Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 5 квітня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №05.04.2024-100004750. Відповідно до умов договору відповідачці було надано кредит у розмірі 14 000 грн. строком на 140 днів з фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1% за 1 один день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит, неустойка 140 грн., що нараховується за кожен день невиконання кожного окремого зобов`язання. Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, тоді як відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 22 серпня 2024 року має заборгованість у розмірі 33156,36 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 13988,84 грн., заборгованість по процентах 15667,52 грн.; неустойка 3500,00 грн. Зважаючи на викладене, ТОВ «Споживчий центр» просило суд стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь зазначену вище заборгованість за кредитним договором №05.04.2024-100004750 від 5 квітня 2024 року та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 24 березня 2025 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надала. Представник позивача в судове засідання не з`явилася. Справу просила розглядати за відсутності представника позивача, про що зазначено у прохальній частині позовної заяви. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, повторно в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи суду не подала. Судом надіслане повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання відповідача, що встановлена в порядку передбаченому ч.ч. 6, 7 ст.187 ЦПК України, однак поштова кореспонденція повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», іншої адреси відповідача суду не повідомлено. В силу приписів п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України така поштова кореспонденція вважається врученою належним чином. Відповідачка [PERSON] в судове засідання, яке було призначено на 17 червня 2025 року повторно не з`явилася, через канцелярію суду надійшла заява, в якій зазначає, що не може з`явитись на розгляд справи через хворобу, просила відкласти судове засідання та надати їй змогу ознайомитись з матеріалами справи. Також в заяві вказує, що позов не визнає і заперечує проти задоволення такого. Суд констатує, що відповідачка [PERSON] за час перебування справи в провадженні суду не з"явилася у жодне із призначених судом судових засідань, хоча належним чином повідомлялася про проведення судових засідань в порядку вимог ст.ст.128, 130 ЦПК України. З моменту перебування справи в провадженні суду відповідачка не надала суду ні відзиву на позовну заяву, ні доказів на підтвердження обставин, про які зазначає в заяві про відкладення, також не забезпечила явку свого представника до суду, хоча суд вважає зазначений строк достатнім для забезпечення участі представника в судове засідання. Суд, виходячи із зазначених обставин, а також того, що справа розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі рішення у відсутності відповідача по наявним у справі доказам. Неявка учасників справи, які були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини 5 квітня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії), заявки кредитного договору №05.04.2024-100004750 (кредитної лінії) від 5 квітня 2024 року; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №05.04.2024-100004750 (кредитної лінії); додатку до кредитного договору №05.04.2024-100004750 (кредитної лінії) від 05.04.2024, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Е424», укладено кредитний договір №05.04.2024-100004750 (кредитної лінії) від 5 квітня 2024 року, підтверджено укладення кредитного договору. Крім цього, позивачкою 05.04.2024 за допомогою одноразового ідентифікатора «А424» було підписано паспорт споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (п. 3.1 Пропозиції). Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і повторності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49хх-хххх-0312 (п. 4.1 Пропозиції). Сума кредиту 14 000 грн. Строк на який надається кредит 140 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 22 серпня 2024 року. (п.п. 2, 3, 4 Заявки). Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 4149-49хх-хххх-0312 (абзац 6 заявки). Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку (п. п. 5,7 Заявки). Також у заявці визначено, що комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 2100,00 грн. (п.8 заявки). Отримання відповідачкою кредитних коштів в розмірі 14 000 грн. підтверджено квитанцією сервісу LiqPay, платіж 2446285366 від 5 квітня 2024 року на платіжну карту [NUMBER] , призначення платежу: видача за договором №05.04.2024-100004750. Зазначені реквізити банківської карти № [NUMBER] у квитанції LiqPay співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними останньою у договорі (заявці) №05.04.2024-100004750 від 5 квітня 2024 року. Згідно із наданою ТОВ «Споживчий центр» довідкою розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №05.04.2024-100004750 від 5 квітня 2024 року, заборгованість [PERSON] складається із основного боргу 13988,84 грн.; процентів 15667,52 грн.; 3500,00 грн. - неустойка, а всього 33156,36 грн. Застосовані норми права Згідно п. 1 ч. 2 ст.11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ч. 1 ст.203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою статті 205\~ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Статтею 638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст.639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цьогоЗакону (ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Мотиви та висновки суду Суд установив, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 5 квітня 2024 року був укладений кредитний договір №05.04.2024-100004750 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) «Е424». Відповідно до умов договору ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачці кредитні кошти, а остання зобов`язувалася повернути такі, сплатити проценти та комісії за користування кредитом в обумовленому сторонами розмірі та строки. У підписаному відповідачкою кредитному договорі визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі ст.\~629\~ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідачка, в порушення умов укладеного кредитного договору, своєчасно не повернула кредитні кошти та не сплатила проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 33156,36 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] . Також суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем згідно кредитного договору не погашена, розмір такої заборгованості відповідачем не спростований, та власних розрахунків з приводу заявлених вимог нею не надано. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. сплачені позивачем при зверненні з позовною заявою до суду.

Outcome: approved