в повному обсязі, а тому судові витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 1211,20 гривень підлягають компенсації за рахунок відповідача. Натомість судові витрати [PERSON] у розмірі 9500 гривень (8000 гривень втрат на правничу допомогу, 1500 гривень витрат на проведення товарознавчого дослідження) також підлягають покладенню на відповідача.

Outcome: approved