Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми надміру виплаченої пенсії. В обґрунтування\~позовних вимог\~посилається на\~те,\~що на\~обліку в\~Головному управлінні\~Пенсійного фонду\~України в\~Одеській області\~(далі\~ ГУ\~ПФУ в\~Одеській області),\~перебуває відповідач,\~яка з\~ лютого\~2025\~року отримує\~пенсію по\~інвалідності відповідно\~до Закону\~України від\~09.07.2003\~№ 1058-IV\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування».\~Під час\~первинного призначені\~пенсії відповідачу,\~ГУ ПФУ\~в Одеській\~області невірно\~встановлено ІІ\~групу інвалідності\~загального захворювання\~з 05.02.2025\~року відповідно\~до Витягу\~з рішення\~експертної команди\~з оцінювання\~повсякденного функціонування\~особи від\~05.02.2025\~року №\~84/25/506/В,\~у зв`язку\~з чим\~у виникла\~переплата пенсії\~в сумі\~6825,35\~грн.\~за період\~з 05.02.2025\~року по\~31.03.2025\~року.\~Під час\~приведення у\~відповідність пенсійної\~справи відповідача\~виявлено,\~що вона\~має встановлену\~ІІІ групу\~інвалідності,\~яка дає\~право на\~нижчий розмір\~пенсійних виплат,\~тому розмір\~пенсії підлягав\~відповідному зменшенню\~відповідно до\~чинного законодавства,\~зокрема до\~норм Закону\~України «Про\~загальнообов`язкове державне\~пенсійне страхування». Відповідачу було запропоновано добровільно повернути переплачену пенсію, шляхом внесення коштів на рахунок ГУ ПФУ в Одеській області. Однак відповідачем кошти не були повернуті. Позивач вважає, що відповідачу безпідставно виплачена пенсія в розмірі 6825 грн. 35 коп., яка підлягає поверненню. Станом на дату подання позовної заяви до суду, відповідачем у добровільному порядку не повернуто. Посилаючись на зазначені обставини, та положення ст. ст. 1166, 1212 ЦК України позивач звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 03.06.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з (повідомленням) викликом сторін по справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, надіславши заяву, в якій просив справу розглянути без участі представника ГУ ПФУ в Одеській області, підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі та відмовити у задоволенні позовних вимог. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 12 березня 2019 року у справі № 910/12842/17, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з такого. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як способи захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено,\~що на\~обліку в\~ГУ ПФУ\~ в\~Одеській області\~перебуває [PERSON] \~ [INFO] з 05.02.2025 року отримує пенсію по інвалідності відповідно Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію по інвалідності відповідачу призначено відповідно та на підставі, зокрема, витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради від 05.02.2025 № 84/25/506/В. За змістом Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України від 05.02.2025 року № 84/25/506/В відповідачу з 05.02.2025 року встановлену ІІІ групу інвалідності, дата повторного оцінювання 05.02.2026 року. Як зазначає позивач, при первинному призначені пенсії відповідачу, саме ГУ ПФУ в Одеській області невірно встановлено ІІ групу інвалідності загального захворювання з 05.02.2025 року відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 05.02.2025 року № 84/25/506/В, у зв`язку з чим у виникла переплата пенсії в сумі 6825,35 грн. за період з 05.02.2025 року по 31.03.2025 року. Згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про утримання надміру виплачених сум від 17.04.2025 року №1500-0404-8/78297 сума надміру виплаченої пенсії 6825 грн. 35 коп. утворилася за період з 05.02.2025 по 31.03.2025 року у зв`язку з безпідставним призначенням пільги, як особі з інвалідністю внаслідок військової служби. Відповідно до копії розрахунку за період з 05.02.2025 року по 31.03.2025 року виникла переплата пенсії в сумі 6825,35 грн. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було направлено Відповідачу лист - повідомлення від 15.02.2024 № 1500-0503-8/24184 та повторно від 05.12.2024 № 1500-0404-8/187039 щодо добровільного повернення надміру отриманої суми пільги на розрахунковий рахунок Пенсійного фонду України. Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне і пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Так, згідно із ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналась або могла дізнатись про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає за допущене нею погіршення майна. Водночас, положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем лише за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним, а отже можливості для прийняття рішення про стягнення сум переплати у випадку неправильного обчислення розміру пенсії працівником пенсійного органу чи у зв`язку з автоматизованою помилкою, законодавством не передбачено. При цьому, обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вищевказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Відповідно до постанови Верховного Суду від 16.06.2020 року в справі №756/6984/16-а обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера, однак вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера - в такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, судам слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Позивач в розпорядження суду не надав жодних доказів на підтвердження обставин зловживання та недобросовісності з боку [PERSON] . На підставі наведеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які впливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до [PERSON] про стягнення суми надміру виплаченої пенсії слід відмовити. Відповідно до приписів ч. 1, 2, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed