Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Від Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» надійшла позовна заява до [PERSON] з вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних в сумі 15213,81 грн, судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є суб`єктом користування послуг (індивідуальним споживачем), які надаються ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго". Взаємовідносини між позивачем та відповідачем врегульовано індивідуальними договорами про надання послуг, що є публічними договорами приєднання, та набули чинності 01.12.2021. За період з 01.12.2020 по 01.06.2024 за адресою: [ADDRESS] , утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 13 921,67 грн, крім того, відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за період з лютого 2021 року по січень 2022 року у розмірі 893,99 грн та три відсотки річних від простроченої суми за період з 21.01.2021 по 20.02.2022 у розмірі 398,15 грн. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 18.09.2024 позовну заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.12.2020 по 01.06.2024 у загальному розмірі 15 213 (п`ятнадцять тисяч двісті тринадцять) грн 81 к., з яких: заборгованість за надані послуги з теплопостачання - 13 921,67 грн, інфляційні втрати - 893,99 грн (за період з лютого 2021 року по січень 2022 року); три відсотки річних 398,15 грн (за період з 21.01.2021 по 20.02.2022). Стягнути з [PERSON] на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 к. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 20.03.2025 заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 18.09.2024 у цивільній справі № 553/2199/24 за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги скасовано. Відповідач [PERSON] 03.04.2025 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: в позовній заяві міститься твердження про виникнення заборгованості перед позивачем за період з 01.12.2020 по 01.06.2024 в сумі 13921 грн. При цьому, як вбачається з розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою [ADDRESS] , яким позивач обґрунтовував свої вимоги, протягом вказаного часу відповідач постійно здійснював періодичну оплату наданих послуг, що і відповідає дійсності. Між тим, суть даного спору полягає в тому, що в квітні 2021 року Позивач з незрозумілих причин нарахував заборгованість в сумі 11390,87 грн, при тому, що такої заборгованості у Відповідача ще за березень 2021 року не було. В наданому до позовної заяви розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою [ADDRESS] зафіксовано, що Відповідач у квітні 2021 року спожив 208,52 кубічних метрів гарячої води. При цьому, 31 березня 2021 року в помешканні Відповідача було проведено повірку лічильників, показник лічильника гарячої води складав 00081 метрів кубічних з часу його встановлення. До моменту з повіркою лічильника Відповідач сплачував даний комунальний платіж по нормі тарифу на одну прописану особу, що відповідало діючому на той час законодавству, зокрема, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води i водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які втратили дію з 01.05.2022, було встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Відповідач декілька разів відвідував повноважних представників Позивача з метою роз`яснення причин та підстав виникнення заборгованості, однак, не одержав обґрунтованої відповіді. За таких обставин Відповідач продовжив та продовжує здійснювати поточну оплату за фактично надані послуги відповідно показників лічильника. Позовна заява та додані до неї документи також не містять обґрунтування підстав та порядку нарахування боргу в сумі 11 390,87 грн в квітні 2021 року. Враховуючи викладене, Позивачем не доведено наявність заборгованості за постачання гарячої води саме в такому розмірі, а тому не вбачається підстав для задоволення позову. 06.05.2025 від провідного юрисконсульта ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» Посенко А.О. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що квартира відповідача розташована в багатоквартирному житловому будинку, який централізовано опалюється. За вказаний період, а саме з 01.12.2020 по 01.06.2024 за адресою [ADDRESS] , підприємством надавалися послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Отже, за вказаною адресою позивачем було надано комунальні послуги, зворотного відповідачем доведено належним чином не було. Відповідач є споживачем послуги з теплової енергії та постачання гарячої води, що надається підприємством за адресою: [ADDRESS] . Нарахування плати за комунальні послуги проводилися підприємством відповідно до вимог законодавства та існуючих нормативних документів, в установленому порядку, дії позивача щодо порушення кількісних та якісних показників послуг не були визнані незаконними чи такими, що порушують права відповідача. За обліковими даними підприємства квартира [ADDRESS] обладнана вузлом розподільного обліку гарячої води. У період з травня 2015 року по грудень 2019 року споживачем до підприємства не надавалися дані про показники вузла розподільного обліку гарячої води. Таким чином, нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води, відповідно до фактичних обсягів споживання гарячої води у період з 01.05.2015 по 31.12.2019, не проводилися. На підставі\~Закону України\~«Про метрологію\~та метрологічну\~діяльність» засоби\~вимірювальної техніки,\~що перебувають\~в експлуатації,\~підлягають періодичній\~повірці та\~повірці після\~ремонту. Термін періодичної повірки вузла розподільного обліку гарячої води, встановленого за вищевказаною адресою, закінчився 22.03.2015. Оскільки у підприємства була відсутня інформація про проведення періодичної повірки вузла розподільного обліку гарячої води, нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води з 01.01.2020 проводилися з розрахунку кількості зареєстрованих осіб (за даними підприємства - 1 особа), виходячи з вартості 1 куб.м гарячої води, кількості днів надання послуги у розрахунковому місяці, згідно норми питомого водоспоживання 120 л/добу/особу, затвердженої рішенням Полтавської міської ради № 354 від 28.12.2012. Таким чином, у період з 01.01.2020 по 31.03.2021 за послугу з централізованого постачання гарячої води підприємством нараховано 4 770,68 грн (за обсяг 53,28 куб.м). Крім того, виконано перерахунок вартості спожитої послуги з постачання гарячої води за січень 2020 року, згідно постанови КМУ № 1082 від 24.12.2019 «Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію та послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води для споживачів у зв`язку із зміною ціни природного газу», в бік зменшення на суму 53,29 грн. У квітні 2021 року на підставі наданих даних КП ПОР «Полтававодоканал» скориговано нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води в бік збільшення на суму 11 330,32 грн, а саме: 1) нараховано за період з 01.05.2015 по 30.06.2016 за обсяг 115 куб.м (364 куб.м - 249 куб.м) суму 4516,71 грн, у тому числі: 1,88525 куб.м (250,88525 куб.м - 249 куб.м) по тарифу 26,43 грн/куб.м на суму 49,83 грн; 113,11479 куб.м (364 куб.м - 250,88525 куб.м) по тарифу 39,49 грн/куб.м на суму 4466,88 грн; 2) нараховано за період з 01.07.2016 по 19.01.2017 суму 3573,60 грн (за обсяг 48,72 куб.м), виходячи з кількості зареєстрованих осіб (2 особи); 3) нараховано за період з 20.01.2017 по 01.08.2017 суму 1625,08 грн (за обсяг 22,08 куб.м), виходячи з кількості зареєстрованих осіб (1 особа); 4) знято нарахування, проведені виходячи з кількості зареєстрованих осіб за період з 01.01.2020 по 31.03.2021 (за обсяг 53,28 куб.м) у сумі 4770,68 грн та скориговано перерахунок, виконаний у лютому 2020 року за послугу з централізованого постачання гарячої води в бік зменшення на суму 27,47 грн; 5) знято з обліку вузол розподільного обліку гарячої води СК-Р- 1,5 № 00232 та прийнято на облік вузол розподільного обліку гарячої води ЛК-15 № 7022856 з показником 2 куб.м (термін періодичної повірки до 02.01.2021); 6) нараховано за період з 02.08.2017 по 28.02.2021 за обсяг 76 куб.м (78 куб.м - 2 куб.м) суму 6358,14 грн, у тому числі: - 8,7804 куб.м (10,7804 куб.м - 2 куб.м) по тарифу 75,27 грн/куб.м на суму 660,88 грн; - 16,22341 куб.м (27,00381 куб.м - 10,7804 куб.м) по тарифу 73,61 грн/куб.м на суму 1194,20 грн; - 0,29074 куб.м (27,29455 куб.м - 27,00381 куб.м) по тарифу 73,48 грн/куб.м на суму 21,36 грн; - 4,76817 куб.м (32,06272 куб.м - 27,29455 куб.м) по тарифу 77,28 грн/куб.м на суму 368,48 грн; - 45,93727 куб.м (78 куб.м - 32,06272 куб.м) по тарифу 89,54 грн/куб.м на суму 4113,22 грн. У червні\~2021\~року за\~період з\~березня 2021\~року по\~червень 2021\~року за послугу з постачання гарячої води підприємством нараховано за 8 куб.м (86 куб.м - 78 куб.м) суму 716,32 грн. За адресою: [ADDRESS] , підприємством було продовжено термін періодичної повірки вузла розподільного обліку гарячої води на час карантинних обмежень з 02.01.2021 до 30.04.2021. Оскільки у підприємства була відсутня інформація про проведення періодичної повірки вузла розподільного обліку гарячої води, у період з 30.06.2021 по 31.07.2022 підприємством нараховано за послугу з постачання гарячої води суму 4 592,43 грн (за обсяг 46,44 куб.м), виходячи з кількості зареєстрованих осіб (1 особа). У серпні\~2022\~року на підставі електронного реєстру ТОВ «Еталон Полтава» підприємством продовжено термін періодичної повірки вузла розподільного обліку гарячої води до 01.04.2025 та скориговано нарахування за послугу з постачання гарячої води\~за період\~з 30.06.2021\~по 31.07.2022\~в бік\~зменшення на\~суму 1\~732,59\~грн,\~а саме:\~1) знято нарахування, проведені виходячи з кількості зареєстрованих осіб за період з 30.06.2021 по 31.07.2022 у сумі 4592,43 грн (за обсяг 46,44 куб.м); 2) нараховано за обсяг 31 куб.м (117 куб.м - 86 куб.м) суму 2859,84 грн, у тому числі: - 15,60195 куб.м (101,60195 куб.м - 86 куб.м) по тарифу 89,54 грн/куб.м на суму 1397,02 грн; - 15,39801 куб.м (117 куб.м - 101,60195 куб.м) по тарифу 95,00 грн/куб.м на суму 1462,82 грн. Таким чином, по особовому рахунку [NUMBER] , відкритому за адресою: [ADDRESS] , з 01.08.2022 нарахування за послугу з постачання гарячої води проводяться виходячи з фактичного обсягу споживання гарячої води. Враховуючи вищевикладене, підприємство вважає, що позовні вимоги підприємства правомірними та такими, що підлягають до задоволення. 16.07.2025 сторони на судовий розгляд не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] 09.07.2025 подав заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позовної заяви просив відмовити, в т.ч. і з підстав пропуску строків позовної давності. Також, подав заяву про застосування давності обґрунтовуючи тим, що позивач у відповіді на відзив надав розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що у квітні 2021 року ним скореговано суму нарахування за послугу з постачання гарячої води в бік збільшення на 11 330,32 грн, нарахування відбулося за споживання гарячої води за період з 01.05.2015 по 28.02.2021. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований таким, що проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг теплопостачання, які надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» за вказаною адресою (а. с. 11-12). За вимогами статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв`язку із невиконанням зобов`язання щодо сплати наданих послуг згідно із розрахунками, наданими позивачем, за період з 01.12.2020 по 01.06.2024 утворилась заборгованість в сумі 13 921,67 грн. Одночасно, у зв`язку із простроченням невиконання зобов`язань щодо сплати наданих послуг у відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано за період з лютого 2021 року по січень 2022 року індекс інфляції в сумі 893,99 грн та 3% річних за період з 21.01.2021 по 20.02.2022 в сумі 398,15 грн. Загальна сума заборгованості з урахування індексу інфляції та 3 % річних за вищевказані періоди становить 15 213,81 грн. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує своїх обов`язків по сплаті коштів за послуги теплопостачання, суд доходить висновку про стягнення з нього заборгованості за послуги теплопостачання із урахуванням індексу інфляції, а також трьох відсотків річних від простроченої суми. Стосовно заяви відповідача про звернення позивача до суду після спливу строків позовної давності суд зазначає таке. Відповідно до статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними обставинами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). Отже, за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12 березня 2020 року на всій території України було введено карантин, який діяв до його скасування, тобто до 30 червня 2023 року. Згідно п.п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України: - під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину; -у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Разом з тим, згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX з 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який діє і на час розгляду справи. Судом встановлено, що на підставі даних, які надані позивачу КП ПОР "Полтававодоканал" у квітні 2021 року було скориговано суму заборгованості, тому, саме з квітня 2021 року позивачу стало відомо про порушення своїх прав та зроблено донарахування. Відтак, позивачем не пропущено позовну давність, а тому твердження відповідача про протилежне є хибними. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, а тому стягує з відповідача на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 3 028,00 грн.

Outcome: approved