Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

до Бориславського міського суду Львівської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» з вказаним вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 20.08.2024-100002272 від 22.08.2024 у розмірі 1 500 грн. 00 коп., а також сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування позову вказали, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 14.05.2024 р. укладено Кредитний договір (оферти) № 20.08.2024-100002272. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 15\~000,00 грн., строком на 124 днів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти. Водночас, відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, кошти не сплачує, у зв`язку з чим станом на 23 грудня 2024 року виникла прострочена заборгованість в розмірі 40 500,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15 000,00 грн., по процентам в розмірі 13 950,00 грн., комісія 1 350,00 грн., дод. комісія 2 700,00 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 7 500,00 грн. Зважаючи на викладене, просить суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у вказаному вище розмірі, а також сплачений судовий збір. Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 15 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві зазначено про розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не прибула, про дату, час та місце судових засідань була повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Крім того, відповідачка повідомлялася про виклик у судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 20.08.2024-100002272 від 22 серпня 2024 року. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 15 000 грн., що підтверджується повідомленням про видачу коштів від 22 серпня 2024 року. Сторони дійшли згоди, що даний договір укладається в електронній формі у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», шляхом підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором (п.п.2.1-2.3.6 договору). Підписавши вказаний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, позичальник підтвердила, що вона однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 20.08.2024-100002272 від 22 серпня 2024 року, з якими вона попередньо уважно ознайомилася. Своїм підписом на цьому договорі відповідач підтвердив, що отримав інформацію, зазначену в ч.ч. 1, 5 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» (ознайомився з нею за посиланням http://sgroshi.com.ua/ua/rozkritta-informacii), паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» та примірник цього договору, а також погодив спосіб ідентифікації через Систему BankID НБУ (п.п.18,20 відповіді про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору). Як встановлено, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, що підтверджується квитанцією про перерахунок коштів від 22 серпня 2024 року № 487985047 через платіжний сервіс «iPay.ua» на картковий рахунок позичальника, призначення платежу: «Видача за договором № 20.08.2024-100002272», дата та час платежу 22/08/2024 13:38:38. Разом з тим, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала, не надала своєчасно грошові кошти для сплати кредиту, процентів за його користування та інших платежів, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. Згідно довідки-розрахунку за кредитним договором № 20.08.2024-100002272 від 22.08.2024 за період з 22 серпня 2024 року по 23 грудня 2024 року заборгованість [PERSON] становить 40 500,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15 000,00 грн., по процентам в розмірі 13 950,00 грн., комісія 1 350,00 грн., дод. комісія 2 700,00 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 7 500,00 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У відповідності до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України). За таких обставин, судом встановлено та не спростовано сторонами, що відповідач [PERSON] скористалася наданим їй позивачем кредитом, проте порушила взяті на себе зобов`язання, не надавала своєчасно грошові кошти для погашення кредиту та процентів за його користування, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 40 500,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15 000,00 грн., по процентам в розмірі 13 950,00 грн., комісія 1 350,00 грн., дод. комісія 2 700,00 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 7 500,00 грн. Будь-яких спростувань вимог позивача відповідачем надано не було. За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме сплачений з урахуванням понижуючого коефіцієнту судовий збір в сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved