Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

06 червня 2025 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, у якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю серія ДП КВ 002205 від 01.09.1997, виданий на підставі рішення ІІ сесії ХХІІ скликання Чкалівської сільської Ради народних депутатів від 21.09.1994, площею 0,19 га, з цільовим призначенням: будівництво та обслуговування житлового будинку, за життя належав [PERSON] , померлому [INFO] . В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого заявник з метою набуття права на спадщину за законом звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через наявність розбіжностей у написанні імені [PERSON] , якому був виданий Державний акт на землю і після смерті якого [PERSON] прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. За життя [PERSON] шляхом встановлення факту належності правовстановлюючих документів у судовому порядку прийняв у спадок житловий будинок після смерті [PERSON] , і саме цей будинок, розташований у [ADDRESS] розміщений на земельній ділянці стосовно якої заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Розбіжності у написанні батька спадкодавця як [PERSON] в Державному акті та у свідоцтві про смерть, у якому зазначено ім`я [PERSON] позбавляє спадкоємців можливості реалізувати свої спадкові права. Ухвалою судді від 09 червня 2025 року відкрито провадження у порядку окремого провадження, за клопотанням представника заявника витребувані докази, призначено справу до судового розгляду на 02 липня 2025 року. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від її представника адвоката Піцика А.В. надійшла заява про розгляд справи без особистої участі заявника, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, заяв про відкладення або розгляд справи за його відсутності не надав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. За змістом статті 315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 березня 2019 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області 19 березня 2019 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Центрально-Міським відділом ДРАЦС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області 28 листопада 2024 року. 22 січня 2025 року заявник [PERSON] , від свого імені та від імені неповнолітньої [PERSON] , звернулася до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка та батька [PERSON] . Також, 22 січня 2025 року до тієї ж нотаріальної контори звернулася [PERSON] з заявою про відмову від належного їй спадкового майна за законом, яке залишилося після смерті її сина [PERSON] . На момент смерті спадкодавця [PERSON] разом із ним за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , що вбачається із копії листа Лозуватської сільської ради від 27.01.2025 вих. № 367/0/2-25. Постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області відмовлено спадкоємцю [PERSON] , яка діє від власного імені та як законний представник малолітньої дитини [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка та батька [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з тим, що в правовстановлюючих документах на спадкове майно та у свідоцтві про смерть спадкодавця існують розбіжності в написанні його імені та запропоновано спадкоємцю звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу на спадкове майно [PERSON] , померлому [INFO] , спадкоємцем якого був його син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Крім того, судом встановлено, що за життя [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , 1963 року народження, який помер [INFO] , у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , однією з підстав видачі Свідоцтва було рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року у справі № 177/140/24. Як вбачається з вказаного рішення суду від 20.03.2024, яке набрало законної сили 20.04.2024, суд встановив: «…факт того, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , є сином [PERSON] , померлого [INFO] . … факт належності за життя [PERSON] , померлому [INFO] , правовстановлюючого документу: свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 24.02.1992 року, яке видане Чкаловською сільською Радою на підставі рішення виконкому Криворізької районної Ради народних депутатів від 27.11.1987р. № 309, на ім`я « [PERSON] ». … факт належності за життя [PERSON] , померлому [INFO] , правовстановлюючого документу: державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 078391 від 18.10.2001, виданого Чкаловською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення Чкаловської сільської ради від 13.03.2001 № 13/23, на ім`я « [PERSON] ». Мотивуючи своє рішення суд зазначив, що «розбіжності в написанні імені батька заявника в зазначених правовстановлюючих документах та у свідоцтві про народження заявника виникли, внаслідок фіксації в офіційних документах етимологічних варіантів особового імені ГЕОРГІ». Дійсно, як вбачається з копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП КВ 002205, виданого 01 вересня 1997 року, на земельну ділянку площею 0,19 гектарів розташовану на території Чкалівської сільської Ради в с. Чкаловка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, громадянина України, якому передається у приватну власність ця земельна ділянка, вказано як « [PERSON] », який мешкає [ADDRESS] . Натомість, у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] вказано, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Отже, встановлені розбіжності у написанні імені спадкодавця [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 30 травня 2025 року № 056/729-n, орфографічне розподібнення записів особового імені ГЕОРГІЙ і ГЕОРГІ зумовлене фіксацією в документах, наданих для експертизи, етимологічних варіантів цього особового імені і змішуванням болгарської та української національних традицій. З урахуванням зазначеного записи особового імені ГЕОРГІЙ (державний акт на право приватної власності на землю, запис [PERSON] ) і [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) є ідентичними у документах, наданих для експертизи. Досліджені судом обставини свідчать про те, що при заповненні Державного акту на право приватної власності на землю було зазначено ім`я власника як [PERSON] , що є ідентичним імені [PERSON] , яке вказано у свідоцтві про смерть, проте такі розбіжності у написанні імені спадкодавця унеможливлюють реалізацію заявником [PERSON] своїх спадкових прав, а тому суд приходить до висновку про встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON] , враховуючи відсутність іншого, окрім судового, порядку усунути такі розбіжності. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved