Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

11 лютого 2025 року ТОВ «Інвестбудгаличина» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач є власником нерухомого майна (квартири) за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна. ТОВ «Інвестбудгаличина» є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування будинку за адресою: [ADDRESS] , який перебуває на його балансі та утриманні з 20.01.2014 року. Відповідно до наказу № 4 від 01.03.2018 року позивачем затверджено тариф у розмірі 7,00 грн за 1 кв. м та типовий Договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння в отриманні комунальних послуг у житловому будинку ( [ADDRESS] ). Відповідач, споживаючи надані позивачем послуги, належним чином не виконує свої обов`язки щодо своєчасної оплати їх вартості, у зв`язку з чим, у неї виникла заборгованість у розмірі 6 116,87 грн, яку просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 21.02.2025 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідачу наданий строк на подання відзиву (а.с. 63-64). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 14.05.2025 року здійснено перехід з розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін до розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 69-70). У судовому засіданні сторони відсутні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача про причини неявки суд не повідомив. Відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталася. Судові повістки, направлені судом по місцю реєстрації останньої, повернулися до суду з довідкою, в якій причиною повернення зазначено «адресат відсутній за вказаною адресою» та без вручення відповідачу. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нерухомого майна (квартири) за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна (а.с. 50). Згідно Договору № 01/14 від 20.01.2014 року, укладеного між ТОВ «ФорТон» та ТОВ «Інвестбудгаличина» про передачу на баланс багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться за будівельною адресою [ADDRESS] , сторони домовились, що датою передачі будинку на баланс балансоутримувача є дата підписання Акта приймання-передачі житлового будинку з балансу на баланс (а.с. 38-42). 22.01.2014 року ТОВ «ФорТон» та ТОВ «Інвестбудгаличина» підписали Акт приймання-передачі вказаного житлового будинку з балансу на баланс (а.с. 44). Розпорядженням Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 07.04.2014 року № 162 на підставі звернення ТОВ «ФорТон» присвоєно поштову адресу житловому будинку (ІІІ черга будівництва) комплексу будівель житлового, торгівельного та офісного призначення з паркінгом за адресою: [ADDRESS] (а.с. 46). Наказом ТОВ «Інвестбудгаличина» № 4 від 01.03.2018 року затверджено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для житлового комплексу «Саперно-Слобідська» ( [ADDRESS] ), в розмірі 7,00 грн за 1 кв. м (а.с. 37). Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а з таким правом споживача прямо кореспондується і його обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону). Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 15.03.2018 року в справі № 401/710/15-ц. Відповідач споживала житлово-комунальні послуги, що надавалися позивачем. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежно ї якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Відповідач у встановленому законом порядку не відмовлялася від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості відповідно до порядку, визначеному ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що б дало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачем надано не було. Згідно наявної в матеріалах справи довідки про нарахування та сплату послуг за утримання житла та комунальних послуг за період з 01.01.2022 року по 24.01.2025 року, вбачається, що відповідач станом на 24.01.2025 року має заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 6 116,87 грн (а.с. 49). Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що відповідач не виконував свій обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг як власник квартири, в зв`язку з чим, у неї утворилась заборгованість у заявленому розмірі, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки, рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до положень ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, сплачений при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved