Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача):\~Представник позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №20999, виданий 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай\~О.\~С., яким стягнуто з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь ТОВ «ДЕБТ ФОРС» (правонаступник ТОВ «Вердикт-Капітал») заборгованість в сумі 121546,98\~грн.; стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування позову покликається на те, що 18.02.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Юрієм Анатолійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64563190, якою розпочато примусове стягнення заборгованості за виконавчим написом №20999 виданим 03.02.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С.. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 64563190 боржником є [PERSON] . Стягувачем (правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал») є ТОВ "ДЕБТ ФОРС" . Заборгованість у розмірі 121546,98 грн. Позивач не підписував жодних кредитних договорів із відповідачем, не отримував від відповідача повідомлень про відступлення права вимоги. Вважає, що заборгованість [PERSON] у розмірі 121546,98 грн. не є безспірною, тому вважає, що виконання стягнення на підставі виконавчого напису № 20999 виданого 03.02.2021р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С., є неправомірним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Базалицький Роман Валерійович позов підтримав, просить його задоволити. В судових дебатах представником позивача зроблено заяву про подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів понесених судових витрат. Позиція відповідача:\~08.04.2025 від представника відповідача директора ТОВ «ДЕБТ ФОРС» М.\~Костюченко надійшов відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначає, нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджували безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Представник відповідача ТОВ «ДЕБТ ФОРС» М.\~Костюченко в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи. Позиція третіх осіб:\~приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Юрій Анатолійович в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.05.2025 закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 4ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1,2ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.95\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.6 ст.81, ч.1 ст.89\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження, серії ВП №64563190 від 18.02.2021, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Юрієм Анатолійовичем відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №20999, виданого 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 121546,98\~грн. /а.с.10/. Відповідно до копії постанови про заміну сторони виконавчого провадження, серії ВП №64563190 від 19.08.2024, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Юрієм Анатолійовичем замінено вибулу сторону - стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» на підставі ухвали Жидачівського районного суду Львівської області від 25.07.2024 про задоволення заяви ТОВ «Дебт Форс» щодо заміни вибулої сторони - стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» /а.с.11/. З копії заяви про примусове виконання рішення Вих. №13849061 від 08.02.2021, вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» просить приватного виконавця Мельника Юрія Анатолійовича відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем за №20999 від 03.02.2021 року про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , коштів у розмірі 121\~546,98\~гривень. Згідно із копією виконавчого напису, такий вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 03 лютого 2021 року про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 600959405 від 11.09.2014 року, укладеним з Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 21.06.2016 є ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 є ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість за кредитним договором 500959405 від 11.09.2014. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 по 08 грудня 2020 року. Сума заборгованості складає 120\~896,98\~грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 22\~266,62\~грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00\~грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 44\~496,62\~грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 2\~594,91\~грн.; строкова заборгованість за комісією становить 4\~650,76\~грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 36\~688,07\~грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 10\~200,00\~грн.. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі\~ст. 31 Закону України «Про нотаріат»\~стягнуто плату із стягувача в розмірі 650,00\~грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 121\~546,98\~грн.. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] , судом підлягають застосуванню наступні норми законодавства. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 18 ЦК України\~передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно з пунктом 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»,\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат»,\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) зроблено висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Інформація про наявність у суді іншого позову стягувача до боржника чи боржника до стягувача сама по собі не є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості. Якщо порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, допущені нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, не свідчать про недотримання умов вчинення виконавчого напису, передбачених\~статтею 88 Закону України «Про нотаріат», та не призвели до порушення гарантованих законом прав боржника або стягувача, вони не можуть слугувати підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню». Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16 та постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 308/11193/16-ц. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 № 296 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, зокрема, підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. В судовому засіданні встановлено, що 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 500959405 від 11.09.2014, укладеним ним із Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 21.06.2016 є ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 є ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 по 08 грудня 2020 року. Сума заборгованості складає 120\~896,98\~грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 22\~266,62\~грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00\~грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 44\~496,62\~грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 2\~594,91\~грн.; строкова заборгованість за комісією становить 4\~650,76\~грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 36\~688,07\~грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 10\~200,00\~грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі\~ст. 31 Закону України «Про нотаріат»\~стягнуто плату із стягувача в розмірі 650,00\~грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 121\~546,98\~грн.. Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що 18.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником\~Ю.\~А. винесено постанову ВП №64563190 про відкриття виконавчого провадження, з примусового виконання виконавчого напису №20999 від 03.02.2021, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай\~О.\~С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 121\~546,98\~грн.. З матеріалів справи також вбачається, що 19.08.2024 у виконавчому провадженні ВП №64563190 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Юрієм Анатолійовичем замінено вибулу сторону - стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» на підставі ухвали Жидачівського районного суду Львівської області від 25.07.2024 про задоволення заяви ТОВ «Дебт Форс» щодо заміни вибулої сторони - стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс». Вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню з наступних підстав. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Згідно п.п.2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти, тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п.2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Пунктом 7 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, нотаріусу додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Суд звертає увагу на те, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»,\~перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Разом із цим, ухвалою Вищого адміністративного Суду України від 01 листопада 2017 року у справі № К/800/6492/17 залишено постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року - без змін, якою в свою чергу визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині пункту 2 змін, яким Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Як вбачається з матеріалів справи, оскаржений виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 03.02.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 і Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей про нотаріальне посвідчення кредитного договору, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, що свідчить про його вчинення за відсутності передбачених для цього підстав, доказів протилежного відповідач не надав. При вирішенні спору суд також враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року по справі № 757/24703/18-ц, відповідно якої для вчинення виконавчого напису нотаріусу слід надавати серед інших документів оригінал нотаріально посвідченого договору, згідно пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. У зв`язку із наведеним, твердження представника відповідача про те, що виконавчий напис вчинено відповідно до приписів чинного законодавства не заслуговує на увагу. Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтверджували безспірність заборгованості. Але суду не надано доказів того, що позивач своєчасно повідомлявся про наявність у нього заборгованості, що такі повідомлення він отримав, тобто, що позивач був обізнаний із наявними у нього сумами заборгованості та ніяких дій щодо їх погашення чи оспорення не вчинив. Крім того суду не надано копії кредитного договору, укладеного між позивачем та АТ «Альфа\~Банк», відповідно, суд не має можливості перевірити, чи сторони погоджували спосіб погашення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису. Таким чином відповідач не надав суду належних доказів, що ним були подані нотаріусу всі документи, які підтверджують безспірність заборгованості позивача за укладеним кредитним договором та стягнення заборгованості проведене у спосіб, передбачений умовами укладеного кредитного договору. Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити. Клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правову допомогу судом не розглядається, оскільки позивачем вимоги про стягнення витрат на правову допомогу не заявлялися. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved