Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області 17 березня 2025 року від представника, адвоката Богданчук Олександри Володимирівни надійшла позовна заява [PERSON] до Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок (літера А), загальна площа 64,4 м2, житлова площа 30,4 м2, який складається з приміщень: коридор 6,2 м2; житлова 8,1 м2, кухня 12,9 м2; житлова 6,5 м2; житлова 15,8 м2; передпокій 7,7 м2; тамбур 7,4 м2; господарські будівлі та споруди: прибудова (літера а), вбиральня; (літера Б), сарай (літера В), навіс (літера Г), погріб (літера Д), навіс (літера Е), № 1 колодязь, № 2 яма вигрібна, № 3 хвіртка, № 4 огорожа, що розташований адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на підставі виписки з погосподарської книги на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У лютому 2025 року позивач звернулася до державного реєстратора Макарівської селищної ради Бучанського району для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Під час перевірки поданих нею документів, державний реєстратор Макарівської селищної ради в усній формі роз`яснив, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року (в редакції від 01 січня 2013 року),необхідно подати документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна. Однак, позивач право власності на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок не зареєструвала. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду щодо визнання права власності на належний позивачці, житловий будинок з господарськими будівлями. Суд ухвалою від 21 березня 2025 року позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 28 квітня 2025 року, встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Суд ухвалою від 28 квітня 2025 року за клопотанням представника позивача закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 10 липня 2025 року. Від представника позивача адвоката Богданчук О.В. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача просив справу розглядати без його участі. Рішення прийняти за наявними матеріалами справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив таке. Відповідно до Довідки-виписки з погосподарської книги від 25 лютого 2025 року № 47, виданої Наливайківським старостинським округом Макарівської селищної ради Бучанського (колишній Макарівського) району Київської області, в погосподарській книзі № 13 за 2021-2025 роки зроблено особовий запис № 01-055-01 про те, що головою домоволодіння та житлового будинку, який розташоване за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , 1972 року народження. Зазначений житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,25 га. Свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок сільською радою не видавалося. Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 18 грудня 2024 року, житловий будинок побудований у 1935 році, загальна площа приміщень 64,4 м2, житлова площа 30,4 м2. Житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,20 га, передана у користування на підставі рішення Наливайківської сільської ради Макарівського району від 21.04.2016 № 55-08-IV для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка не приватизована. Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 18 грудня 2024 року, що до складу домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , входить: житловий будинок садибного типу (літера А) - побудований у 1935 році, загальна площа 64,4 м2, який складається з приміщень: коридор 6,0 м2; житлова 8,1 м2; кухня 12,9 м2; житлова 6,5 м2; житлова 15,8 м2; передпокій 7,7 м2; тамбур 7,4 м2; господарські будівлі та споруди: прибудова (літера а), вбиральня; (літера Б), сарай (літера В), навіс (літера Г), погріб (літера Д), навіс (літера Е), № 1 колодязь, № 2 яма вигрібна, № 3 хвіртка, № 4 огорожа. За архівною довідкою КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 10 січня 2025 року № М-480, станом на 31 грудня 2012 року право власності на об`єкт нерухомого майна - домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) [ADDRESS] не зареєстровано. Також до матеріалів справи долучено довідку КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» про показання об`єкта нерухомого майна № Мк0924018, відповідно до якої, за інвентаризацію 18 грудня 2024 року об`єкт нерухомого майна - домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) [ADDRESS] до категорії самочинного будівництва не належить. Як зазначила позивач, що немає можливості у встановленому законом порядку зареєструвати право на нерухоме майно, оскільки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подається, зокрема, документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна. Проте, [PERSON] право власності на земельну ділянку на якій розташований житловий будинок не зареєструвала. Згідно із частиною першою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України). Частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку визначені у статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подається, зокрема, документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, який у [PERSON] відсутній. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 Цивільного кодексу України). Статтею 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 Цивільного кодексу України). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що необхідно задовольнити. Судові витрати за клопотанням позивача не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved