Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши в позові про те, що 02.05.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №02269-05/2024. Відповідно до умов Кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в обумовленому розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Позивач свої зобов`язання за договором позики виконав. Проте відповідач не виконав своїх зобов`язань до договором та припинив повернення наданого йому кредиту. Законодавчо передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок (відступлення права вимоги). 19.09.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19092024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає), а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №19092024 від 19.09.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на суму 23100,00 гривень, з яких: 7000,00 гривень - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 12600,00 гривень сума заборгованості за відсотками, 3500,00 грн. сума заборгованості по штрафним санкціям. Просив стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду в своїй заяві, просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, була повідомлена в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, згідно зворотнього поштового повідомлення Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений в порядку ст. 128 ЦПК України, згідно зворотнього поштового повідомлення від 16.06.2025 року вся поштова кореспонденція повернулася з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», в подальшому була повідомлена, шляхом розміщення 17.06.2025 року оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого не відоме. Відзив від відповідача не надходив. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків: Предметом спору в даному провадженні є договірні правовідносини. Між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються умовами договору, нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 02.05.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №02269-05/2024. Відповідно до умов договору: сума кредиту 7000,00 грн., строк кредиту 120 днів, з 02.05.2024 року по 29.08.2024 року, тип процентної ставки - фіксована, денна відсоткова ставка - 1,50 % (а.с. 5-7). Паспорт споживчого кредиту (а.с. 9-10) та графік погашення платежів про споживчий кредит (а.с. 8) є складовими частинами договору про надання фінансового кредиту №02269-05/2024 від 02.05.2024 року. Згідно договору факторингу №19092024 від 19.09.2024 року, укладеного між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Аванс Кредит» передало (відступило), а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників (а.с. 12-14). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №19092024 від 19.09.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 23100,00 грн., з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 12600,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 3500,00 грн. сума заборгованості по штрафним санкціям. (а.с. 16). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №02269-05/2024 від 02.05.2024 року [PERSON] має заборгованість на загальну суму 23100,00 грн., з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 12600,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 3500,00 грн. сума заборгованості по штрафним санкціям. (а.с. 17). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або Законом, та не впливає із суті зобов`язання чи звичаїв дії ділового обороту. Як вбачається з положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Публічна пропозиція (оферта) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України, визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, однак всі інші істотні умови, які є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, зазначено в індивідуальній частині договору про надання фінансового кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за їх користування та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав своїх обов`язків за договором в строки, передбачені Кредитним договором. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунок попереднього кредитора. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Ч.1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Однак відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, а тому суд розглядає справу на основі наявних у матеріалах справи доказів. Згідно з витягами з реєстру боржників, наданих позивачем, взяті на себе зобов`язання за договором фінансового кредиту відповідач не виконав, не здійснивши жодного платежу, у зв`язку з чим виникла заборгованість. У матеріалах справи також відсутні будь-які об`єктивні дані, що відповідач вживав заходи для належного виконання зобов`язання за даним правочином, відповідач не виконав зобов`язання у строк, що є порушенням зобов`язання, у зв`язку з чим порушення зобов`язання визнається судом таким, що сталося з його вини. На день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаними кредитами, суду не надано. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення в повному обсязі та стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості. Згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved