Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обгрунтування заявлених вимог посилаються на те, що їх квартира розташована за адресою: [ADDRESS] та на праві спільної часткової власності, на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 лютого 1996 року Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням, належить їм та їх матері [PERSON] по 1/4 частці кожній. А інша 1/4 частка квартири, на підставі цього ж правовстановлюючого документу, належала їхньому батькові [PERSON] , який помер [INFO] . Право власності на 1/4 частку батька в квартирі, в порядку спадкування, було переоформлено на їх матір - дружину спадкодавця - [PERSON] , якій приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Журба Р.В. видав Свідоцтво про право на спадщину за законом від 16 травня 2025 року за реєстровим № 216. 1/4 частку матері, згідно зазначеного Свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом було внесено до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 16.05.2025 року. Після оформлення спадщини на частку батька в квартирі, вони вирішили частки всіх співвласників квартири, згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 лютого 1996 року, внести до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому звернулись до ЦНАП Виконавчого комітету Нікопольської міської ради. Адміністратор ЦНАП, переглянувши надані ними документи, повідомила, що не зможе зареєструвати право власності на 1/4 частку у справі спільної часткової власності на квартиру по [ADDRESS] за [PERSON] , оскільки в паспорті громадянина України її ім`я записано « [PERSON] », а в правовстановлюючому документі на квартиру її ім`я записано « [PERSON] ». Це ж стосується і реєстрації права власності на 1/4 частку у справі спільної часткової власності на квартиру по [ADDRESS] за [PERSON] , оскільки в паспорті громадянина України її ім`я записано « [PERSON] », а в правовстановлюючому документі на квартиру її ім`я записано « [PERSON] ». Тому, на підставі викладеного, змушені звернутись до суду та просять встановити юридичний факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 лютого 1996 року Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням на ім`я [PERSON] , що посвідчує її право власності на 1/4 частку у справі спільної часткової власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . А також, встановити юридичний факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 лютого 1996 року Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням на ім`я [PERSON] , що посвідчує її право власності на 1/4 частку у справі спільної часткової власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання заявники не прибули, однак, від них на адресу суду надійшли заяви, в яких вони просять розгляд справи проводити за їх відсутності, вимоги підтримують та на задоволенні заяви наполягають (а.с.23-24). Заінтересована особа - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибули, надали до суду заяву, в якій просять суд розгляд справи проводити за їх відсутності та ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с.29-30). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У\~статті 129 Конституції України\~однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається\~ЦПК України\~та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій\~статті 10 ЦПК України\~і\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.\~\~ Судом встановлено, що заявникам та членам їх родини, у відповідності до поданих документів, в тому числі, й на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 лютого 1996 року Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням, належить по 1/4 частині квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). При цьому, як вбачається з матеріалів справи, матері заявниць [PERSON] , також, належить 1/4 частка квартири, а інша 1/4 частка квартири, на підставі цього ж правовстановлюючого документу, належала батькові заявниць та чоловікові їх матері [PERSON] , померлому [INFO] . Право власності на 1/4 частку померлого у квартирі, в порядку спадкування, було переоформлено на дружину спадкодавця [PERSON] , якій приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Журба Р.В. видав Свідоцтво про право на спадщину за законом від 16 травня 2025 року за реєстровим № 216 та 1/4 частку матері, згідно зазначеного Свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом було внесено до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 16.05.2025 року (а.с.11). Після оформлення спадщини на частку батька в квартирі, вони вирішили частки всіх співвласників квартири, згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 лютого 1996 року, теж внести до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому звернулись до ЦНАП Виконавчого комітету Нікопольської міської ради. Однак, у вчиненні реєстраційних дій їм було відмовлено з причини розбіжностей написань в ім`ях заявників, а саме: ім`я [PERSON] в паспорті громадянина України записано як « [PERSON] », а в правовстановлюючому документі на квартиру її ім`я записано « [PERSON] ». Теж саме відбулось і з ім`ям [PERSON] : ім`я в паспорті громадянина України записано як « [PERSON] », а в правовстановлюючому документі на квартиру вказано як « [PERSON] ». Судом, при вивчені матеріалів справи, було виявлено той факт, що допущені в правовстановлюючому документі помилки в написанні імені заявниць мають суто орфографічний та технічний характер, однак, вони є суттєвими, допущені описки є очевидними та перешкоджають заявникам у повному обсязі користуватись своїми майновими та немайновими правами, а тому у суду не викликає сумніву вищевказаний факт, який став підставою для звернення до суду з даною заявою. За таких обставин, заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved