Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» -Дорошенко М.А. звернулась в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 01.02.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №26206000486465. Кредитний договір складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб, розміщений на офіційному веб-сайті Банку, та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір, що разом становлятьєдиний Кредитний договір. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з рахунку, платежі з рахунку, тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком клієнта, що відкритий в банку. 28 березня 2024 року згідно умов договору факторингу №28/03/24, АТ «Банк Кредит Дніпро» відступлено право вимоги за Кредитним договором №26206000486465 від 01.02.2021 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс». Згідно Договору факторингу сума боргу становить 46673,89 грн., із яких: 24990,03 грн. заборгованість по тілу кредиту; 21683,86 грн. заборгованість за відсотками; 0 грн. заборгованість по комісії. Від відповідача відзив на позов не надходив. У судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. 18 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження\~у даній цивільній справі. Її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 01.02. 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Договір №26206000486465 про встановлення кредитного ліміту. Відповідач ознайомлений з умовами договору, що підтверджується його підписом в Договорі. Зокрема, [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачено договором. Згідно розрахунку заборгованості, сума виданого кредиту -25000,00 грн., кредитні кошти не повернуті, нараховані відсотки за користування кредитом. 28 березня 2024 року згідно умов договору факторингу №28/03/24, АТ «Банк Кредит Дніпро» відступлено право вимоги за Кредитним договором №26206000486465 від 01.02.2021 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс». Згідно Договору факторингу сума боргу становить 46673,89 грн., із яких: 24990,03 грн. заборгованість по тілу кредиту; 21683,86 грн. заборгованість за відсотками; 0 грн. заборгованість по комісії. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором кредиту. За змістом статей 626, 628,\~629\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлено, що сторонами в кредитному договорі визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредиту, розмір відсотків та комісії, строк дії договору. Відповідно до ч.1\~ст.1054 Цивільного кодексу України\~-\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Згідно\~зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Частиною 1\~ст.611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Встановлено, що боржник не виконав зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки за користування такими коштами не сплатив, заборгованість погашена не була. Відповідно до ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Як передбачено приписами ч.1\~ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підставі договору факторингу від 28.03.2024 позивач набув права вимоги до відповідача за договором кредиту №26206000486465 від 01.02.2021 року. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, якою передбачено право кредитора вимагати сплати суми боргу. Відповідно до ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору з відповідачем та порушення не взятих на себе зобов`язань. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування того, що він отримував кредитні кошти на підставі укладеного кредитного договору та користувався ними, а також щодо суми заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі - не надав, обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Отже,\~оцінив\~кожний\~доказ з\~точки\~зору\~їх належності\~та\~допустимості,\~а\~сукупності\~доказів з\~точки\~зору\~достатності та\~взаємозв`язку,\~суд\~вважає,\~що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1, 2\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~у разі\~задоволення позову\~покладаються на відповідача. Як передбачено п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями\~ст.\~59\~ Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу та є вільним у виборі захисника своїх прав. Суд вважає, що оскільки позивачем були надані докази отримання професійної правничої допомоги, відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності, тому є підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 6000,00 гривень. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved