Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , згідно з яким просить суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Рівненського міського суду від 06 червня 2018 року у справі № 569/5215/18, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 6000 грн щомісячно. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що сторони перебували у шлюбі, від якого мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду від 11 березня 2014 року у справі № 569/20160/13-ц шлюб між сторонами був розірваний, сина [PERSON] залишено на проживання з матір`ю, тобто з позивачкою. [PERSON] батьківських прав позбавлено відносно сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу позивачці було залишено прізвище " [PERSON] ". 17 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, внесено зміни до відомостей актового запису. Змінено прізвище дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Рішенням Рівненського міського суду від 10 жовтня 2013 року у справі № 569/15110/13-ц з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 14 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Рівненського міського суду від 06 червим 2018 року у справі № 569/5215/18, змінено розмір аліментів та стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. При вирішенні спору про збільшення розміру аліментів на дитину мають бути враховані інтереси дитини, а також усі істотні обставини, що можуть вплинути на визначення розміру аліментів. Відповідач є фізично здоровим, працездатним чоловіком, який є працюючий, інших аліментних зобов`язань не має, може виконувати свій обов`язок по утриманню дитини. Позивачка вважає необхідним та доцільним змінити розмір аліментів на стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON] у розмірі 6000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Призначено справу до розгляду з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень. 12 червня 2025 року від представника позивачки до суду надійшла заява про зміну предмета позову, згідно з якою просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 червим 2018 року у справі № 569/5215/18, яким встановлено розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми на 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказана заява про зміну предмету позову приймається судом до розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Відтак, суд вважає за можливе проводити розгляд справи в заочному порядку на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши обставини у справі, судом встановлено таке. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду від 06 червим 2018 року у справі №569/5215/18, змінено розмір аліментів та стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Згідно з копією довідки про доходи відповідача від 04 червня 2025 року за №1447768, з 1 кварталу 2025 року по 4 квартал 2025 року відповідач отримав дохід в розмірі 89 168,95 грн. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 1-3 ст. 181 СК України). Отже, саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі. Платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, але може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Роз`яснення пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказують, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Тобто законодавством чітко визначені умови зміни вже встановленого розміру аліментів: зміна матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, що ґрунтується на ст.192 СК України. Разом з цим Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України №78912 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ст. 18 і 27). Аналіз даних положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, має бути виконаний батьками з урахуванням принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Забезпечення цих інтересів має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків. Аналізуючи наявні у справі докази, надані на підтвердження своїх позовних вимог, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати для неї необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації її життя. При вирішенні спору судом також враховується, що встановлений розмір аліментів, зважаючи на збільшення витрат на утримання дитини, зростання цін на всі групи товарів для дітей є недостатнім і не забезпечує право дитини на належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. При цьому позивач як одержувач аліментів має право змінити спосіб їх стягнення, визначивши його у частці від доходу відповідача. Крім того, загальновідомою є та обставина, що економіко-фінансова обстановка у державі є нестабільною, та такою де постійно має місце підвищення вартості життя. Хоч держава і визначила мінімально прожитковий мінімум, але за існуючих цін на товари споживання, він є далеко недостатнім для утримання дитини, зокрема для забезпечення її життєдіяльності, харчування, проживання, придбання засобів для навчання та їх оплати. З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи матеріальне становище відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо зміни способу стягнення аліментів, так як вони відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Звертаючись до суду, позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів з 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частку від усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. За таких обставин, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються із [PERSON] на підставі рішення Рівненського міського суду від 06 червим 2018 року у справі № 569/5215/18, яким встановлено розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частку від усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Змінений розмір аліментів відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності з огляду на відсутність істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, та беручи до уваги, що платник аліментів є працездатною особою і має задовільний стан здоров`я, а тому в змозі сплачувати аліменти з урахуванням інтересів та потреб саме дитини. Цей розмір є необхідним для забезпечення належних умов для її фізичного, розумового, морального та соціального розвитку. При цьому слід зазначити, що положенням Цивільного процесуального кодексу України визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину. При цьому суд вказує, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог. Також, суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку ст. 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

Outcome: approved