Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

06.01.2025 позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом, у якому просить витребувати з володіння [PERSON] на свою користь квартиру [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що позивач перебувала\~в зареєстрованому\~шлюбі з\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] .\~Спадкова справа\~після померлого\~ [PERSON] \~заведена приватним\~нотаріусом Чернігівського\~міського нотаріального\~округу Красногором\~О.В.\~За життя\~ [PERSON] \~у 2017\~році за\~договором купівлі-продажу\~придбав у\~ТОВ «Стрілецька\~набережна» трикімнатну\~квартиру загальною\~площею 60,6\~кв.м,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Ураховуючи,\~що квартира\~була набута\~за час\~шлюбу,\~вона є\~об`єктом спільної\~сумісної власності\~подружжя [PERSON] \~та [PERSON] .\~Позивач у\~позові посилається\~на рішення\~Деснянського районного\~суду м.\~Чернігова\~від 09.06.2022,\~залишеним без\~змін постановою\~Чернігівського апеляційного\~суду від\~31.10.2022,\~ яким\~з володіння\~ [PERSON] \~на користь\~ТОВ\~«Торгово-сервісний\~центр «Експо-Дніпро-Союз»\~було витребувано\~спірну квартиру.\~На підставі\~указаного рішення\~право власності\~на квартиру\~14.11.2022\~було зареєстровано\~за ТОВ\~«Торгово-сервісний\~центр «Експо-Дніпро-Союз»,\~підставою внесення\~запису стало\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень,\~індексний номер\~65497762\~від 17.11.2022.\~Проте,\~постановою Верховного\~Суду від\~06.03.2024\~рішення Деснянського\~районного суду\~м.\~Чернігова\~від 09.06.2022\~та постанову\~Чернігівського апеляційного\~суду від\~31.10.2022\~було скасовано\~та ухвалено\~нове рішення,\~яким у\~задоволенні позову\~ТОВ «Торгово-сервісний\~центр «Експо-Дніпро-Союз»\~до [PERSON] \~про витребування\~майна з\~чужого незаконного\~володіння відмовлено.\~Таким чином,\~внаслідок скасування\~Верховним Судом\~рішення Деснянського\~районного суду\~м.\~\~Чернігова\~від 09.06.2022,\~зареєстроване за\~ТОВ «Торгово-сервісний\~центр «Експо-Дніпро-Союз»\~право власності\~на квартиру\~теж припиняється.\~13.03.2024\~між ТОВ\~«Торгово-сервісний\~центр «Експо-Дніпро-Союз»\~та [PERSON] \~було укладено\~договір купівлі-продажу\~квартири,\~відповідно до\~умов якого\~остання прийняла\~у власність\~трикімнатну квартиру\~загальною площею\~60,6\~кв.м,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Договір купівлі-продажу\~посвідчено приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Розсохою\~С.С.\~та зареєстровано\~в реєстрі\~нотаріальних дій.\~Позивач зазначає,\~що вона\~є єдиним\~спадкоємцем першої\~черги після\~померлого [PERSON] \~та має\~право отримати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину,\~у тому\~числі і\~на квартиру,\~однак не\~має можливості\~це реалізувати,\~оскільки внаслідок\~вказаних вище\~обставин право\~власності на\~квартиру зареєстровано\~за [PERSON] .\~Дані обставини є підставою для витребування квартири із незаконного володіння відповідача. Ухвалою судді від 09.01.2025 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді від 15.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.02.2025. Ухвалою суду від 15.01.2025, за заявою [PERSON] , накладено арешт на квартиру [ADDRESS] та заборонено державним реєстраторам, нотаріусам та іншим особам, уповноваженим реєструвати речові права на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на квартиру [ADDRESS] . 26.01.2025 представник відповідача адвокат Гнідунець А.В. через систему «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву, в якому позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Зазначає, що відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем спірної квартири та відсутні порушення, які можуть бути підставою для витребування квартири з її законного володіння. У той час як [PERSON] жодним чином не обґрунтувала її право на спірну квартиру, тобто подала завідомо безпідставний позов за відсутності предмета спору, оскільки квартира [ADDRESS] на момент смерті [PERSON] (станом на 20.12.2023) та на момент відкриття спадщини ( [INFO] ) не належала померлому на праві власності, а отже не входить до складу спадщини спадкодавця, а [PERSON] не може бути її спадкоємцем. 20.02.2025 представник третьої особи адвокат Кручанюк Н.Л. через систему «Електронний суд» подала письмові пояснення, в яких вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. 24.02.2025 підготовче засідання відкладено на 27.03.2025. Ухвалою судді від 27.03.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 23.04.2025. 23.04.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 21.05.2025. 21.05.2025 у судовому засіданні продовжено перерву до 03.07.2025. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи вважала позов таким, що не підлягає задоволенню. Сторони в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 29.10.1988 (а.с. 11). 30.03.2017 між ТОВ «Стрілецька набережна» (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу трикімнатної квартири загальною площею 60,6 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Продаж вчинено за 530 000 грн. Договір посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенком Р.О. та зареєстрований в реєстрі за № 681 (а.с. 26-27). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] (а.с.\~27\~зворот-29). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.06.2022 у справі № 750/254/22, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 31.10.2022, витребувано з володіння [PERSON] на користь ТОВ «Торгово-сервісний центр «Експо-Дніпро-Союз» трикімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 30-33, 34-35). На підставі вказаного рішення суду 14.11.2022 ТОВ «Торгово-сервісний центр «Експо-Дніпро-Союз» зареєструвало за собою право власності на зазначену квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 36). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 15). Згідно копії довідки приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Красногора О.В. № 70/01-16 від 06.02.2024, у провадженні нотаріуса знаходиться спадкова справа № 18/2024 щодо майна після смерті [INFO] [PERSON] . Єдиним спадкоємцем після його смерті є дружина [PERSON] (а.с. 16). Постановою Верховного Суду від 06.03.2024 рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.06.2022 та постанову Чернігівського апеляційного суду від 31.10.2022 у справі № 750/254/22 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Торгово-сервісний центр «Експо-Дніпро-Союз» до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено (а.с. 37-42). 13.03.2024, тобто через тиждень після ухвалення Верховним Судом постанови, між ТОВ «Торгово-сервісний центр «Експо-Дніпро-Союз» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу трикімнатної квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. Продаж вчинено за 20 000 грн (а.с. 43-44). На підставі вказаного договору право власності на квартиру було зареєстровано за [PERSON] , про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.03.2024 № 371394307 (а.с. 45-51). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.08.2024 у цивільній справі № 750/4964/24, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 24.12.2024, у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ\~«Торгово-сервісний центр «Експо-Дніпро-Союз», [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання незаконними та скасування рішень відмовлено. Судові рішення мотивовані неефективністю обраного позивачем способу захисту своїх майнових прав (а.с. 17-25). 23.01.2025\~Заступником начальника\~Деснянського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~місті Чернігові\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції Нікітенком\~М.Л.\~винесено постанову\~про закінчення\~виконавчого провадження\~№ 76818073\~у зв`язку\~з фактичним\~повним виконанням\~ухвали суду\~про накладення\~арешту на\~квартиру [ADDRESS] \~та заборони\~державним реєстраторам,\~нотаріусам та\~іншим особам,\~уповноваженим реєструвати\~речові права\~на нерухоме\~майно,\~вчиняти будь-які\~дії,\~пов`язані з\~державною реєстрацією\~речових прав\~на квартиру\~ [ADDRESS] (а.с. 153). Відповідно до статті 13 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у статті 16 ЦК України. За змістом частин другої та третьої статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Пунктом 3 частини першої статті 388 ЦК України встановлено, що в разі придбання майна за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Проте, відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.07.2023 у справі № 641/8266/16-ц). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду України від 23.01.2013 у справі № 6-164цс12 зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (частина друга статті 1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 754/11747/18, від 23.02.2022 у справі № 201/4783/19, від 07.12.2022 у справі № 757/2618/14-ц, від 15.03.2023 у справі № 759/8653/17 та від 18.04.2023 у справі № 674/839/21. Таким чином, оскільки відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право на витребування майна від добросовісного набувача, передбачене статтею 388 ЦК України, переходить до спадкоємців власника. До подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 20.04.2021 у справі № 727/967/16-ц, від 22.06.2022 у справі № 335/8468/18, від 14.06.2023 у справі № 715/2438/21 та у справі № 757/23492/13-ц, від 19.06.2023 у справі № 521/4328/16. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що за загальним правилом, якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Отже, у тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Подібні висновки викладені також і в інших постановах, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №\~522/7636/14-ц, від 11.08.2019 у справі № 911/3681/17, від 23.11.2021 у справі №\~359/3373/16-ц та у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №\~462/5804/16-ц, від 08.07.2020 у справі № 462/5536/16-ц, від 01.12.2021 у справі № 463/2340/17. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя стаття 1296 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.07.2023 у справі №\~373/326/17, пославшись на свою сталу та сформовану судову практику, вказала, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою такого позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що за загальним правилом, якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване сааме за відповідачем, а не за іншою особою. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 388 ЦК України. У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає у нього з моменту державної реєстрації цього майна (частина друга статті 1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 23.01.2013 у справі № 6-164цс12)). Тобто, спадкоємець який прийняв спадщину, може пред`являти віндикаційний позов. При цьому стаття 388 ЦК України містить сукупність підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19). Судом установлено, що спірна квартира є спадковим майном, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У провадженні нотаріуса знаходиться спадкова справа № 18/2024 щодо майна після смерті [INFO] [PERSON] , єдиним спадкоємцем якого є дружина [PERSON] . Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.06.2022, залишене без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 31.10.2022, на підставі якого було зареєстровано право власності за ТОВ «Торгово-сервісний центр «Експо-Дніпро-Союз», постановою Верховного Суду від 06.03.2024 скасовано, унаслідок чого правова підстава для реєстрації як за ТОВ «Торгово-сервісний центр «Експо-Дніпро-Союз», так і за [PERSON] як покупцем спірної квартири права власності на неї припинила своє існування. Щодо договору купівлі-продажу\~трикімнатної квартири\~ [ADDRESS] від\~13.03.2024,\~укладеного між\~ТОВ «Торгово-сервісний\~центр «Експо-Дніпро-Союз»\~та [PERSON] , суд уважає за необхідне зазначити, що приватноправовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення виконання судового рішення, що набрало законної сили. У справі,\~що розглядається,\~очевидно,\~що учасники\~цивільних відносин\~(ТОВ\~«Торгово-сервісний\~центр «Експо-Дніпро-Союз»\~та [PERSON] ),\~укладаючи договір\~купівлі-продажу\~від 13.03.2024\~спірної квартири\~за ціною\~20\~000,00\~грн через\~тиждень після\~скасування Верховним\~Судом судових\~рішень,\~які були\~підставою для\~реєстрації права\~власності за\~продавцем,\~«вживали право\~на зло»\~та використали цивільно-правовий інструментарій (договір купівлі-продажу від 13.03.2024) для створення перешкод [PERSON] у поверненні спірного майна. Ураховуючи, що задоволення віндикаційного позову спадкоємця про витребування майна є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав, обраний позивачем спосіб захисту є ефективним та наявні підстави для задоволення позову. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору за подачу позову та заяви про його забезпечення.

Outcome: approved