Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

І. Описова частина Короткий виклад позиції позивача та відповідача У позовній заяві ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» зазначає, що 05.08.2024 між ним (кредитодавцем) та відповідачем [PERSON] (позичальник) укладено договір про надання грошових коштів у позику №\~4914720824, за умовами якого відповідачу надано споживчий кредит у розмірі 7\~000,00 грн строком на 360 днів зі стандартною процентною ставкою 1,5\~% в день. Договір укладений у формі електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач акцептував умови договору шляхом введення одноразового ідентифікатора, отриманого у вигляді SMS-повідомлення на фінансовий номер телефону, та натискання кнопки «підписати». Факт укладення договору підтверджується електронними документами, роздруківки яких надані до суду разом із позовною заявою. Позивач указує, що свої зобов`язання за договором він виконав належним чином, перерахувавши відповідачу 05.08.2024 грошові кошти у розмірі 7\~000,00 грн через платіжну систему «EasyPay», що підтверджується відповідною квитанцією та довідкою про успішність здійснення платежу. Натомість відповідач свої зобов`язання з повернення суми позики та сплати процентів за користування кредитом порушив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Позивач зазначає, що станом на 17.03.2025 загальна заборгованість відповідача за договором становить 30 520 грн, яка складається з таких сум: 7\~000,00 грн основна сума боргу («тіло» кредиту); 23\~520,00 грн нараховані проценти за користування кредитними коштами, які розраховані відповідно до умов договору за стандартною процентною ставкою 1,5% за кожен день прострочення, що загалом склало 224 дні. У зв`язку з наведеним позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості 30\~520,00 грн, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. Відповідач [PERSON] своїм правом про надання відзиву на позовну заяву не скористався. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення Позовна заява подана ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» в особі свого представника Чучі\~С.О. 25.03.2025 до Соснівського районного суду м. Черкаси (надійшла до суду 26.03.2025). Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.03.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Одночасно суддею задоволено клопотання позивача про витребування доказів в ПАТ АБ «Укргазбанк». Відповідач в судові засідання 21.04.2025, 20.05.2025 та 03.07.2025 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, однак конверти з поштовою кореспонденцією повернулися до суду без вручення, з підстав відсутності адресата за вказаною адресою. Крім того, відповідач повідомлявся про судове засідання шляхом розміщення 21.04.2025 оголошення на офіційному вебсайті Соснівського районного суду м. Черкаси. Про причини неявки відповідач суд не повідомила, правом на подання відзиву не скористалася. Представник позивача Чуча С.О. в судове засідання не з`явилась, зазначивши в позовній заяві про те, що просить проводити судові засідання без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. У зв`язку\~з вищевказаною\~обставиною,\~на підставі\~ухвали Соснівського\~районного суду\~м.\~Черкаси\~від 03.07.2025\~справу вирішено\~за правилами\~заочного розгляду,\~передбаченими ст.\~280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON] , повідомленого в установленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, який повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки та не подав відзиву проти позову, та зі згоди представника позивача щодо такого порядку розгляду справи. ІІ. Мотивувальна частина рішення Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, оцінка суду За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до матеріалів справи 05.08.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику № 4914720824, відповідно до якого товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит у розмірі 7\~000,00 грн на строк 360 днів, а позичальник повернути отримані кошти і сплатити проценти. Договір укладено в електронній формі за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства (ІКС), через особистий кабінет на веб-сайті Товариства. Підписання Договору сторонами здійснено з використанням одноразового електронного ідентифікатора, що має юридичну силу власноручного підпису. Кредитні кошти перераховуються позичальнику в безготівковій формі на поточний рахунок, у тому числі з використанням реквізитів платіжної картки. Якщо платіж не може бути зарахований, договір автоматично втрачає чинність. Процентна ставка за Договором визначена як фіксована та становить 1,5 % на день (стандартна процентна ставка). Договором передбачена також знижена процентна ставка 1,35 % на день, яка може застосовуватися, якщо позичальник виконає умови, передбачені програмою лояльності, а саме: до 04.09.2024 здійснить оплату не менше першого платежу згідно з графіком платежів або часткове дострокове повернення кредиту. У разі невиконання цих умов процентна ставка залишається стандартною - 1,5 % на день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складала: 9\~089,90\~% при застосуванні стандартної ставки, та 8077,33 % - при застосуванні зниженої ставки. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору становила: 44\~800,00 грн - за стандартною ставкою, 44\~485,00 грн - за зниженою ставкою. До договору додається графік платежів (додаток № 1), який є його невід`ємною частиною. У цьому графіку зазначено конкретні терміни та дати погашення кредиту і процентів, розраховані з припущенням застосування зниженої процентної ставки. Якщо умови для застосування зниженої ставки не будуть виконані позичальником, перший платіж збільшується, відповідно, зростає загальна сума платежів та реальна вартість кредиту. У разі прострочення платежів понад один календарний місяць товариство має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту, включаючи ті платежі, строк виплати яких ще не настав. Позичальник має 30 днів для усунення порушень після отримання відповідної вимоги товариства. Відповідачу [PERSON] 05.08.2024 на виконання договору кредитодавцем надано кредитні кошти в сумі 7\~000,00 грн шляхом їх перерахування на платіжну картку №\~ [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» від 17.03.2025 № 7/8251, яка надає послуги в системі EasyPay (небанківський оператор платіжних та фінансових сервісів в Україні). Відповідно до розрахунку в позовній заяві заборгованість становить 30\~520,00 грн, із яких 7\~000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 23 520,00 грн - сума заборгованості за відсотками. З матеріалів справи вбачається, що у даній справі, звертаючись до суду з позовом, ТОВ\~«Іннова Фінанс» обґрунтувало свої вимоги наявністю заборгованості за кредитним договором та правом вимагати дострокового повернення суми кредиту та відсотків у зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором. Як зазначив Верховний Суд в постанові від 26.07.2023 у справа №\~757/2278/14-ц, у разі пред`явлення кредитором позову про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, саме на позивача покладається обов`язок з доведення того, що є підстави для звернення з позовом. Частиною 4\~ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування»\~(який є спеціальним законом, і яким слід керуватись при вирішенні даної справи) передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Тобто спеціальний закон пов`язує право кредитодавця вимагати дострокового погашення кредиту за певних умов, зокрема, якщо це передбачено кредитним договором. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 2, 4\~ст. 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). Для встановлення дійсних фактичних обставин справи сторони мають надати до суду належні, допустимі, достатні та достовірні докази, які підлягають оцінці судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 1, 3\~ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2\~ст. 78 ЦПК\~України). Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України\~докази мають бути достовірними, тобто такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3\~ст. 89 ЦПК України). Як зазначено вище і вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з даним позовом в березні 2025 року, після не сплати відповідачем сум (згідно графіку погашення) за кредитним договором певної кількості щомісячних платежів, в результаті чого станом на 17.03.2025 виникла заборгованість: за тілом кредиту - в розмірі 7\~000,00 грн та за процентами - у розмірі 23\~520,00 грн. З тексту договору про надання грошових коштів у позику № 4914720824 від 05.08.2024 вбачається, кредит надається строком на 360 днів, тобто станом на подання позову строк повернення кредиту не настав. Прострочення вважається таким, якщо позичальник не здійснив сплату кредиту та/або процентів протягом одного календарного місяця (п. 6.4). Товариство має право вимагати повного дострокового повернення всього кредиту та всіх платежів за договором, навіть якщо строк сплати ще не настав. Вимога надсилається через: особистий кабінет; електронну пошту; СМС на номер телефону або повідомлення в месенджері; на додаткові контактні дані позичальника (п. 6.4). Повне дострокове повернення кредиту та сплата всіх належних платежів має бути здійснена не пізніше ніж через 30 календарних днів з моменту отримання вимоги. Якщо до 31-го дня з моменту направлення вимоги Позичальник усунув порушення (сплатив заборгованість), вимога Товариства втрачає чинність. Суд зазначає, що у розподілі тягаря доведення позову саме на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність заборгованості,\~яка підлягає стягненню з позичальника на користь кредитора, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку у зв`язку з відсутністю заборгованості, яка підлягає стягненню, або що розмір заборгованості не відповідає дійсності. У разі пред`явлення кредитором позову про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором саме на позивача покладається обов`язок з доведення того, що строк виконання такого зобов`язання настав. Дослідивши договір про надання грошових коштів у позику та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивач не доводив та, відповідно не довів, що у позичальника виник обов`язок достроково сплатити заборгованість за кредитним договором відповідно до його умов. Матеріали справи не містять доказів вручення такої вимоги позичальнику та того, що відповідач протягом 30 днів з дня отримання досудової вимоги не виконав її, а тому для позичальника достроково настав обов`язок з повернення усієї суми кредиту. Отже, відсутня можливість стверджувати, що строк виконання основного зобов`язання у спірних правовідносинах настав достроково та з позичальника підлягає стягнення вся сума кредиту. У даному випадку позивач має право лише на стягнення з відповідача поточної заборгованості, яка виникла на час звернення до суду з даним позовом. Згідно із ч. 5\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1,00\~%. Зміни до вказаної статті набули чинності з 22.12.2023 відповідно до\~Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». При цьому\~ст. 58 Конституції України\~визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Натомість відповідачу, всупереч вищенаведених норм права, нараховувалися проценти за користування кредитом понад 1,00\~% в день (1,50\~%). Процентна ставка позивачем не змінювалася відповідно до змін у Законі і нарахування здійснювалося всупереч законодавству. Враховуючи, що самим\~Законом України від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~було передбачено те, що він набирає чинності 24.12.2023, а кредитний договір було укладено 05.08.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч. 5\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому, п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №\~1734-VIII передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (з 24.12.2023 до 22.04.2024) - 2,5\~%; протягом наступних 120 днів (з 23.04.2024 до 20.08.2024) - 1,5\~%. Відповідно до ч. 5\~ст. 12 Закону №\~1734-VIII, умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим\~Законом, є нікчемними. У зв`язку з вищенаведеними нормами\~закону\~можна виснувати, що умови договору про надання кредиту в частині розміру вказаної вище денної процентної ставки, яка не відповідає нормам закону, є нікчемними. При цьому, дійсність умов про надання кредиту в частині платності кредиту, зобов`язання позичальника сплатити проценти за користування кредитом суд сумнівам не піддає. Враховуючи вищевикладене, розмір процентів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача за користування кредитом строком 224 дні (тобто з 05.08.2024 до 17.03.2025) складає 16 205,00 грн, із яких 1\~575,00 грн\~за період з 05.08.2024 до 20.08.2024 (за денною процентною ставкою 1,5\~%) та 14\~630 грн\~за період з 21.08.2024 до 17.03.2025 (за денною процентною ставкою 1 %). За таких підстав позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення на суму 16\~205,00 грн, тобто на суму нарахованих процентів за користування кредитом. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2\~422,40\~грн. Оскільки позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, то на підставі ч. 1, 2 ст.\~141 ЦПК України до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1\~283,00 грн (пропорційно до задоволених позовних вимог із розрахунку: 2\~422,40 грн /сума плаченого судового збору/ х 53 %, на який задоволено позовні вимоги/ = 1\~283,00 грн).

Outcome: partial