Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Представник позивачки вказує на те, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , після смерті якого [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гуляєвой Н.В. з заявою про прийняття спадщини Спадкове майно складалося з: 1/4 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; частини автомобіля, яке було суімісною власністю подружжя [PERSON] та з майна у вигляді: 1/4 частини двох земельних ділянок, які було отримано в спадщину [PERSON] за його життя від свого батька [PERSON] , які знаходяться за адресою: Житомирська область, Любарський район, Веселківська сільська рада (зараз Любарська селищна рада Житомирської області) площею 2,2796 га., кадастровий номер 1823182100:01:000:0247 та 1/4 частини земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 1,1304 га., кадастровий номер 1823182100:01:000:0131, цільовим призначенням обох для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка [PERSON] після смерті свого чоловіка частково оформила спадщину, а саме: отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири [ADDRESS] та свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль марки ГАЗ, модель 3110, 1991 року випуску, а також свідоцтво про право власності подружжя на 1/2 автомобіля. Тобто, частково позивачка на спадкове майно отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка. 25 лютого 2025 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гуляєвої Н.В. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилася після смерті батька чоловіка у вигляді 1/4 частин двох земельних ділянок цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастрові номери - 1823182100:01:000:0247 та 1823182100:01:000:0131), однак приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що полягає в розбіжностях написання прізвища спадкодавця « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] » та відсутності інформації щодо реєстрації права власності по одній земельній ділянці в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (йдеться про земельну ділянку кадастровий номер 1823182100:01:000:0131). На підставі вищенаведеного представник позивачки просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.03.2008 року, яке видане державним нотаріусом Любарської державної нотаріальної контори Панасюком В.В. на ім`я « [PERSON] » та визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності у порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на 1/4 частину земельної ділянки розміром 2,2796 га. (кадастровий номер 1823182100:01:000:0247), яка знаходиться за адресою: Житомирська область, Любарський район, Веселківська сільська рада (зараз Любарська селищна рада Житомирської області), цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і на 1/4 частину земельної ділянки розміром 1,1304 га. (кадастровий номер 1823182100:01:000:0131), яка знаходиться за адресою: Житомирська область, Любарський район, Веселківська сільська рада (зараз Любарська селищна рада Житомирської області), цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Представник позивачки у судове засідання на розгляд справи не з`явилася, однак у поданій нею заяві вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному об`ємі та просить справу слухати у її відсутності. Представник Любарської селищної ради у судове засідання на розгляд справи не з`явився, відзив на позов не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань про відкладення судового засідання не надано. Третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гуляєва Н.В. будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12, зворотній бік), позивачка [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] , який помер [INFO] в м.Одеса, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6, зворотній бік).\~\~ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, спадкоємицею якого за законом є його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину на частину спадкового майна, що стверджується копією спадкової справи №02-14 від 16.05.2022 року, що надана суду приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гуляєвою Н.В. (а.с.62 149). Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до постанови приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гуляєвої Н.В. №38/02-31 від 25.02.2025 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину земельної ділянки розміром 2,2796 га. (кадастровий номер 1823182100:01:000:0247), яка знаходиться за адресою: Житомирська область, Любарський район, Веселківська сільська рада (зараз Любарська селищна рада Житомирської області), цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і на 1/4 частину земельної ділянки розміром 1,1304 га. (кадастровий номер 1823182100:01:000:0131), яка знаходиться за адресою: Житомирська область, Любарський район, Веселківська сільська рада (зараз Любарська селищна рада Житомирської області), цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно спадкодавця, зокрема, як зазначає нотаріус, у свідоцтві про право на спадщину за законом від 31.03.2008 року, яке видане державним нотаріусом Любарської державної нотаріальної контори Панасюком В.В., зазначено, що спадкоємцем майна [PERSON] є його син [PERSON] , тобто мають місце розбіжності в написанні прізвища спадкодавця « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Крім того, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо реєстрації права власності по земельній ділянці кадастровий номер 1823182100:01:000:0131 (а.с.10-12). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 31.03.2008 року, державним нотаріусом Любарської державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна [PERSON] є його син [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна, на яке видано вказане свідоцтво, входить: 1/4 частина земельної ділянки, що передана у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальним розміром 3,41 га. (кадастрові номери 1823182100:01:000:0131 та 1823182100:01:000:0247) і знаходиться на території Веселківської сільської ради Любарського (тепер Житомирського) району Житомирської області (а.с.13). Згідно довідки №П1-78958-ю/л від 23.05.2022, виданої департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, чоловік позивачки [PERSON] , [INFO] , до дня смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.83). З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] був однією і тією ж особою.\~ У відповідності з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначено в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити позивачка знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому заявлені вимоги в цій частині підлягають задоволеню в повному об`ємі. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як визначено ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2009 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст.5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач фактично прийняв спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON] , однак у нього існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав із-за відсутності у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved