Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Заявник звернулася до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання з двоюрідною тіткою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини у [ADDRESS] . На обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що [INFO] померла її двоюрідна тітка [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно. Оскільки інших спадкоємців у померлої немає, заявник 19 грудня 2022 року звернулася до приватного нотаріуса з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак заявнику постановою приватного нотаріуса було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з не підтвердженням факту родинних відносин та ненадання доказів постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після підтвердження факту родинних відносин, нотаріусом заявнику було роз`яснено, що факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини також необхідно встановити у судовому порядку. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, а також витребувано у приватного нотаріуса копію належним чином засвідченої спадкової справи після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про слухання справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, надав заяву про те, що не заперечує проти вимог заявника та просить ухвалити законне і обґрунтоване рішення. Суд, вислухавши представника заявника [PERSON] , свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини. Заявник є двоюрідною племінницею [PERSON] , яка [INFO] померла та після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно (а.с.11,54-55). За життя [PERSON] проживала у [ADDRESS] . Крім [PERSON] за вказаною адресою більше ніхто не був зареєстрований (а.с.18,19). Заявник зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.20,24). 19 грудня 2022 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідовича А.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.50 зворотна сторона-51). Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідовича А.М. заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з неприйняттям спадщини спадкоємцем, а також відсутності документів, що підтверджують родинний зв`язок з померлою (а.с.15). З копії довідок Східного старостинського округу Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20 лютого 2023 року, Селянського (фермерського) господарства «Ліс» від 31 березня 2025 року, Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Горішні Плавні Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської област» від 01 квітня 2025 року, Східного старостинського округу Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 01 квітня 2025 року встановлено, що заявник з весни 2004 року по 03 березня 2007 року без реєстрації проживала з [PERSON] у [ADDRESS] , вела спільне господарство з останньою та доглядала за нею до дня її смерті (а.с.16-19). У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що жив неподалік [PERSON] по [ADDRESS] та знав її, оскільки працював разом з нею. Також свідок [PERSON] повідомив, що до дня смерті у 2007 році [PERSON] проживала зі своєю племінницею [PERSON] , яка її доглядала, разом вони проживали приблизно три роки. Свідок [PERSON] пояснила суду, що знала [PERSON] , оскільки вона була сусідкою її батьків у селі Григоро-Бригадирівка Полтавської області. Також свідок [PERSON] повідомила, що часто навідувалася до своїх батьків та їй відомо, що приблизно чотири роки поспіль з [PERSON] жила заявник, яка опікувалася нею та потім займалася її похованням. Вирішуючи заяву, судом ураховуються такі обставини. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду з вимогою про встановлення фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Встановлення вказаного факту заявнику необхідно для оформлення права на спадщину. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом враховується висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 222/1109/17 (провадження № 61-43496св18), відповідно до якого факт відсутності реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що вони не проживали разом на час відкриття спадщини. Отже, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів доводять факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За наведених обставин вимоги заявника підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved