Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

У липні 2025 року до Запорізького районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, у якій просить встановити факт смерті його батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Мелітополь Запорізької області. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] в м. Мелітополь Запорізької області помер [PERSON] , батько заявника [PERSON] . Станом на час смерті м. Мелітополь Запорізької області включено до переліку громад, що розташовані на території проведення бойових дій або які перебувають в тимчасовій окупації. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.03.2025, виданим окупаційною адміністрацією, яке є недійсним та не створює правових наслідків. З цієї ж причини свідоцтво не може бути підставою для отримання свідоцтва про смерть на не окупованій території України. Таким чином, приймаючи до уваги, що заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть батька, оскільки документ про смерть виданий на тимчасово окупованій території України, не може бути використаним ним для реєстрації смерті на території України, позасудовий порядок встановлення даного факту відсутній, то ж він вимушений звернутися до суду з відповідною заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , який народився [INFO] в с. Гоголівка Михайлівського району Запорізької області, Україна та помер [INFO] в м. Мелітополь Запорізької області Україна. Ухвалою суду від 03.07.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився. 08.07.2025 заявник подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, заяву підтримує в повному обсязі. Представник Запорізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду не з`явився, заперечень з приводу заяви не висловив. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. За приписами ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 1 ст. 318 ЦПК України в заяві про встановлення факту смерті має бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Як визначено Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставами для проведення державної реєстрації смерті є один із документів: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Крім того, за приписами ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заявник зазначає, що померлий [PERSON] , [INFO] , є його батьком. На підтвердження родинного зв`язку [PERSON] з [PERSON] , заявником надано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.02.1983 Моісеєвським РАГС Веселівського Запорізької області, за змістом якого батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Згідно з копією паспорту серії [NUMBER] , виданого 09.03.2000 Веселівським РВ УМВС України в Запорізькій області, [PERSON] , [INFO] , є громадянином України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.02.1983 заявник [PERSON] є сином [PERSON] . Матеріали справи містять копію довідки про смерть № С-00269, виданої 25.03.2025 органами окупаційної влади, за змістом якої [PERSON] помер [INFO] о 19 год. 30 хв. в м. Мелітополь Запорізької області, причина смерті - гостра серцева недостатність, ішемічна кардіоміопатія. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.03.2025 органами окупаційної влади [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] о 19 год. 30 хв., в м. Мелітополь Запорізької області. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 11.03.2025 за № 380/43786, Мелітопольська міська територіальна громада Запорізької області з 25.02.2022 по теперішній час є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України. Відтак смерть [PERSON] , [INFO] , наступила на тимчасово окупованій території України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити подану заяву та встановити факт смерті батька заявника, оскільки існування даного факту знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, а його встановлення необхідне заявнику для реєстрації факту смерті батька. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved