Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування свого позову вказала, що 19 липня 2003 року між нею, [PERSON] , [INFO] , та відповідачем, [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Тривалий час вона з відповідачем проживає окремо. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. У них немає наміру в подальшому проживати разом як дружина та чоловік, у них різні погляди на життя. Збереження сім`ї неможливе і суперечить її інтересам. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2025 року, головуючим суддею визначено суддю Хараджу Н.В. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, при цьому в прохальній частині позовної заяви просила проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, разом з тим на адресу суду надав заяву у якій останній зазначив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. Розгляд справи просив провести за його відсутності. Згідно із частиною 1статті 223ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог частини 2\~статті 247ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19 липня 2003 року, зареєстрований Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління, актовий запис №800. Від шлюбу є діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.01.2006 року та [NUMBER] від 25 квітня 2012 року. Відповідно до ст. ст.3, 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Частинами 3 та 4\~ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини третьої статті 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності із ч. 1\~ст.110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписами статті 112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Аналізуючи норми чинного законодавства, слід дійти висновку, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. У позовній заяві позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів, наявні різні погляди на життя, спільно не проживають, також вказала, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Відповідач позов визнав, просить шлюб розірвати. Шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки. Суду не надано будь-яких заперечень щодо розірвання шлюбу, не спростовано доводи позивача про фактичне припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання такого шлюбу. Такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 08 листопада 2018 року у справі № 569/458/18. За таких обставин сім`ю неможливо зберегти без доброї на те волі сторін, а подальше сумісне життя подружжя та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача.

Outcome: approved