Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

До Малиновського районного суду міста Одеси звернулась з позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за участю третіх осіб: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, за яким просить визнати виконавчий напис №68645, виданий 01 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною таким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати з оплати гонорару адвоката у розмірі 25000,00 гривень, посилаючись на таке. 26 вересня 2017 року між позивачем та ТОВ «СС Лоун» укладено кредитний договір №111948-А від 26 вересня 2017 року. Право вимоги за цим Кредитним договором переуступлено до Відповідача. 01 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною видано виконавчий напис № 68645, зі змісту якого вбачається, що пропонується звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №111948-А від 26 вересня 2017 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», право вимоги за яким перейшло до Відповідача, на користь Відповідача заборгованості. Загальна сума заборгованості становить 8777,10 гривень. 08 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколою Борисовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66026289. В 2025 році Позивач випадково дізналась про існування Виконавчого напису та виконавчого провадження, суму заборгованості не визнає, жодних вимог про наявність та погашення боргу не отримувала, про переуступлення боргу новому кредитору Позивача не повідомляли, на думку Позивача, нотаріус не переконався у безспірності боргу, не звернув уваги на пропущення строків позовної давності, чим порушив процедуру винесення виконавчого напису, тому його винесено незаконно, а сам Виконавчий напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає виконанню. Вищевказане стало підставою звернення до суду. Законом України № 1402-VIII від 26 лютого 2025 року «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» змінено найменування Малиновського районного суду міста Одеси на Хаджибейський районний суд міста Одеси. Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 14 квітня 2025 року задоволено клопотання позивача про забезпечення позову. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 68645, виданого 01 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 111948-А від 26 вересня 2017 року, укладеним з ТОВ «СС ЛОУН», право вимоги за яким перейшло до відповідача, на користь відповідача заборгованості у розмірі 8777 гривень 10 копійок, яке відкрито постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколою Борисовичем від 08 липня 2021 року за виконавчим провадженням № 66026289. Представник відповідача по справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» Тимошенко Олександр Олександрович надав до суду додаткові пояснення до справі, де просив відмовити частково у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 521/5902/25, посилаючись на таке. Згідно ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Так, вартість судових витрат суттєво завищена та неспівмірна наданим послугам. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як доказ понесення витрат на правничу допомогу представник Позивача, додає до матеріалів Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги до Договору про надання правової допомоги № 358 від 31 травня 2024 року, за яким загальна вартість наданих послуг адвоката складає 25 000,00 гривень. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 922/2604/20, вказано, що відсутність документального підтвердження надання правничої допомоги (договору надання правничої допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Оскільки в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують надання правничої допомоги та докази понесених Позивачем витрат на правничу допомогу, а саме: детального опису виконаних доручень клієнта, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом це є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування таких витрат. Розгляд позовної заяви немайнового характеру в суді першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, також не може свідчити про її складність, як того вимагає ч. 4 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України. Розмір витрат на професійну правничу допомогу є значно завищеним, документально не підтвердженим та неспівмірним відносно складності справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача [PERSON] Білик Віктор Станіславович надав до суду разом із позовною заявою заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача по справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» Тимошенко Олександр Олександрович в судове засідання не з`явився, подав до суду додаткові пояснення, в яких просив частково задовольнити витрати на правничу допомогу. Третя особа Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна в судове засідання не з`явилась без поважних причин, про час та місце розгляду справи належним чином сповіщена, відзив у визначений судом строк представник відповідача не подала. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович в судове засідання не з`явився без поважних причин, про час та місце розгляду справи належним чином сповіщений, відзив у визначений судом строк представник відповідача не подав. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Згідно з положеннями\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.ч. 1, 2\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно ч.ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 26 вересня 2017 року між позивачем та ТОВ «СС Лоун» укладено кредитний договір №111948-А від 26 вересня 2017 року. Право вимоги за цим Кредитним договором переуступлено до Відповідача. 01 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною видано виконавчий напис №68645, зі змісту якого вбачається, що пропонується звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №111948-А від 26 вересня 2017 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», право вимоги за яким перейшло до Відповідача, на користь Відповідача заборгованості. Загальна сума заборгованості становить 8777,10 гривень. 08 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколою Борисовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66026289. В 2025 році Позивач випадково дізналась про існування Виконавчого напису та виконавчого провадження, суму заборгованості не визнає, жодних вимог про наявність та погашення боргу не отримувала, про переуступлення боргу новому кредитору Позивача не повідомляли, на думку Позивача, нотаріус не переконався у безспірності боргу, не звернув уваги на пропущення строків позовної давності, чим порушив процедуру винесення виконавчого напису, тому його винесено незаконно, а сам Виконавчий напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає виконанню. Частиною першою\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У абзаці 3 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року N 20/5, вказано, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Згідно із пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172\~для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З урахуванням приписів статей\~15,16,18 ЦК України, статей\~50,87,88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі N 305/2082/14-ц (провадження N 14-557цс19). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року в справі № 910/5226/17. Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» всі необхідні документи, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, суд позбавлений можливості встановити чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому у суду відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», зазначений у виконавчому написі, є безспірним в розумінні ст.87,88 Закону України «Про нотаріат». Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову №66026289 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Такі правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Тобто, після 22 лютого 2017 року нотаріуси позбавлені права вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не є нотаріально посвідченими. Враховуючи вищевикладене, та враховуючи визнання відповідачем позову, яке прийнято судом, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та про задоволення позову. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 1?211,20 гривень. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з частинами 2-3 ст. 137 ЦПК України, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення їх розміру учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як доказ понесення витрат представник позивача додав до матеріалів справи Договір про надання правової допомоги №?358 від 31 травня 2024 року, а також детальний опис наданих послуг. Загальна вартість правничої допомоги становить 25000,00 грн. Однак, суд зазначає, що реальність витрат підтверджена лише частково. Наданий опис робіт є неповним, не містить найменування та оцінки кожної окремої дії адвоката. Адвокат не брав участі у судових засіданнях, участь у справі мала переважно формальний характер, що свідчить про невисоку складність справи. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 грудня 2021 року у справі №?922/2604/20 наголошує, що суди повинні оцінювати обґрунтованість, реальність і співмірність витрат на правничу допомогу, а також перевіряти підтвердження фактичного понесення витрат. З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованим та справедливим часткове задоволення вимог щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень. Згідно\~ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Законом України № 1402-VIII від 26 лютого 2025 року «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» змінено найменування Малиновського районного суду міста Одеси на Хаджибейський районний суд міста Одеси.

Outcome: approved