Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

У квітні 2025 року до суду звернулося ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказували, що 05 березня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 7653730 про надання споживчого кредиту, за умовами якого, товариство надає споживачу кредит, а споживач зобов`язується одержати та повернути його, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші дії, передбачені договором. Сума кредиту складає 4000,00 грн., строк кредиту 360 дні, періодичність сплати процентів кожні 30 днів. Стандартна процента ставка 2,20% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4. договору. Грошові кошти перераховувалися на картко вий рахунок відповідача № [NUMBER] ….0607. 21 листопада 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 21112024, відповідно до вимог якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитними договорами до вказаних у реєстрі боржників. За вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за зобов`язанням до [PERSON] у розмірі 18 112,00 грн., з яких: 4000,00 грн. заборгованість за кредитом, 10 472,00 грн. заборгованість за процентами та 3640,00 заборгованість за пенею, штрафами. 05 березня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 06883-03/2024, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в розмірі 8300,00 грн., строком користування на 120 днів, тобто до 02.07.2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% в день. Кредит надавався в безготівковій формі на платіжну картку позичальника № [NUMBER] …0607. 19 вересня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 19092024, відповідно до вимог якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитними договорами до вказаних у реєстрі боржників. За вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за зобов`язанням до [PERSON] у розмірі 22 921,71 грн., з яких: 7052,86 грн. заборгованість за кредитом та 15 868,85 грн. заборгованість за процентами. 16 березня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 26644-03/2024, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в розмірі 6100,00 грн., строком користування на 120 днів, тобто до 13.07.2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% в день. Кредит надавався в безготівковій формі на платіжну картку позичальника № [NUMBER] …0607. 25 липня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 25072024, відповідно до вимог якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитними договорами до вказаних у реєстрі боржників. За вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за зобов`язанням до [PERSON] у розмірі 23 021,00 грн., з яких: 6100,00 грн. заборгованість за кредитом та 16 921,00 грн. заборгованість за процентами. 03 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 05264-04/2024, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в розмірі 6500,00 грн., строком користування на 120 днів, тобто до 31.07.2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% в день. Кредит надавався в безготівковій формі на платіжну картку позичальника № [NUMBER] …0607. 20 серпня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20082024, відповідно до вимог якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитними договорами до вказаних у реєстрі боржників. За вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за зобов`язанням до [PERSON] у розмірі 26 000,00 грн., з яких: 6500,00 грн. заборгованість за кредитом та 19 500,00 грн. заборгованість за процентами. Відповідач не виконала свого обов`язку та не повернула надані їй кредити в строки, передбачені кредитними договорами. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитними договорами у загальному розмірі 90 054,71 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на їх користь, а також сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді від 12 травня 2025 року відкрито провадження у справі, залучено сторін, третіх осіб, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання в межах робочого часу суду. Відповідач не скористалася своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Станом на день розгляду справи та ухвалення судом рішення, учасники справи не подавали будь-які заяви, клопотання про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи з викликом учасників справи у судове засідання. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступне. 05 березня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», було укладено електронний договір № 7653730 про надання споживчого кредиту. За умовами договору, відповідачу було надано кредит в розмірі 4000, 00 грн. строк на 360 днів. Дата повернення кредиту, сплати відсотків, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що є Додатком № 1 до цього Договору. Відповідно до п. 1.5. Стандартна процентна ставка становить 2,20% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору. За п.п. 2.1. п. 2 Кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] ….0607. Згідно з п. п. 2.4. п. 2 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1 Договору. Кредитний договір було підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С4886. До укладання кредитного договору відповідач ознайомилася із Паспортом споживчого кредиту та таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, про що свідчить її електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Підписавши договір про надання споживчого кредиту, відповідач взяла на себе зобов`язання повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Доказів отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 4000,00 грн. за даним договором матеріали справи не містять та такі не були надані позивачем. 21 листопада 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 21112024, відповідно до вимог якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитними договорами до вказаних у реєстрі боржників. Відповідно Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 21.11.2024 року до договору факторингу № 21112024 від 21.11.2024 року клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором стосовно заборгованостей. Згідно Витягу з Реєстру боржників від 21.11.2024 року до договору факторингу № 21112024 від 21.11.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором у розмірі 18112,00 грн., з яких: 4000,00 грн. заборгованість за кредитом, 10\~472,00 грн. заборгованість за процентами та 3640,00 грн. заборгованість за пенею, штрафами. Така ж сума заборгованості вказана у розрахунку заборгованості. 05 березня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 06883-03/2024, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в розмірі 8300,00 грн., строком користування кредитом на 120 днів, тобто до 02.07.2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% в день. Договір було підписано позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором W1565, який було їй надіслано на її мобільний номер телефону. До укладання кредитного договору позичальник ознайомилися з паспортом споживчого кредиту, графіком платежів, про що свідчить її електронний підпис з одноразовим ідентифікатором W1565. ТОВ «Аванс Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит в розмірі 8300,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів 05.03.2024 року о 12:30:03 на платіжну картку відповідача № [NUMBER] ……0607, що постає із листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30.01.2024 року (а.с. 15). 19 вересня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19092024, за яким ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 19.09.2024 року за договором факторингу № 19092024 від 19.09.2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором стосовно заборгованостей. Згідно Витягу з реєстру боржників від 20.06.2024 року до договору факторингу № 19092024 від 19.09.2024 року заборгованість [PERSON] складає 22\~921,71 грн., з яких: 7052,86 грн. заборгованість за кредитом та 15\~868,85 грн. заборгованість за процентами. Зазначений розмір заборгованості вказаний у розрахунку заборгованості. 16 березня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 26644-03/2024, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в розмірі 6100,00 грн., строком користування кредитом на 120 днів, тобто до 13.07.2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% в день. Договір було підписано позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором W7005, який було їй надіслано на її мобільний номер телефону. До укладання кредитного договору позичальник ознайомилися з паспортом споживчого кредиту, графіком платежів, про що свідчить її електронний підпис з одноразовим ідентифікатором W7005. ТОВ «Аванс Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит в розмірі 6100,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів 16.03.2024 року о 14:35:13 на платіжну картку відповідача № [NUMBER] ……0607, що постає із листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30.01.2024 року (а.с. 30). 25 липня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 25072024, за яким ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 25.07.2024 року за договором факторингу № 25072024 від 25.07.2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором стосовно заборгованостей. Згідно Витягу з реєстру боржників від 25.07.2024 року до договору факторингу № 25072024 від 25.07.2024 року заборгованість [PERSON] складає 23\~021,00 грн., з яких: 6100,00 грн. заборгованість за кредитом та 16\~921,00 грн. заборгованість за процентами. Зазначений розмір заборгованості вказаний у розрахунку заборгованості. 03 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 05264-04/2024, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в розмірі 6500,00 грн., строком користування кредитом на 120 днів, тобто до 31.07.2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% в день. Договір було підписано позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором W0427, який було їй надіслано на її мобільний номер телефону. До укладання кредитного договору позичальник ознайомилися з паспортом споживчого кредиту, графіком платежів, про що свідчить її електронний підпис з одноразовим ідентифікатором W0427. ТОВ «Аванс Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит в розмірі 6500,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів 03.04.2024 року о 21:30:05 на платіжну картку відповідача № [NUMBER] ……0607, що постає із листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30.01.2024 року (а.с. 44). 20 серпня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20082024, за яким ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 20.08.2024 року за договором факторингу № 20082024 від 20.08.2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором стосовно заборгованостей. Згідно Витягу з реєстру боржників від 20.08.2024 року до договору факторингу № 20082024 від 20.08.2024 року заборгованість [PERSON] складає 26\~000,00 грн., з яких: 6500,00 грн. заборгованість за кредитом та 19 500,00 грн. заборгованість за процентами. Зазначений розмір заборгованості вказаний у розрахунку заборгованості. Позивач вважає, що відповідно до укладених договорів факторингу, до нього перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 90\~054,71 грн., яку просив стягнути з відповідача на їх користь, а також сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України. Так у ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. Відповідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи та наявного у справі договору, такий договір був підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був направлений їй у смс-повідомленні на її мобільний номер телефону. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачем договорів із дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію». За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Щодо отримання відповідачем кредитних коштів, суд зазначає наступне. Так, в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Аванс Кредит» виконали свої зобов`язання за укладеними з відповідачем договорами і надали останній грошові кошти. Однак, доказів перерахування грошових коштів від ТОВ «Авентус Україна» відповідачу [PERSON] позивачем суду надано не було. Відповідно до положень ст. 517 ЦК України новому кредиторові у зобов`язанні передаються від первісного кредитора документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. За загальним правилом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості можливих заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі № 219/1704/17. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Позивач не звертався до суду із відповідним клопотанням про витребування судом доказів у зв`язку із неможливістю їх подати з певних причин. Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку на пред`явлення будь-якої вимоги. У зв`язку з недоведеністю перерахування відповідачу грошових коштів від ТОВ «Авентус Україна» в розмірі 4000,00 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 7653730 від 05.03.2024 року, суд вважає, що в задоволені позову в цій частині слід відмовити. При цьому, суд вважає, що позивачем доведено перехід права вимоги за договорами про надання фінансового кредиту № 06883-03/2024 від 05.03.2024 року, № 26644-03/2024 від 16.03.2024 року та від 05264-04/2024 від 03.04.2024 року. Таким чином, відповідач [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вказаними договорами перед новим кредитором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором за вищевказаним договором. Однак, відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитними договорами, отримані в кредит кошти не повернула. Доказів погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошові зобов`язання в строк, передбачений умовами зазначених вище договорів, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитними договорами за основними сумами боргу в розмірі 7052,86 грн., 6100,00 грн. та 6500,00 грн. - є обґрунтованими. Проте, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Із проаналізованих судом договорів про надання фінансового кредиту № 06883-03/2024 від 05.03.2024 року, № 26644-03/2024 від 16.03.2024 року та від 05264-04/2024 від 03.04.2024 року, суд вбачає, що за умовами цих договорів проценти по кредитам нараховувалися за ставкою 2,5% в день у межах строків кредитування. Суд не погоджується із нарахуванням відповідачу процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% в день з огляду на наступне. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України «Про споживче кредитування». Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року, що набрав чинності 24.12.2023 року, доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Договори фінансового кредиту були укладені між сторонами 05.03.2024 року, 16.03.2024 року та 03.04.2024 року відповідно, тобто, після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» не поширюється на вказані кредитні договори. Таким чином, умови укладених між сторонами договорів щодо встановлення денної процентної ставки у розмірі 2,50% в день, в порядку ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною. Тому суд розраховує заборгованість за укладеними між сторонами договорами, виходячи з встановленої ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1%. 1. За договором про надання фінансового кредиту № 06883-03/2024 від 05.03.2024 року. Умовами договору передбачено розмір кредиту 8300,00 грн., строк кредитування 120 днів, тобто до 02.07.2024 року, розмір процентів за весь час користування кредитом (120 днів) 24\~900,00 грн. Розмір процентів, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», мав становити 9960,00 грн. (8300,00 х 120 днів х 1%). Із розрахунку заборгованості суд вбачає, що відповідач сплатила проценти за користування кредитом в розмірі 4252,86 грн. Таким чином, розмір заборгованості за процентами становить 5707,14 грн. (9960,00 4252,86), яку слід стягнути з відповідача на користь позивача за даним договором, відмовивши у стягненні процентів в розмірі 10 161,71 грн. (15\~868,85 5707,14). 2. За договором про надання фінансового кредиту № 26644-03/2024 від 16.03.2024 року. Умовами договору передбачено розмір кредиту 6100,00 грн., строк кредитування 120 днів, тобто до 13.07.2024 року, розмір процентів за весь час користування кредитом (120 днів) 18 300,00 грн. Розмір процентів, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», мав становити 7320,00 грн. (6100,00 х 120 днів х 1%). Із розрахунку заборгованості суд вбачає, що відповідач сплатила проценти за користування кредитом в розмірі 1379,00 грн. Таким чином, розмір заборгованості за процентами становить 5941,00 грн. (7320,00 1379,00), яку слід стягнути з відповідача на користь позивача за даним договором, відмовивши у стягненні процентів в розмірі 10 980,00 грн. (16\~921,00 5941,00). 3. За договором про надання фінансового кредиту № 05264-04/2024 від 03.04.2024 року. Умовами договору передбачено розмір кредиту 6500,00 грн., строк кредитування 120 днів, тобто до 31.07.2024 року, розмір процентів за весь час користування кредитом (120 днів) 19 500,00 грн. Розмір процентів, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», мав становити 7800,00 грн. (6500,00 х 120 днів х 1%). Відповідач проценти за даним договором не сплачувала, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за процентами у розмірі 7800,00 грн., відмовивши у стягненні процентів в розмірі 11\~700,00 грн. (19\~500,00 7800,00). Таким чином, слід задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість: - за договором про надання фінансового кредиту № 06883-03/2024 від 05.03.2024 року у загальному розмірі 12\~760,00 грн., з яких: 7052,86 грн. заборгованість за кредитом та 5707,14 грн. заборгованість за процентами; - за договором про надання фінансового кредиту № 26644-03/2024 від 16.03.2024 року у загальному розмірі 12 041,00 грн., з яких: 6100,00 грн. заборгованість за кредитом та 5941,00 грн. заборгованість за процентами; - за договором про надання фінансового кредиту № 05264-04/2024 від 03.04.2024 року у загальному розмірі 14\~300,00 грн., з яких: 6500,00 грн. заборгованість за кредитом та 7800,00 грн. заборгованість за процентами. При цьому слід відмовити у задоволенні позову в частині стягненні процентів за договорами у загальному розмірі 32\~841,71 грн. та в частині стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 7653730 від 05.03.2024 року у загальному розмірі 18 112,00 грн. Всього позов задоволено судом на суму 39\~101,00 грн., що складає 43,42% від заявленого позивачем розміру у 90\~054,71 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Враховуючи факт часткового задоволення судом позовних вимог у розмірі 43,42%, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 1314,76 грн. (43,42% від 3028,00 грн.). При цьому позивачу необхідно відмовити у поверненні сплаченого судового збору у розмірі 1713,24 грн. (3028,00 грн. 1314,76 грн.). Сторони не заявляли про понесення ними будь-яких інших судових витрат. Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих учасниками справи доказів.

Outcome: partial