Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] , в інтересах якої діє представниця адвокатка Гренджа В. Ю., звернулася до суду з позовом до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , а ще раніше за батька [INFO] померла її матір [PERSON] . Також 01 та [INFO] померли, відповідно, її баба [PERSON] та дід [PERSON] по материнській лінії. Зазначала, що згідно з актовим запису про народження дошлюбне прізвище її матері [PERSON] було « [PERSON] ». Таке ж прізвище мали й її дідо та баба по материнській лінії - [PERSON] , 1918 року народження, та [PERSON] , 1923 року народження, що підтверджується архівною довідкою про народження [PERSON] / [PERSON] , [INFO] (архівна довідка № С-722/01-17 від 06.05.2025 та архівна довідка про одруження баби та діда, відповідно до якої 24.11.1943 [PERSON] , 1918 р. н., уклав шлюб із [PERSON] , 1923 р. н.) Однак при видачі паспорта громадянина України прізвище баби, діда та дошлюбне прізвище її матері було записано як « [PERSON] », тоді як згідно з актових записів про народження та шлюб цих осіб слід було писати «Сивоуз», а відтак у свідоцтвах про смерть баби і діда їх прізвища зазначено « [PERSON] ». Указувала, що її батьки з часу одруження проживали в будинку [ADDRESS] . Цей будинок був побудований у 1971 році та належав на праві приватної власності її діду [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, видане Майданською селищною радою 15.05.1981 за № 5 згідно з рішення виконкому Майданської селищної ради народних депутатів від 14.05.1981 за № 28, про що 15.05.1981 було зроблено відповідний запис у реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 5. Також її діду [PERSON] належали земельні ділянки: - площею 0,5025 га в урочищі «Біля будинку», для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 024140; - площею 0,1735 га в урочищі «Прицаринок», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 022842. Її бабі [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,1709 га в урочищі «Прицаринок», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчить Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 022837. Стверджувала, що її батьку [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,2552 га в урочищі «Обіг», з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 023820. За життя її дідо [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого розпорядився після своєї смерті передати належне йому майно, а саме: 1) житловий будинок з надвірними будовами, що розташований у [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,5025 га на підставі державного акту на землю серії ІІІ-ЗК 024140 її батьку /своєму зятеві/ [PERSON] ; 2) земельну ділянку площею 0,1735 га належну на підставі державного акту на землю серії ІІ-ЗК 022842 її сестрі /своїй внучці/ [PERSON] . Цей заповіт посвідчено 12.12.2001 секретарем виконавчого комітету Майданської сільської ради Бурдою Л. Ю. за актовим записом у Книзі для запису нотаріальних дій під № 32. Заповіт є чинним. Також її баба [PERSON] за життя склала заповіт, згідно з яким розпорядилася після своєї смерті передати належний їй пай (земельну ділянку) площею 0,1709 га в урочищі «Прицаринок» на підставі державного акту серії ІІ-ЗК 022837 - своїй онучці [PERSON] (позивачці). Даний заповіт також посвідчено секретарем виконавчого комітету Майданської сільської ради Бурдою Л. Ю. 10.09.2001 року за актовим записом у Книзі для запису нотаріальних дій за № 19. Заповіт не змінено та не скасовано. Водночас її батько [PERSON] за життя теж склав заповіт, яким на випадок своєї смерті розпорядився: житловий будинок [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,2552 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ІV-ЗК № 023820 та все рухоме і нерухоме майно, що належатиме йому на день смерті заповісти їй (своїй дочці) [PERSON] , 1981 року народження, яка проживає у [ADDRESS] . При цьому її мати [PERSON] заповітного розпорядження за життя не залишила. Покликалася на те, що вона прийняла спадщину до майна померлого її батька [PERSON] шляхом подання в установлений законом строк заяви про прийняття спадщини приватній нотаріусці Хустського нотаріального округу Корбутяк І. В., унаслідок чого нотаріусом 18.03.2019 було заведено спадкову справу до майна померлого [INFO] [PERSON] за номером у нотаріуса 18/2019, за номером у Спадковому реєстрі 63912814, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 81170156 від 14.05.2025. На час смерті її батька [PERSON] , який був постійним мешканцем [ADDRESS] , та помер [INFO] , то разом із ним на день його смерті проживали та були зареєстровані: [PERSON] /позивачка/, 1981 р. н., - дочка померлого; [PERSON] , 2007 р. н., - онук померлого; [PERSON] , 2012 р. н., онучка померлого, [PERSON] , 1973 р. н., - син померлого, ніхто інший не проживав та не був зареєстрований, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Майданської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області за № 256 від 18.03.2019. З огляду на це вона є єдиною належною спадкоємицею за заповітом до майна померлого батька [PERSON] , оскільки спадкоємців на обов`язкову частку до його майна не має, бо рідний її брат [PERSON] є молодим за віком, працездатним і груп інвалідності не має. Також зазначала, що спадщину за заповітом до майна померлої баби [PERSON] вона прийняла шляхом спільного проживання на час смерті зі спадкодавицею, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Майданської сільської ради за № 254 від 19.03.2019, з якої вбачається, що померла [INFO] [PERSON] , 1923 р. н., була постійною мешканкою [ADDRESS] , разом із нею були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1918 р. н., чоловік (помер [INFO] ), [PERSON] , 1944 р. н., зять (помер [INFO] ), [PERSON] , 1981 р. н., онука /позивачка/, був зареєстрований, але фактично не проживав [PERSON] , 1973 р. н., онук. Вказувала, що спадщину за заповітом до майна померлого її діда [PERSON] , прийняв її батько [PERSON] шляхом спільного проживання на час смерті зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 41 від 03.02.2025, виданої Майданським старостинським округом Міжгірської селищної ради Закарпатської області, з якої вбачається, що померлий [INFO] [PERSON] , 1918 р. н., був постійним мешканцем [ADDRESS] та разом із ним були зареєстровані та проживали: зять [PERSON] (помер [INFO] ), онука [PERSON] /позивачка/, був зареєстрований, але фактично не проживав онук [PERSON] , 1973 р. н. Але, за життя [PERSON] не оформив своїх спадкових прав до майна померлого [INFO] [PERSON] . Отже, вона є єдиною належною спадкоємицею за заповітом до майна померлого [INFO] батька [PERSON] та померлої [INFO] баби [PERSON] . Проте, не зважаючи на те, що спадкове майно не є спірним, інших спадкоємців на це майно, окрім неї, немає, приватна нотаріуска Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І. В. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмовила їй у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом до майна померлого [INFO] [PERSON] . Постанова нотаріуски обґрунтована тим, що видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майна померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований у [ADDRESS] , земельну ділянку, площею 0,2552 га, урочище «Обіг», що розташована на території Майданської сільської ради Хустського району Закарпатської області та земельну ділянку, площею 0,5025 га, урочище «Біля будинку», що розташована на території Майданської сільської ради Хустського району, Закарпатської області, неможливо у зв`язку з неподанням нею оригіналів документів щодо вказаного вище нерухомого майна, а також відсутністю інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо цього нерухомого майна та за суб`єктом права власності. А також неможливо встановити, що [PERSON] є зятем [PERSON] , 1918 року народження, так як згідно з повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00051204986, у відомостях про дитину прізвище, власне ім`я, по батькові зазначено [PERSON] , [INFO] , там же у відомостях про батька дитини, прізвище, власне ім`я, по батькові, - батько зазначений [PERSON] , 1918 року, проте у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00022371776, у відомостях про наречену, прізвище до реєстрації шлюбу вказано [PERSON] , власне ім`я, по батькові [PERSON] , [INFO] . За таких обставин через розбіжність написання прізвища спадкодавців [PERSON] , 1923 р.н., яка померла [INFO] , [PERSON] , 1918 р. н., який помер [INFO] , Рекіти (дошлюбне прізвище [PERSON] , 1948 р. н., яка померла [INFO] в актових записах про смерть, про народження та про одруження, а саме прізвище цих померлих указано як « [PERSON] », тоді як згідно зі свідоцтвом про смерть прізвище її діда та баби вказано як « [PERSON] », в Єдиному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб матері позивачки у відомостях про наречену, прізвище до реєстрації шлюбу [PERSON] , 1948 р.н., вказано « [PERSON] ». За цих підстав вона вимушена звернутись до суду з заявою про перебування її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у шлюбі з її батьком [PERSON] , який помер [INFO] , та визнання за нею права власності на спадкове майно за заповітом до майна померлого батька [PERSON] та баби [PERSON] . Посилаючись на наведені вище обставини просила суд: 1) установити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у період з 03.05.1969 по 10.01.2006 перебував у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , батьком якої був [PERSON] , 1918 року народження, який помер [INFO] , а матір`ю [PERSON] , 1923 року народження, яка померла [INFO] ; 2) визнати за нею як за спадкоємцем за заповітом до майна померлого [INFO] батька [PERSON] , [INFO] , право власності на спадкове майно: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку в урочищі «Біля хати», загальною площею 0,5025 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 024140 від 22.10.1996 , виданого на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем за заповітом якого був за життя [PERSON] , [INFO] ; - земельну ділянку в урочищі «Обіч», загальною площею 0,2552 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗК № 023820, виданого 27.06.2003 року на ім`я [PERSON] на підставі рішення 16 сесії 22 скликання Майданської сільської ради народних депутатів від 10.02.1997; 3) визнати за нею як за спадкоємцем за заповітом до майна померлої [INFO] баби [PERSON] , 1923 року народження, право власності на спадкове майно - земельну ділянку в урочищі «Прицаринок», площею 0,1709 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що зазначена в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІI-ЗК № 022837, виданого 01.08.2001 на ім`я [PERSON] . Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2025 року відкрито провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.82,83). Своїм правом подати відзив на позовну заяву [PERSON] відповідач Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області не скористалася. У підготовче засідання позивачка [PERSON] \~та її\~представниця \~адвокатка Гренджа В.Ю. не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення підготовчого засідання були належним чином повідомлені. Водночас представницею позивачки [PERSON] адвокаткою Гренджа В.Ю. подано до суду 19.06.2025 заяву, в якій вона просила розглянути цю справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити (а.с.94). Представниця відповідача Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області Печкан В. В. у підготовче засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення підготовчого засідання була належним чином повідомлена, проте подала до суду 17.06.2025 заяву, в якій зазначила, що Міжгірська селищна рада позовні вимоги визнає, додаткових доказів і клопотань не має та просила у порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України розглянути дану справу за її відсутності за наявними у справі матеріалами (а.с.90). За положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Як кореспондує ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на наведене вище суд уважає за можливим розглянути цю справу за відсутності сторін за наявними матеріалами, які є достатніми для ухвалення законного та обґрунтованого рішення суду. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК\~України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини у даній справі та об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд зазначає таке. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.02.2007, між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, після якого дружина змінила своєю дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] » (а.с.23). Зі свідоцтва про народження [PERSON] /позивачки/ серії [NUMBER] від 04.05.1981 видно, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.22). Батько позивачки [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Майданської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 20.09.2018, актовий запис про смерть № 12 (а.с.14). Матір позивачки - [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Майданської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 12.01.2006, актовий запис про смерть № 01 (а.с.15). Баба позивачки - [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Майданської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 03.04.2007, актовий запис про смерть № 09 (а.с.16). Дідо позивачки - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Майданської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 23.04.2007, актовий запис про смерть № 11 (а.с.17). Зі свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 01.07.1956 видно, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). Як слідує зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.05.1969, то між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, унаслідок чого дружина змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] » (а.с.21). Відповідно до архівної довідки Державного архіву Закарпатської області від 06.05.2025 № С-722/01-17, то в документах архіву є дані про те, що [PERSON] народилася [INFO] , про що в книгу реєстрації актів про народження с. Сойми Міжгірського (теперішнього Хустського) району Закарпатської області внесено відповідний запис № 24 від 25 жовтня 1948 року. Батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.18,19). Згідно з архівною довідкою Державного архіву Закарпатської області від 06.05.2025 № С-722/01-17, у документах архіву є дані про те, що [PERSON] народився [INFO] , про що в книгу реєстрації актів про народження с. Майдан Міжгірського (теперішнього Хустського) району Закарпатської області внесено відповідний запис № 01 від 07 січня 1918 року. Батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.24). Як видно з архівної довідки Державного архіву Закарпатської області від 06.05.2025 № С-722/01-17, то в документах архіву є дані про те, що 24 листопада 1943 року у с. Майдан Міжгірського (теперішнього Хустського) району в книзі реєстрації актових записів про одруження під № 19 було зареєстровано шлюб громадян [PERSON] (1918 р. н.) та [PERSON] (1923 р. н.) (а.с.26,27). Із виписки з погосподарської книги, виданою Майданським старостинським округом Міжгірської селищної ради Закарпатської області від 08.08.2024 за № 578, вбачається, що померлий [INFO] [PERSON] , 1918 року народження, був постійним мешканцем [ADDRESS] . Згідно з погосподарської книги № 5 за 2006-2010 роки за ним було закріплено особовий рахунок № [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] дійсно є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] і розташований на земельній ділянці площею 0,07 га. Кадастровий номер відсутній. Зазначений житловий будинок побудований орієнтовано в 1971 році. Свідоцтво на право власності на даний житловий будинок сільською радою видавалося (а.с.28). Із довідки КП «Міжгірське бюро технічної інвентаризації» за № 39 від 24.02.2025 видно, що станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності, що видано Майданською селищною радою 15.05.1981 за № 5, згідно з рішенням виконкому Майданської селищної ради народних депутатів від 14.05.1981 за № 28, про що 15.05.1981 року було зроблено відповідний запис у реєстрову книгу № l за реєстровим № 5 (а.с.29). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-3К № 024140 від 22.10.1996, [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка загальною площею 0,5025 га, яка розташована на території Майданської сільської ради, цільове призначення для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.30). Як слідує з Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-3К № 022842 від 01.08.2001, [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка загальною площею 0,1735 га, що розташована на території Майданської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.31). Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-3К № 022837 від 01.08.2001, [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка загальною площею 0,1709 га, що розташована на території Майданської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.32). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-3К № 023820 від 27.06.2003, [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка загальною площею 0,2552 га, що розташована на території Майданської сільської ради, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства (а.с.33). Згідно з заповітом від 12.12.2001, посвідченого секретаркою виконкому Майданської сільради Міжгірського району Закарпатської області Бурдою Л. Ю. за реєстровим № 32,\~то на випадок\~своєї смерті\~ [PERSON] \~зробив заповітне\~розпорядження,\~а саме\~житловий будинок\~ [ADDRESS] і земельну ділянку площею 0,5025 га,\~що належать\~йому відповідно\~до державного\~акту на\~право приватної\~власності на\~землю серії\~ІІІ-ЗК №\~024140\~ заповів своєму зятеві [PERSON] /батькові позивачки/, а земельну ділянку площею 0,1735 га, належну йому на підставі державного акту на\~право приватної\~власності на\~землю серії ІІ-ЗК №022842, заповідав своїй онучці [PERSON] (а.с.38). Відповідно до заповіту від 10.10.2001, посвідченого цією ж секретаркою виконкому Майданської сільради Міжгірського району Закарпатської області за реєстровим № 19,\~на випадок\~своєї смерті\~ [PERSON] зробила заповітне\~розпорядження,\~яким належний їй земельний пай, площею 0,1709 га в урочищі «Прицаринок», відповідно\~до державного\~акту серії\~ІІ-ЗК №\~022837, заповідала своїй внучці [PERSON] /позивачці/(а.с.39). Як видно із заповіту від 18.09.2018, посвідченого секретаркою виконкому Майданської сільради Міжгірського (теперішнього Хустського) району Закарпатської області Бурдою Л. Ю. за реєстровим № 20,\~на випадок\~своєї смерті\~ [PERSON] \~зробив заповітне\~розпорядження,\~а саме\~житловий будинок\~ [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,2552 га,\~що належать\~йому відповідно\~до державного\~акту на\~право приватної\~власності на\~землю серії\~ІV-ЗК №\~023820, та все рухоме і нерухоме майно, що належатиме йому на день смерті заповів своїй дочці [PERSON] /позивачці/ (а.с.40). Як видно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 81170230, виданої 14.05.2025 приватним нотаріусом Хустської районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В., то у Спадковому реєстрі інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтва про право на спадщину до майна померлого [INFO] [PERSON] відсутня (а.с.41). Як слідує з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 81170254, виданої 14.05.2025 приватним нотаріусом Хустської районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В., то у Спадковому реєстрі наявна інформація щодо чинності зазначеного вище заповіту [PERSON] від 12.12.2001 за реєстровим № 32 (а.с.42). Як видно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 81170173, виданої 14.05.2025 приватним нотаріусом Хустської районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В., то у Спадковому реєстрі наявна інформація щодо чинності вказаного вище заповіту [PERSON] від 18.09.2018 за реєстровим № 20 (а.с.43 на звороті). Як убачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 81170156, виданої 14.05.2025 приватним нотаріусом Хустської районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В., про те, що у Спадковому реєстрі є інформація про заведення спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , номер у спадковому реєстрі № 63912814 (а.с.44). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 81532573, виданої 16.06.2025 приватним нотаріусом Хустської районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В., то у Спадковому реєстрі наявна інформація щодо чинності заповіту [PERSON] від 10.09.2001 за реєстровим № 19 (а.с.95). Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 81532565, виданої 16.06.2025 цим же приватним нотаріусом, то у Спадковому реєстрі інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтва про право на спадщину до майна померлої [INFO] [PERSON] є відсутня (а.с.96). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо житлового будинку [ADDRESS] , відомості з реєстрів відсутні (а.с.45-47). Відповідно до довідки виконкому Майданської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 19.03.2019 № 256, померлий [INFO] [PERSON] , який був постійним мешканцем [ADDRESS] і разом із ним на день його смерті проживали та були зареєстровані: дочка [PERSON] /позивачка/; онук [PERSON] , онучка [PERSON] та син [PERSON] , ніхто інший не проживав та не був зареєстрований (а.с.49). Відповідно до довідки виконкому Майданської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 19.03.2019 № 254, померла [INFO] [PERSON] , 1923 р. н., була постійною мешканкою [ADDRESS] і на день її смерті в даному будинку проживали та були зареєстровані: [PERSON] , 1918 р. н., чоловік померлої, який помер; [PERSON] , 1944 р. н., зять, який помер; [PERSON] , 1981 р. н. онука, а також [PERSON] , 1973 р. н., онук, який прописаний, але фактично не проживав (а.с.50). Аналогічна за змістом є довідка Майданського старостинського округу Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області від 03.02.2025 № 40 (а.с.51). Згідно з довідкою Майданським старостинським округом Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області від 03.02.2025 № 41, померлий [INFO] [PERSON] , 1918 р. н., був постійним мешканцем [ADDRESS] і на день його смерті разом із ним у даному будинку проживали та були зареєстровані: зять [PERSON] , який помер; онука [PERSON] /позивачка/ та онук [PERSON] , який був зареєстрований, але фактично не проживав (а.с.52). Аналогічного змісту є і довідка виконкому Майданської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 18.03.2019 за № 255 (а.с.53). З технічного паспорту від 14.08.2024 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] видно, що цей будинок має загальну площу 96,74 кв. м (а.с.54-58). Як видно зі Звіту про оцінку житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 96,74 кв. м, складеного ПП «Експерт-Сервіс», то станом на дату оцінки 17.05.2025 вартість указаного об`єкту нерухомого майна становить 243 843 гривень (а.с.59-63). Як видно із довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, а саме земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 2552,00 кв. м, то станом на дату формування довідки 25.05.2025 вартість оціночного цього об`єкту нерухомого майна становить 14 265,31 гривень (а.с.64-66). Як слідує з довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, а саме земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 700,00 кв. м, то станом на дату формування довідки 25.05.2025 вартість оціночного цього об`єкту нерухомого майна становить 62 747,80 гривень (а.с.68-69). Як убачається з довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, а саме земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 4325,00 кв. м, то станом на дату формування довідки 25.05.2025 вартість оціночного цього об`єкту нерухомого майна становить 57 860,77 гривень (а.с.70-72). Як видно із довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, а саме земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1735,00 кв. м, то станом на дату формування довідки 25.05.2025 вартість оціночного цього об`єкту нерухомого майна становить 146583,42 гривень (а.с.73-75). Постановою приватної нотаріуски Хустського районного нотаріального округу в Закарпатській області Корбутяк І. В. від 14 травня 2025 року за вих. № 79/02-31 було відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за заповітом до майна померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,2552 га в урочищі «Обіг» та земельну ділянку площею 0,5025 в урочищі «Біля будинку», які розташовані на території Майданської сільської ради Хустського (колишнього Міжгірського) району Закарпатської області, у зв`язку з неподанням спадкоємицею /позивачкою/ оригіналів документів щодо вказаного вище нерухомого майна, а також відсутністю інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо цього нерухомого майна та за суб`єктом права власності. А також неможливо встановити, що [PERSON] є зятем [PERSON] , 1918 року народження, так як згідно з повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00051204986, у відомостях про дитину прізвище, власне ім`я, по батькові зазначено [PERSON] , [INFO] , там же у відомостях про батька дитини, прізвище, власне ім`я, по батькові, батько зазначений [PERSON] , 1918 року, проте у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00022371776, у відомостях про наречену, прізвище до реєстрації шлюбу вказано [PERSON] , власне ім`я, по батькові [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1217 ЦК Україна передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до приписів статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Частиною першою статті 1221 ЦК України регламентовано, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Як кореспондує ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частини 1, 5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Положеннями ч. 1 ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до підпунктів 4.14, 4.16, 4.17, 4.18, 4.21 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину нотаріус\~обов`язково перевіряє:\~факт смерті\~спадкодавця,\~час і\~місце відкриття\~спадщини,\~наявність підстав\~для закликання\~до спадкоємства,\~якщо має\~місце спадкування\~за законом,\~прийняття спадкоємцем\~спадщини у\~встановлений законом\~спосіб,\~склад спадкового\~майна,\~на яке\~видається свідоцтво\~про право\~на спадщину.\~На підтвердження\~цих обставин\~від спадкоємців\~витребовуються документи,\~які підтверджують\~вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відмова нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини та його право в такому випадку підлягає судовому захисту. Відповідно до пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За приписами пункту «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом у погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Частиною першою\~ст. 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як кореспондують частини перші\~ст. 16 ЦК України,\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, установленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Право на обрання способу захисту своїх прав та законних інтересів (нотаріальний чи судовий) належить виключно особі і не може бути обмежене з формальних міркувань. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Положеннями ч. 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). Відповідно до частини 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 (п. 45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland\~v.\~the\~United\~Kingdom). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини» (Salman v. Turkey, заява № 21986/93, п. 100, ECHR 2000-VII). Також відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, перелік яких наведено у частині першій цієї ж статті. При цьому за змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, беручи до уваги те, що розбіжності між даними Державного реєстру актів цивільного стану щодо написання дошлюбного прізвища матері позивачки « [PERSON] » і « [PERSON] », батьками якої були [PERSON] та [PERSON] , а тому встановлення цього факту, що має юридичне значення, тобто що її батько [PERSON] \~з 03.05.1969\~по 10.01.2006\~дійсно перебував\~у зареєстрованому\~шлюбі з\~ [PERSON] ,\~батьками якої\~були [PERSON] \~та [PERSON] ,має значення для охорони прав та інтересів позивачки, яка позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити цей факт, що унеможливлює реалізацію нею свого права на спадкування й оформлення права на спадщину за заповітом після смерті своєї баби [PERSON] та батька [PERSON] , а також ураховуючи, що відповідач визнає позов, не порушуються при цьому прав інших осіб, суд доходить висновку, що позивачка довела поза розумним сумнівом належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності та взаємозв`язку між собою достатніми доказами свої вимоги, а відтак позов підлягає до задоволення повністю. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення\~(SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved