Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

27 травня 2025 року позивача\~ звернувся до суду із позовною заявою про стягнення аліментів. В своїй заяві позивачка зазначила, що в них з відповідачем народився син [PERSON] ,\~\~ [INFO] , який проживає разом з позивачкою. Батько з початку 2025 року не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина\~ [PERSON] ,\~\~ [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.05.2025 року і до повноліття дитини. Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження від 29.05.2025 було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. У судове засідання позивачка не з`явилася, в заяві наданій суду вказала, що прохає розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити. Відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити\~клопотання\~про розгляд\~справи за його відсутності. Відповідач надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON] ,\~\~ [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09 червня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с.6). Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с.7). Відповідач не надає допомоги на утримання спільної дитини, яка проживає разом з матір`ю тазнаходиться на її утриманні. Про способи виконання обов`язку утримувати дитини в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Положеннями частини другої\~статті 51 Конституції України\~закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991\~та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.\~8, ч. 1 ст.\~12 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків. Аналіз указаних положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що праву дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття кореспондує обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, який має бути виконаний батьками з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини. Положеннями\~статті 141 СК України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ст. 183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ч. 1\~ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`ята матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір\~аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж\~50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною п`ятою\~статті 183 СК України\~встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті,\~на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Встановлено, що відповідачем сплачуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), що підтверджується довідкою від 03.07.2025 №42923, суд вважає необхідно стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дитини - [PERSON] ,\~\~ [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дати подачі позову\~27 травня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, підстав для стягнення аліментів 1/3 частки на дитину судом не встановлено, як і відсутні підстави стягувати аліменти з іншої дати, ніж визначено законом (від дня пред`явлення позову). Згідно ч. 1\~ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За приписами\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідачів. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивачка була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір». У відповідності до ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial