Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

03.02.2025 р. до суду позивач подав цей позов, у якому просив стягувати із [PERSON] , на його, [PERSON] , користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 5000\~грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи з 03.02.2025\~року і до повноліття дитини. Позивач вимоги позову обґрунтував тим, що він, [PERSON] , з відповідачем [PERSON] з 03.05.2006 р. по 05.11.2024 р. перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилася [INFO] дочка [PERSON] , самостійно утримувати малолітню дитину він не має можливості, відповідач [PERSON] добровільно свій обов`язок по утриманню своєї малолітньої дочки не виконує, хоча має таку можливість, оскільки є працездатна, а тому він, [PERSON] , просить щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Позивача в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність та вимоги позову задовільнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, письмово вимоги позову визнала повністю, просила справу розглядати у її відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] та [PERSON] з 03.05.2006 р. по 05.11.2024 р. перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилася [INFO] дочка [PERSON] , та відповідач [PERSON] є її рідною матір`ю, але добровільно свого законного обов`язку по утриманню своєї малолітньої дочки не виконує, хоча має таку можливість, оскільки є працездатною, а тому зобов`язана щомісячно сплачувати позивачу [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 5000\~грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 03.02.2025\~року і до повноліття дитини, висновки суду та встановлені у справі обставини підтверджуються такими доказами: заочним рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області №129/2566/24 від 05.11.2024 р. (а.с.5), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.05.2013 р. (а.с.6), довідками Харпацького старостинського округу Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області (а.с.7). Спірні правовідносини регулюються ст.\~180, ч.3 ст.\~181, ст.\~182, ч.1 ст.\~183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухилення батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від добровільного виконання законного обов`язку по утриманню своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , чим порушує її права, то з неї необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] аліменти для утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 5000\~грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 03.02.2025\~року і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам малолітньої дитини і не порушує інтересів відповідача, яка 15.07.2025 р. у своїй письмовій заяві позов визнала повністю. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача [PERSON] відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Outcome: approved