Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою. В обґрунтування вимог зазначає, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 04.08.1999 року, [PERSON] є власником квартири під номером [ADDRESS] . В квартирі з 1999 року проживали позивач та її члени сім`ї. 25.09.2015 року донька позивача [PERSON] , [INFO] уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] . Позивач прописала відповідача в належній їй квартирі. 12.10.2019 року шлюб між донькою позивача та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач припинив проживати вквартирі позивача, але добровільно не знявся з реєстрації і до цього часу продовжує бути зареєстрованим в квартирі. Згідно Акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 05.02.2025 року, який було складено за адресою [ADDRESS] , [PERSON] з 10.12.2019 року за даною адресою не проживає, що засвідчується начальником ЖЕО №4 міської ради м. Кропивницького. У зв`язку з чим вимушені звернутись до суду. Ухвалою Фортечного районного суду м. Кропивницького від 20 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по справі. В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належними чином. Треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 04 серпня 1999 року, реєстровий № 28401 [PERSON] є власником квартири під номером [ADDRESS] . 25.09.2015 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що 25.09.2015 року Кіровським відділом ДРАЦС реєстраційної служби КМУЮ складено відпровідний актовий запис № 715 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що 12.10.2019 року Фортченим районним у м. Кропивницькому ВДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області складено відповідний актовий запис № 145. Після розірвання шлюбу [PERSON] припинив проживати в квартирі за адресою: [ADDRESS] , але з реєстрації не знявся і до цього часу продовжує бути зареєстрованим. Згідно довідки № 156 від 04.02.2025 року, виданої КП «ЖЕО № 4» КМР», за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (власник), [PERSON] (чоловік), [PERSON] (дочка) та [PERSON] (зять). Згідно Акту про не проживання особи за місцем реєстрації, який було складено за адресою [ADDRESS] , [PERSON] не проживає з 10.12.2019 року, що засвідчується начальником КП «ЖЕО №4» КМР».. Відповідач з 10.12.2019 року не проживає за вищезазначеною адресою, але зареєстрований там; відповідач не надає кошти на оплату комунальних послуг, не несе витрат на утримання житла, його особистих речей у будинку немає. Оскільки за\~вищезазначеною адресою\~зареєстрований відповідач,\~позивач не\~може в\~повній мірі\~реалізувати своє\~право на\~вільне володіння,\~користування та\~розпорядження вказаним\~майном, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, що об`єктивно порушують права власника квартири. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вимогами ст.\~71\~Житлового кодексу\~України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців.\~\~ Згідно до ст.\~72\~ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідач вселився у спірну квартиру в якості члена сім`ї власника житлового будинку і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважної причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч.2 ст. 406 ЦК України. Згідно із ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (Постанова №702/101/18 від 14.08.2019). Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18). З таких підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об`єктивне підтвердження, і тому вони підлягають повному задоволенню. На підставі ст. 386, 391, 393, 405 ЦК України,

Outcome: approved