Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

представник [PERSON] , адвокат Пащук А. І., звернувся до суду із заявою в порядку ст. 447 ЦПК України та просить визнати неправомірними дії державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скірко С. С. щодо прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.12.2022 року в межах виконавчого провадження №65132956; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.12.2022 року державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скірко С. С. в межах виконавчого провадження №65132956; зобов`язати державного виконавця поновити виконавче провадження №65132956; замінити боржника [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на його правонаступника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог представник Васюти Г. Р. покликався на те, що 15.11.2019 року рішенням Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/6395/18 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено частково. Усунуто перешкоди в користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS] шляхом вселення [PERSON] в дану квартиру. Зобов`язано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду в розмірі 49\~500 грн. (сорок дев`ять тисяч п`ятсот гривень). В решті вимоги залишено без задоволення за безпідставністю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 5\~500 грн. на відшкодування судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування сплаченого судового збору 3\~176,60 грн. Дане рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку за апеляційною скаргою [PERSON] , проте постановою Львівського апеляційного суду від 10.09.2020 року по справі №463/6395/18 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15.11.2019 року без змін. \~ \~ \~ \~30.12.2020 року судом у справі №463/6395/18 видано виконавчий лист. \~ \~ \~ \~Стягувач подав до Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про примусове виконання рішення суду на підставі виконавчого листа Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/6395/18. 15.04.2021 року державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції були винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65132956. \~ \~ \~ \~27.12.2022 року державному виконавцю Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скірко С. С. стало відомо, що боржник помер, у зв`язку з чим 27.12.2022 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №65132956 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження (смерть боржника). Постанова про закінчення виконавчого провадження №65132956 від 27.12.2022 року є такою, що винесена з порушенням норм\~Закону України «Про виконавче провадження», передчасною та підлягає скасуванню, оскільки отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець мав отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до вимог пункту 3 частини третьої\~статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»\~із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеною Законом України від 01 липня 2010 року№ 2398-VІ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження звертатися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковане згідно зі свідоцтвом про право на спадщину. Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження. Всупереч наведеному виконавцем зазначених дій не вчинено та винесено оскаржувану постанову, а тому вимушені звертатись до суду з даним клопотанням. Щодо заміни боржника у виконавчому провадженні представник [PERSON] зазначає наступне. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 15.11.2019 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 10.09.2020 року, у справі №463/6395/18, ухвалено позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду в розмірі 49\~500 грн. (сорок дев`ять тисяч п`ятсот гривень). Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 5\~500 грн. на відшкодування судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування сплаченого судового збору 3\~176,60 грн. Заявник 15.11.2023 року дізнався, що після смерті [PERSON] , [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартири за адресою: [ADDRESS] . Оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущено, правовідносини допускають правонаступництво, а вартість спадкового майна перевищує суму заборгованості, тому просить замінити боржника у виконавчому провадженні. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися. Представник заявника [PERSON] , адвокат Пащук А.І., подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Державний виконавець Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скірко С.С. подав відзив на скаргу на дії державного виконавця, в якій розгляд справи просив здійснювати за відсутності представника Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку\~ст. 247 ЦПК України\~за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 15.11.2019 рішенням Личаківського районногосуду м. Львова у справі № 463/6395/18 було частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом, вселення, стягнення матеріальної та моральної шкоди. стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду в розмірі 49\~500 грн. (сорок дев`ять тисяч п`ятсот гривень). Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 5\~500 грн. на відшкодування судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування сплаченого судового збору 3\~176,60 грн. Дане рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку за апеляційною скаргою [PERSON] , проте постановою Львівського апеляційного суду від 10.09.2020 року по справі №463/6395/18 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15.11.2019 року без змін. 30.12.2020 року судом видано виконавчий лист щодо примусового виконання згаданого рішення. 15.04.2021 року відкрито виконавче провадження №65132956 щодо примусового виконання виконавчого листа від 30.12.2020 №463/6395/18. 27.12.2022 року державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скірко С.С. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №65132956 щодо примусового виконання виконавчого листа від 30.12.2020 по справі №463/6395/18, на підставі п. 3 ч. 1 ст.\~39, ст.\~40 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку зі смертю боржника [PERSON] .. Відповідно до\~статті 129-1Конституції України\~суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Відповідно до ч. 2, 3 ст.13ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»\~судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено\~Законом України «Про виконавче провадження». Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби України. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у\~Законі «Провиконавче провадження»\~органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього\~Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього\~Закону\~підлягають примусовому виконанню. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій. Згідно з ч.1\~ст.\~18 Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною другою статті 18 вищевказаного закону передбачено, що виконавець зобов`язаний в тому числі здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Тобто, виконавче впровадження це сукупність дії державного виконавця (при цьому вказані дії повинні бути вичерпними), спрямованих на реальне виконання судового рішення, і проведення всіх дій є обов`язком державного виконавця. Згідно з ч. 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження»\~рішення дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. За змістом ст.447ЦПК України\~сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього\~Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону та пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої\~Наказом Міністерстваюстиції Українивід 02.04.2012 №512/5\~під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п. 3 ч. 3\~ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»). Законом України\~«Про виконавче провадження»\~передбачені випадки, коли виконавче провадження підлягає закінченню. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. ВП Верховного Суду в своїй постанові № 916/617/17 від 03.11.2020 зазначила, що смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. У разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Відповідно до пункту 13 розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5,зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Відповідно до ст.1216ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Статтею 1282 ЦК України\~передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні. Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного\~Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину. Згідно з ч. 8 ст.18\~та ч. 18 ст.8 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено можливість видачі нотаріусами документів на обґрунтовану письмову вимогу державного виконавця за виконавчим провадженням; надання нотаріусом в установленому порядку та у випадках, передбачених\~ЗУ «Провиконавче провадження»\~інформації органу державної виконавчої служби не є порушенням нотаріальної таємниці. Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження. Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою\~статті 15 цього Закону(пункт 5 частини першоїстатті 34 Закону № 1404-VIII). Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду. Судом встановлено, що 27.12.2022 року згідно з пунктом 3 частини першої статті\~39\~та статтею\~40 Закону №1404-VIII\~державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у справі №463/6394/18 у зв`язку зі смертю боржника [PERSON] . Згадане виконавче провадження закінчено з урахуванням долучених документів, що підтверджують смерть боржника. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.09.2023 року встановлено наявність спадкового майна у померлого божника [PERSON] , а саме 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS] та успадкування такого сином останнього [PERSON] . Однак, матеріали справи, в тому числі долучені до відзиву, не містять відомостей щодо звернення державного виконавця до компетентних органів/осіб для підтвердження інформації про смерть боржника, натомість, отримавши 20.12.2022 року заяву дружини спадкодавця, державний виконавець прийняв рішення про закінчення виконавчого провадження, що є явно передчасним, оскільки встановивши, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець мав вжити заходів щодо встановлення інформації про заведення спадкової справи та кола спадкоємців померлого. Так, державним виконавцем не вчинено дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження її спадкоємцями. З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що у даному випадку правовідносини допускають правонаступництво, постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»\~підлягає скасуванню, оскільки державному виконавцю в межах виконавчого провадження ВП №65132956 слід здійснити заходи щодо встановлення наявності чи відсутності спадкоємців після смерті боржника [PERSON] і тільки після з`ясування зазначених обставин приймати відповідне рішення щодо звернення до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником або закінчення виконавчого провадження в разі відсутності спадкоємців чи спадкового майна. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина перша\~статті 40 Закону № 1404-VIII). Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст.451 ЦПК України\~у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Щодо заміни сторони у виконавчому провадженні суд зазначає наступне. Згідно з ч.2, 4\~ст.1231 ЦК України\~до спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Відповідно до ч.5\~ст.15 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Відповідно до ст. 55ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи,заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Відповідно до ч.1, 2, 5\~ст. 442 ЦПК України\~у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. З долучених до заяви про заміну сторони виконавчого провадження документів вбачається, що після смерті боржника [PERSON] його сину [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 квартири за адресою: [ADDRESS] , вартість якої згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості становить 2641687,58 грн. Окрім цього, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах. Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні\~це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства,що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками\~незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatismutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, пункти 7375) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження. На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому\~статтею 442 ЦПК України\~з урахуванням підстав, визначених\~статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми\~статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами\~статті 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі\~статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої\~статті 442 ЦПК України. Відповідно, лише до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства. У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої\~статті 2 ЦПК України. Такий висновок про застосування\~статті 442 ЦПК України\~викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21). З урахуванням наведеного, для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання. З таких же висновків виходив Верховний Суд у постанові від10 серпня2022 року у справі № 127/2-2509/09 (провадження № 61-2001св22). Вказане також підтверджується висновками викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10. Таким чином, суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення скарги [PERSON] на дії державного виконавця та заміну сторони у виконавчому провадженні в повному обсязі.

Outcome: approved