Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

21 травня 2025 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява [PERSON] , подана адвокаткою Чеховською Д.Р. 19 травня 2025 року, до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що: - з 28 жовтня 2015 року [PERSON] перебуває у шлюбі із [PERSON] ; - у цьому шлюбі у них народився син, [PERSON] , [INFO] ; - на сьогодні шлюбні відносини між подружжям припинені, шлюб має формальний характер з огляду на різні погляди на сімейне життя; подружжя не проживає разом, син проживає разом з позивачем, перебуває на його утриманні. 27 травня 2025 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій визначив розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, призначив судове засідання на 19 червня 2025 року. 19 червня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшли клопотання представника відповідачки, адвокатки Лопатюк Ю.Л., про відкладення судового засідання та про розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін. 19 червня 2025 року суд постановив ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін та про задоволення клопотання про відкладення судового засідання, відклав судове засідання на 14 липня 2025 року. 24 червня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідачки, адвокаткою Лопатюк Ю.Л. У відзиві представник відповідачки повідомила, що [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечує. Водночас обставини, зазначені в позові, відповідачка не визнала. Повідомила, що факт проживання сина з позивачем і перебування на його утриманні не відповідають дійсності. Сторони разом проживають в Англії, де орендують будинок. Тимчасова відсутність відповідачки пов`язана з необхідністю її лікування та лікування її дочки від попереднього шлюбу на території України. 11 липня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшли додаткові пояснення у справі, подані адвокаткою Чеховською Д.Р. У поясненнях представник позивача наголосила, що витрати на оренду житла в Англії завжди сплачував позивач, відповідачка двічі залишала сина з позивачем на невизначений термін, з квітня 2025 року перебуває в Україні, коли повернеться невідомо. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. 11 липня 2025 року представник позивача через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС подала заяву, в якій просила розгляд справ провести без її участі та участі позивача. Позов підтримала, просила його задовольнити. У судове засідання відповідачка та її представник не з`явилися. У відзиві на позовну заяву представник відповідачки просила розгляд справи проводити без участі відповідачки. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд установив таке. 28 жовтня 2015 року позивач і відповідачка зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 15.05.2025, актовий запис № 2584 від 28.10.2015 (а.с. 8). відділом реєстрації актів громадянського стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області 14.07.2001, актовий запис № 28 (а.с. 4). Позивач і відповідачка є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 12.12.2018, актовий запис № 6330 (а.с. 14). Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також на достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 5 Протоколу 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 22.11.1984, що ратифікований Україною згідно із Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Отже, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У справі, що розглядається: - позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, оскільки шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинені, шлюб має формальний характер; - відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечила. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу дійсно суперечить інтересам сторін та інтересам їхньої дитини. Отже, позов слід задовольнити повністю. При цьому оцінку обставинам утримання і виховання сторонами дитини суд не надає, позаяк такі обставини не входять до предмета доказування в цій справі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1211,20 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією АТ «ТАСКОМБАНК» № 4884-8297-1516-2544 від 19.05.2025 (а.с. 1). Доказів понесення інших судових витрат сторони у справі не надали. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки сторони не заявляли вимоги щодо відшкодування судових витрат, суд не вирішує питання їх розподілу. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved