Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до відповідача, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 38910,50 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що 30 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 БАНК») та [PERSON] було укладено договір позики № 1188147. Також, 21 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі - ТОВ «КУ «Європейська кредитна група») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 3018800295/709174. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БАНК» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 БАНК» права вимоги до боржників та набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 1188147 від 30 квітня 2021 року. Також, 12 серпня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 12082022, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників та набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3018800295/709174 від 21 липня 2021 року. У зв`язку з тим, що відповідач порушив зобов`язання за кредитними договорами ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 38910,50 грн та понесені судові витрати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим у справі визначено суддю Варгаракі С.М. Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 13 травня 2025 року цивільна справа прийнята до провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Відповідачеві визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Одночасно, роз`яснено учасникам справи, що відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вказана ухвала суду разом була направлена відповідачеві у його електронний кабінет в системі «Електронний суд», яка була доставлена відповідачу до його електронного кабінету 15 травня 2025 року. Також, копію позову з додатками відповідачем було отримано 10 червня 2025 року про що свідчить розписка. Відповідно до пункту 2 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи, судом надано можливості та достатньо часу ознайомитись з позовною заявою та надати свої заперечення. У відповідності до статті 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, а тому суд, у відповідності до частини 5 статті 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з вимогами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у зв`язку з чим, відповідно до частини 2\~статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 квітня 2021 року між ТОВ «1 БАНК» (а.с. 16, 17, 19-20) та [PERSON] , відповідачем у справі, було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1188147 (а.с. 8), відповідно до якого ТОВ «1 БАНК» надало [PERSON] кредит у розмірі 10000 грн зі сплатою процентної ставки (базової) 1,99 % в день, процентної ставки за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70 % за день, зниженої процентної ставки 0,69 % в день, строком на 30 днів, тобто до 30 квітня 2021 року по 30 травня 2021 року, орієнтовна загальна вартість позики складає 12070 грн. Зазначений договір\~позики підписаний\~ [PERSON] \~за допомогою\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором 3SxwTuGknH. У зв`язку із невиконанням зобов`язань за даним договором, у відповідача за договором позики № 1188147 від 30 квітня 2021 року утворилась заборгованість станом на 31 березня 2025 року у розмірі 25793 грн, яка складається із заборгованості: за основною сумою боргу у розмірі 10000 грн; за відсотками у розмірі 15793 грн (а.с. 15). 21 липня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» (а.с. 29, 30, 31, 32) та [PERSON] , відповідачем у справі, було укладено кредитний договір № 3018800295/709174 (а.с. 21), відповідно до якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» надало відповідачу кредит у розмірі 3000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 912,5 % річних від суми кредиту у розрахунку 2,5 % на добу, строком на 20 днів, тобто до 9 серпня 2021 року. Зазначений кредитний договір, графік розрахунків та орієнтовної сукупності вартості кредиту, який є додатком до договору про надання фінансового кредиту № 3018800295/709174 підписані відповідачем [PERSON] електронним підписом R22929. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором № 3018800295/709174 від 21 липня 2021 року станом на 31 березня 2025 року становить 13117,50 грн, яка складається із заборгованості: за основною сумою боргу у розмірі 3000 грн, за відсотками 10117,50 грн (а.с. 28). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за договором позики № 1188147 від 30 квітня 2021 року, укладеним між ТОВ «1 БАНК» та [PERSON] , перейшло до TOB «ФК «ЄАПБ» (а.с. 9-10). 28 липня 2021 року між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» була укладена додаткова угода № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с. 11). 27 жовтня 2023 року між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» була укладена додаткова угода № 12 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с. 12). Між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 12 серпня 2022 року укладено договір факторингу № 12082022, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 3018800295/709174 від 21 липня 2021 року, укладеним між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] , перейшло до TOB «ФК «ЄАПБ» (а.с. 24-25). Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 12 серпня 2022 року, витягом з Реєстру боржників від 12 серпня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором (а.с. 26, 27). Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі статтею 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, виходячи з приписів Закону України «Про електронну комерцію», укладення електронного договору можливо шляхом зазначення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Такий правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20. Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачем з однієї сторони та ТОВ «1 БАНК», ТОВ «КУ «Європейська кредитна груп», з іншої, склалися кредитні правовідносини на підставі укладених між ними договорів в електронній формі. Згідно наданих позивачем розрахунків, заборгованість відповідача за договором позики № 1188147 від 30 квітня 2021 року станом на 31 березня 2025 року складає 25793 грн (заборгованість: за основною сумою боргу у розмірі 10000 грн; за відсотками у розмірі 15793 грн), за кредитним договором № 3018800295/709174 від 21 липня 2021 року станом на 31 березня 2025 року становить 13117,50 грн (заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 3000 грн, за відсотками 10117,50 грн) (а.с. 15, 28). Будь-яких заперечень щодо факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора,\~відповідачем суду не надано. Даних про те, що відповідачем були повернуті кошти за вказаними кредитними договорами, матеріали справи не містять. Всупереч принципу змагальності цивільного судочинства, визначеного статями 12, 81 ЦПК України, відповідач не надав свій контррозрахунок боргу за кредитними договорами та не надав жодних доказів на спростування наведених позивачем розрахунків заборгованості за кредитами. У частині 1 статті 512 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У матеріалах справи наявні належним чином завірені копії договорів факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, укладеного між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», № 12082022 від 12 серпня 2022 року, укладений між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», акт прийому-передачі реєстру боржників від 27 жовтня 2023 року, витяг з реєстру боржників № 11 від 27 жовтня 2023 року, акт прийому-передачі реєстру боржників від 12 серпня 2022 року, витяг з реєстру боржників від 12 серпня 2022 року (а.с. 9-10, 13, 14, 24-25, 26, 27). Згідно сталої практики Верховного Суду доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012, від 15 квітня 2024 року в справі № 2221/2373/12). Таким чином, вищевказане свідчить про належне укладення між ТОВ «КУ Європейська кредитна група» та ТОВ«ФК«ЄАПБ», між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» договорів факторингу та перехід прав вимоги за кредитними договорами № 1188147 від 30 квітня 2021 року, № 3018800295/709174 від 21 липня 2021 року. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № № 1188147 від 30 квітня 2021 року у розмірі 25793 грн, за кредитним договором № 3018800295/709174 від 21 липня 2021 року у розмірі 13117,50 грн. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати, які було сплачено за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. На підставі статей 11, 509, 512, 513, 514, 516, 525, 526, 530, 610, 612, 626, 627, 628, 638, 639, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: approved