Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином - [PERSON] , [INFO] трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що із відповідачем, з 01 грудня 2022 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в них народились діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Діти проживають разом з нею. Відповідач є військовослужбовцем за контрактом, має постійний дохід. Ухиляючись від утримання позивача, [PERSON] вважає, що відповідач порушує її права, передбачені ч. 2, 4 ст. 84 СКУ, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З огляду на зазначені обставини вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 24.04.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач правом на участь у судовому засіданні не скористалась, від позивача надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подавав. Від представника відповідача [PERSON] , адвоката - Кукленко О.В., надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути за її відсутності та відсутності відповідача. Позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що 01 грудня 2022 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №1449, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.12.2022 року. У подружжя народилося діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В період перебування сторін в шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 серпня 2024 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №332. На час ухвалення судом рішення по справі шлюб між сторонами не розірвано. Як вказувала позивач, діти проживають разом з нею, а відповідач проживає окремо від них. За відомостями з реєстру територіальної громади, малолітній [PERSON] зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання матері дитини виникають за одночасної наявності таких обов`язкових умов: проживання з нею дитини, яка не досягла трирічного віку; походження дитини від чоловіка, з яким жінка перебуває/перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі чи фактичних шлюбних стосунках (ст.84 СК України) - кровного споріднення, чи наявність іншого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу. Так, в ході судового розгляду встановлено, що позивач, будучи матір`ю малолітнього [PERSON] , має право на його утримання відповідачем [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки обсягом наданих позивачем доказів доведені факти перебування сторін в шлюбі та батьківство [PERSON] . Позивач заявляє, що враховуючи відсутність у позивача самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті. Підстав, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити в їх стягненні, в ході судового розгляду не встановлено. Приймаючи рішення, суд зауважує, що право на утримання дружини не припиняється також і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст.85 СК України право дружини на утримання може бути припинене раніше у випадку передання дитини на виховання іншій особі, виключення відомостей про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини та в інших випадках, передбачених законом. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1211,20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України. У порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved