Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

26.03.2025 року представник акціонерного товариства «Акцент-банк» (далі АТ «А-Банк») звернувся до суду з позовною завою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 38102,73 грн та судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову представник Акціонерного товариства «Акцент-банк» зазначив, що [PERSON] звернулася до АТ «Акцент-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк». 23.10.2020 року, будучи клієнтом банку [PERSON] уклала з банком кредитний договір №АВН0СТ155101603448873412 щодо надання останній кредиту в розмірі 30000 грн строком на 40 місяців (тобто до 22.02.2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 50 щорічно та комісії в розмірі 0 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 38102,73 грн, як утворилась станом на 25.03.2025 року та понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21.04.2024 року відкрито провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання, в якому просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася рекомендованими поштовими відправленнями, два з яких було повернуто до суду Укрпоштою з відміткою про відсутність відповідача за місцем проживання, одне з відміткою про відмову адресата від отримання поштового відправлення. Відповідно до п.4 ч.8\~ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Заяв, клопотань, відзиву від відповідачки не надходило. Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.\~223\~ч.\~4\~ЦПК України та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.\~280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.\~247 ч.\~2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що підписанням анкети-заяви від 24.01.2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк», [PERSON] зазначила, що згодна, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Із заяви клієнта №АВН0СТ155101603448873412 від 23.10.2020 року вбачається, що [PERSON] просила АТ «Акцент-Банк» надати кредит в розмірі 30000 грн, зі сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 50% на рік (процента ставка фіксована). Строк кредитування 36 місяців. [PERSON] погодилась, що вказана заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «А-Банк» при наданні банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту становить кредитний договір. Заява підписана простим електронним підписом. Надання кредитних коштів на рахунок відповідачки в розмірі 30000,00 грн підтверджується меморіальним ордером від 23.10.2020 року та випискою по кредиту за період з 23.10.2020 року по 24.03.2025 року. В період дії договору відповідачка належним чином не дотримувалась його умов договору, внаслідок чого станом на 25.03.2025 року у відповідачки перед Банком виникла заборгованість в розмірі 38102,73 грн, з яких: 22133,56 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 15969,17 грн загальний залишок заборгованості за процентами. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, випискою по кредиту, умовами договору укладеного між сторонами. Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 526\~ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України\~передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частина перша статті 638 ЦК України визначає, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом частини першої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України\~«Про електронну\~комерцію» (далі Закону). Відповідно до статті 3 Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до статті 6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. У постанові від 07.04.2021 у справі №623/2936/19 Верховний Суд сформував висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора. Суд встановив, що кредитний договір, про який йдеться у справі, за формою відповідає вимогам законодавства, договір підписаний відповідачкою простим електронним підписом, [PERSON] при укладенні договору проходила ідентифікацію за ідентифікаційним кодом, паспортними даними, номером мобільного телефону. Відповідачка, підписавши вказаний договір, не лише погодила умови договору, але й скористалася кредитом, який перерахований на її картковий рахунок. Предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч.\~1 ст.\~530\~ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1062\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм, а також матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачці кредит, однак, відповідачка [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого станом на 25.03.2025 року у відповідачки перед Банком виникла заборгованість в розмірі 38102,73 грн, з яких: 22133,56 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 15969,17 грн загальний залишок заборгованості за процентами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 38102,73 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved