Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до Хаджибейського (Малиновського) районного суду м. Одеси з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд стягнути з відповідача суму сплаченого майнового відшкодування у розмірі 161750,00 грн та судові витрати. Вимоги позовної\~заяви мотивовано\~тим,\~що 22.02.2023\~року о\~08:30\~год у\~м.\~Одеса по\~вул.\~Ак.\~Філатова,\~буд.24\~сталася дорожньо-транспортна\~пригода (надалі\~-\~ДТП)\~за участю\~транспортних засобів:\~1)\~«ВАЗ» (державний\~номерний знак\~ [NUMBER] ),\~яким керував\~ [PERSON] (надалі\~-\~Відповідач);\~2)\~«КІА» (державний\~номерний знак\~ [NUMBER] )\~(надалі\~-\~автомобіль Потерпілого),\~яким керував\~ [PERSON] (надалі\~-\~Потерпілий).\~Постановою Малиновського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~12\~квітня 2023\~року у\~справі №\~521/6273/23\~ [PERSON] визнано\~винним у\~вчиненні адміністративного\~правопорушення,\~передбаченого ст.124\~КУпАП та\~накладено адміністративне\~стягнення у\~вигляді штрафу.\~На момент\~настання ДТП\~цивільно-правова\~відповідальність Відповідача\~не була\~застрахована за\~договором обов?язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів.\~Цивільно-правова\~відповідальність Потерпілого\~була застрахована\~за договором\~обов?язкового страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів (Поліс\~№ 210123556).\~Потерпілий своєчасно\~звернувся до\~Позивача із\~Повідомленням про\~ДТП від\~22.02.2023\~року,\~та Заявою\~про виплату\~страхового відшкодування\~від 22.02.2023\~року.\~Розрахунок та\~виплата відшкодування\~проводився на\~основі:\~1)\~Звіт про\~визначення вартості\~відновлювального ремонту\~з урахуванням\~коефіцієнту фізичного\~зносу завданого\~власнику колісного\~транспортного засобу\~від 13.04.2023\~року;\~2)\~Наказу №\~3/10108\~від 08.06.2023\~року;\~3)\~Довідки №1\~від 07.06.2023\~року.\~Загальний розмір\~витрат МТСБУ\~складає:\~161\~750\~грн.\~Позивач відшкодував\~завдані Відповідачем\~збитки внаслідок\~ДТП у\~розмірі:\~160\~000\~грн,\~що підтверджується\~платіжною інструкцією\~№ 971910\~від 09.06.2023\~ро та\~в розмірі\~1750\~грн,\~що підтверджується\~платіжною інструкцією\~№ 920945\~від 18.04.2023\~року (Рахунок\~№ 90825\~від 13.04.2023\~року;\~Акт виконаних\~робіт №\~90825\~від 13.04.2023\~року). Оскільки на момент завдання шкоди Потерпілому цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-право відповідальності власників наземних транспортних засобів, то згідно приписів ст. 38.2 Закону «Про обов?язкове страхування цивільно-правову відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній на момент вчинення ДТП) у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілому, виникло право регресної вимоги до Відповідача у розмірі: 161 750 грн. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.01.2025 справу № 521/1575/25 передано за підсудністю до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. Ухвалою Первомайського\~міськрайонного суду\~Миколаївської області від 26.02.2025 справу №\~521/1575/25\~передано за\~підсудністю до Миколаївського районного суду Миколаївської області. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28.03.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом МТСБУ до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Миколаївського\~районного суду\~Миколаївської області\~від 19.05.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання, що призначено на 17 липня 2025 року о 10 год 30 хв, сторони не з`явилися. Водночас представник позивача адвокат Сечко С.В. 10.07.2025 подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та заяву від 16.07.2025 про те, що не заперечує щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). Кореспонденція направлена на адресу відповідача повернулась з відміткою АТ «УКРПОШТА» «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Зазначене узгоджується із правовою позицією Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.05.2023 року року у справі № 755/17944/18 провадження № 61-185св23. Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, листи, що повернулися з відміткою в довідці поштового відділення про причину повернення: «за відсутністю адресата за вказаною адресою» - є належно врученими. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторони представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено,\~що постановою\~Малиновського районного\~суду м.\~Одеси від\~12.04.2023\~у справі\~№ 521/6273/23\~(провадження\~№ 3/521/6036/23)\~ [PERSON] \~було визнано\~винним у\~вчинені адміністративного\~правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП.\~У вказаній\~постанові судом\~встановлено,\~що 22.02.2023\~року о\~08.30\~год.\~у м.\~Одеса по\~вул.\~Ак.\~Філатова,\~буд.\~24\~водій [PERSON] \~керуючи авто\~ВАЗ21063,\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~під час\~перестроювання не\~надав дорогу\~автомобілю,\~що рухався\~в попутному\~напрямку по\~тій смузі,\~на яку\~мав намір\~перестроїтися,\~в результаті\~чого здійснив\~зіткнення з\~автомобілем KIA\~K5,\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~під керуванням\~ [PERSON] ,\~який по\~інерції здійснив\~наїзд на\~авто NISSAN\~LEAF,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~припаркований праворуч,\~який по\~інерції здійснив\~рух та\~допустив наїзд\~на авто\~Infiniti\~G25,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~що було\~припарковано попереду,\~внаслідок чого\~автомобілі отримали\~механічні пошкодження,\~чим завдано\~матеріальних збитків,\~травмованих немає. За вказане правопорушення, передбачена відповідальність згідно з ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із викладеним суд робить висновок, що постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 12.04.2023 у справі № 521/6273/23 (провадження № 3/521/6036/23) підтверджує ті юридичні факти, що подія ДТП мала місце 22.02.2023 о 08.30 у м. Одеса по вул. Ак. Філатова, буд. 24 за участю транспортних засобів: ВАЗ21063, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , KIA K5, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , а також підтверджує той факт, що винним в означеній дорожньо-транспортній пригоді, у встановленому законом порядку, визнаний відповідач у справі [PERSON] . Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 210123556) (а.с.9). Із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що власник транспортного засобу KIA K5, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] повідомила МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 22.02.2023 року о 08.30 год. у м. Одеса по вул. Ак. Філатова, буд. 24, до якої додано копію протоколу, схему ДТП, копію техпаспорту (а.с. 7). Водночас із заяви про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної внаслідок вказаної вище ДТП, суд встановив, що власник KIA K5, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] 22.02.2023 звернулась до МТСБУ з метою відшкодування шкоди, вказавши у заяві відповідний банківський рахунок, на який має бути перерахований розмір відшкодування (а.с. 8). Із дослідженого в судовому засіданні повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 22.02.2023 суд встановив, що, станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди, відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.7). Відповідно до звіту від 13.04.2023 № 90825, виконаного СПД [PERSON] на підставі договору з МТСБУ від 01.01.2020 та доручення по справі № 90825, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, заподіяного власнику КТЗ КІА К5 д.р.н. [NUMBER] [PERSON] унаслідок ДТП, станом на 28.02.2023, складає 257385,97 грн (а.с. 11-28). Відповідно до наказу МТСБУ «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» № 3/10108 від 08.06.2023 судом встановлено, що позивачем, відповідно до положень ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004, довідки № 1 від 07.06.2023 (а.с. 30) про розмір відшкодування шкоди та документів по справі № 90825, прийнято рішення про виплату [PERSON] 160 000 грн в рахунок відшкодування шкоди в результаті ДТП (а.с.29). Із копії платіжної інструкції № 971910 від 09.06.2023 суд встановив, що МТСБУ перерахувало [PERSON] 160 000 грн в рахунок виплати по справі № 90825, згідно наказу № 3/10108 від 08.06.2023, т.з. [NUMBER] (а.с.31). Згідно з копією платіжної інструкції № 920945 від 18.04.2023, МТСБУ сплатило [PERSON] 1750 грн за послуги аварійного комісара (експерта) по справі № 90825, згідно рахунку № 90825 від 13.04.2023 (а.с.32). Згідно п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 (далі Закон № 1961) у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961 у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 28 Закону № 1961 у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, зокрема, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно з п. 40.3 ст. 40 Закону № 1961 у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41цього Закону. Згідно з п. 41.4 ст. 41 Закону № 1961 у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Згідно п.п. 38.2.1. п. 38.2 ст. 38 Закону № 1961 у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 13.1. ст. 13 Закону № 1961 у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Матеріали справи не містить доказів тому, що відповідач [PERSON] належить до осіб, зазначених у п. 13.1. ст. 13 Закону № 1961. Згідност.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, Законом № 1961 передбачений порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій в ДТП особі, а саме: шляхом подачі регресного позову, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що водій [PERSON] , з вини якого сталась ДТП 22.02.2023 у м. Одеса по вул. Ак. Філатова, 24, на час ДТП, не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому на підставі положень ст. 1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38, п. 41.4 ст. 41 Закону № 1961 у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, у МТСБУ, після виплати [PERSON] розміру шкоди, що мало місце 09.06.2023, та сплати вартості послуг аварійного комісара (експерта) Бурмістр В.В., що мало місце 18.04.2023, виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача як щодо суми виплаченої шкоди, так і витрат на залучення спеціаліста для визначення розміру такої шкоди. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги МТСБУ є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Із дослідженої платіжної інструкції № 308217 від 13.01.2025 (а.с. 3) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача

Outcome: approved