Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ФОП [PERSON] про повернення безпідставно отриманих коштів, стягнення моральної шкоди посилаючись на те, що в грудні 2021 року з метою організувати відпочинок для своєї родини, позивач звернулася до Турагенції TEZ TOUR, що знаходилася за адресою: [ADDRESS] , 3 поверх, в ТРЦ «ЦУМ», де він імені Турагенції TEZ TOUR діє ФОП [PERSON] . Мета звернення бронювання туру до Єгипту, Шарм- Ель-Шейх, готель Pickalbatros Palace Sharm, на 6 чоловік, в період з 17 березня 2022 по 24 березня 2022. Тур було підібрано, сума вартості туру склала 114 000 грн. Договору у паперовому або електронному вигляді укладено не було, як і не було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору на надання туристичних послуг. На виконання домовленості позивчем сплачено відповідачу кошти: 03 січня 2022 року 35 500 грн., 24 січня 2022 року 75 000 грн., 25 січня 2022 року 3 900 грн., про що відповідач надала квитанції. У зв`язку з веденням воєнного стану, розуміючи, що подорож може не відбутися позивач неодноразово зв`язувалася з відповідачем з приводу подальших дій. Саме тоді, в телефонному режимі їй повідомлено, що заброньований тур до Єгипту, було здійснено через туроператора TUI Україна, а не TEZ тур, як вважала позивач, який на даний час не проводить господарську діяльність, через що не має змоги надати туристичні послуги. Кошти повернуті не були. Просила стягнути з ФОП [PERSON] на користь позивача безпідставно отримані кошти в розмірі 114 000 грн., моральну шкоду в сумі 7 000 грн., сплачений позивачем судовий збір в сумі 1211,20 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06.01.2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. У судовому засідання представник позивача Лучко О.С. підтримала позовні вимоги з обставин, що викладені в позовній заяві та просила задовольнити. Представник відповідача Власенко Н.О. позовні вимоги не визнала та пояснила, що сторони тривалий час знайомі, підтримували гарні відносини, позивач разом з членами сім`ї неодноразово користувалась послугами відповідача. Тур, який бажала забронювати позивач можливо було лише через туроператора ТОВ «ТТВК» тм TUI, з ким мав партнерський договір чоловік відповідача [PERSON] , з яким вона разом працювала у турагенції TEZ TOUR. Договір № 582910 був наданий позивачу для підписання, але остання не повернула його. На виконання договору позивачем внесені кошти на загальну суму 114\~400 грн. Турагенство перерахувало в інтересах замовника туроператору 101\~171 грн. Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини, а отже позивач повинна звертатись з даним позовом до ТОВ «ТТВК» тм TUI . Після введення воєнного стану комунікація з ТОВ «ТТВК» повністю припинена з ініціативи останнього. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. За змістом статті\~11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Відповідно до вимог частини\~першої\~статті\~202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У\~статті 626 ЦК України \~указано, що договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав й обов`язків. Згідно із частиною\~першою\~статті\~627 ЦК України\~і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З наведеного випливає, що договір це поєднання декількох істотних умов, що фактично забезпечують його дотримання й існування, серед яких: 1) волевиявлення двох і більше сторін, що проявляється в компромісі (домовленості); 2) націленість сторін на настання певних наслідків, покладення на них прав й обов`язків, їх зміну чи припинення. Указане свідчить про правову природу такого договору як юридичного факту. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина\~перша\~статті\~638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із статтею 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Частиною першою статті 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до частини першої статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Представником відповідача на підтвердження перебування сторін у договірних відносинах надано «Договір на туристичне обслуговування № 582910 укладений ______грудня 2021 року в м. Полтава між громадянами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надалі Турист (Замовник) з однієї сторони та ФОП [PERSON] назване у подальшому «Турагент», що діє на підставі свідоцтва, що діє від імені і за Товариство з обмеженою відповідальністю «ТТВК» тм TUI Ukraine надалі Туроператор, на підставі Агентського договору за № 2704/13 по реалізації туристичних продуктів від 01.04.2013р з іншого боку уклали цей договір, а саме відповідно до цього договору Туроператор зобов`язується відповідно до бронювання Турагента, здійсненого за замовленням Туриста (замовника) , надати комплекс туристичних послуг ( туристичний продукт), надати інформаційно-консультаційні послуги, а Турист зобов`язується на умовах цього Договору прийняти та оплатити їх.» Проте, зазначений договір містить підпис лише за туроператора ФОП [PERSON] , підписи Туриста (Замовника) відсутні. Таким чином, суду не надано належних доказів, що сторони, а саме позивач [PERSON] та відповідач ФОП [PERSON] перебували чи на даний час перебувають у договірних відносинах, між ними укладений договір на туристичне обслуговування, а саме сторони відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України уклади договір , \~зміст якого становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У судовому засіданні встановлено та визнавалось представником відповідача, що позивач [PERSON] внесла відповідачу ФОП [PERSON] кошти: 03 січня 2022 року 35 500 грн., 24 січня 2022 року 75 000 грн., 25 січня 2022 року 3 900 грн. Також зазначене підтверджується наданими суду квитанціями до прибуткового касового ордеру, які містять підпис та печатку ФОП [PERSON] . Посилання представника відповідача про перебування позивача з ФОП [PERSON] та її чоловіком ФОП [PERSON] у дружніх та довірчих відносинах, само по собі не є фактом укладення договору на туристичне обслуговування. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що відповідач ФОП [PERSON] отримуючи кошти від позивача не діяла від імені і за Товариство з обмеженою відповідальністю «ТТВК» тм TUI Ukraine, не мала доручення від ФОП [PERSON] на прийняття коштів та видачу фінансових документів, відсутні також належні докази, що відповідачем проводилась спільна діяльність з ФОП [PERSON] , укладений партнерський договір щодо проведення діяльності з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТТВК» тм TUI Ukraine. А отже спірні кошти є такими , що набуті відповідачем за ст. 1212 ЦК України. Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Приймаючи до уваги, що позивачем сплачено відповідачу ФОП [PERSON] кошти в сумі 114\~000 грн. ( межі заявлених позовних вимог) , такі кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст.1212 ЦК України. Згідно із статтями\~12,\~13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог\~статей 76-79 ЦПК України\~доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. ( Постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц). За обставин справи, що розглядається, а також враховуючи неподання особою достатніх доказів на підтвердження завдання їй моральної шкоди та належного обґрунтування її розміру, стягнення з відповідача на користь позивача коштів є достатньою і справедливою сатисфакцією, а отже позовна вимога про стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~211 грн. 20 коп.

Outcome: partial