Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує що 23.12.2021 о 12 год. 50 хв. в с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області на дорозі М-30 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault Master» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Skoda Roomster», державний номерний знак [NUMBER] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Ратнівського районного\~суду Волинської\~областівід 28.01.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу. Позивач вказує, що [PERSON] керував транспортним засобом без права на керування відповідною категорією, оскільки не мав права керування категорією C1. Матеріальна шкода, завдана власнику автомобіля «Skoda Roomster», згідно звіту № 29227 від 14.01.2022, становить 136195,40 грн. Вартість автомобіля в пошкодженому стані згідно висновку № 30364 становить 63824,64 грн. Позивачем було проведено розрахунок страхового відшкодування згідно страхового акту № 06519/16/922 від 14.03.2022 на суму 72370,76 грн., яку було виплачено власнику пошкодженого транспортного засобу. З посиланням на норми ст.1191 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресної вимоги на його користь кошти, виплачені потерпілій особі в сумі 72370,76 грн. та судові витрати у справі. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, у поданій позовній заяві просить справу розглядати у її відсутності. У судове засідання, призначене на 04.07.2025 відповідач та його представник не з`явились, представником відповідача через систему «Електронний Суд» подано клопотання про розгляд справи без її та відповідача участі, а також відзив на позов. У відзиві представник відповідача вказує, що відсутність категорії С1 не є причиною ДТП та не впиває на здатність [PERSON] керувати транспортним засобом. З 10.09.2013 [PERSON] має категорію С, призначену для перевезення вантажних автомобілів, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів, тоді як С1 - призначена для перевезення вантажних автомобілів, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів. Тобто, якщо [PERSON] на момент ДТП керував транспортними засобами категорії С, був працевлаштований водієм транспортних засобів, то відсутність категорії С1 не могла стати причиною ДТП. Просила у задоволенні позову відмовити. З огляду на неявку в судове засідання учасників справи, її розгляд судом відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, здійснено без їх участі. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося (частина друга статті 247 ЦПК України). У судовому засіданні 04.07.2025 судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення і у зв`язку зі складністю справи його ухвалення та проголошення відкладено, проголошення судового рішення призначено на 14.00 годину 10.07.2025. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Статтею 1191 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) передбачено, що особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що [PERSON] 23.12.2021 о 12 год. 50 хв., в с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області, на дорозі М-30, керуючи автомобілем марки «Renault Master», державний номерний знак [NUMBER] , під час об`їзду автомобіля «Skoda Roomster», державний номерний знак [NUMBER] , який стояв в крайній правій смузі, порушив вимоги\~пункту 13.3 ПДР, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення автомобілів та механічного пошкодження транспортних засобів. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи чи бездіяльності, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 28.01.2022, яка набрала\~законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу. Як вказує позивач, [PERSON] на час настання дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.12.2021, керував транспортним засобом без права на керування відповідною категорією, оскільки не мав права керування категорією C1, яка була необхідна для керування автомобілем марки «Renault Master», державний номерний знак [NUMBER] . Представник відповідача у поданому відзиві зазначає, що хоча [PERSON] не має категорію С1, однак вказана обставина не була причиною ДТП. Суд не погоджується з такою позицією представника відповідача з огляду на наступне. За змістом підпункту «б» підпункту 38.1.1 пункту 38.1\~статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(в редакції, чинній до 01.01.2025) та підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 37 цього ж Закону (в редакції, чинній з 01.01.2025) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Як вбачається з полісу № AT 744895 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, автомобіль марки «Renault Master», тип: C2, номерний знак [NUMBER] , номер кузова VIN [NUMBER] , рік випуску - 2014 був застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС». Як слідує з посвідчення водія, у [PERSON] немає категорії С1. Власник автомобіля марки «Skoda Roomster», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] звернулась до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» з заявою про виплату страхового відшкодування, у відповідності до ст. 35, п.41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з абз.10 ч.2 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. З метою встановлення розміру заподіяння шкоди, позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] , яким було виконано звіт № 29227 від 14.01.2022. Згідно наданого звіту про визначення вартості матеріального збитку, зроблено висновок, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження транспортного засобу «Skoda Roomster», державний номерний знак [NUMBER] станом на 14.01.2022 дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження - 136195,40 грн. Згідно висновку про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № 30364 від 14.01.2022, ринкова вартість аварійного (несправного) «Skoda Roomster», державний номерний знак [NUMBER] , на момент оцінки може складати 63824,64 грн. Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» проведено розрахунок суми страхового відшкодування: 136195,40 грн. - 63824,64 грн. = 72370,76 грн. та 15.03.2022 АТ «СГ «НАС» було виплачено страхове відшкодування в сумі 72370,76 грн. Відповідно до ч.1\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон № 1961-IV в редакції, чинній до 01.01.2025) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із п.9.1, п.9.2\~ст. 9 Закону № 1961-IV,\~страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У\~статті 28 Закону № 1961-IV\~визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Пункт 1.7.\~статті 1 Закону № 1961-IV\~\~визначає, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~ст. 993 ЦК України,\~до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди, водій [PERSON] керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Крім того, відповідно ч.2 п.11 постанови № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Відповідач не навів переконливих доводів, які могли б поставити визначений оцінювачем збиток під сумнів, не подав доказів, які його спростовують, зокрема, іншого визначення збитку, здобутого у встановленому законом порядку. Отже, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право регресної вимоги до [PERSON] на відшкодування завданої шкоди у розмірі 72370,76 грн., відповідно до\~статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки АТ «СГ «ТАС» відшкодував збитки замість відповідача, тому [PERSON] , як особа, винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась через порушення ним Правил дорожнього руху України та керування ним транспортним засобом без відповідної категорії (С1), зобов`язаний відшкодувати позивачу, в порядку регресу, завдану шкоду. Згідно із\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не подав належні і допустимі докази на спростування позивних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути кошти в сумі 72370,76 грн. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 грн., який, відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь\~позивача.

Outcome: approved