Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

прокурор в інтересах держави в особі Гайворонської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача кошти на користь держави на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину [PERSON] та [PERSON] в сумі 93963,38 грн, які перерахувати в дохід місцевого бюджету Гайворонської міської ради Кіровоградської області. стислий виклад позиції сторін вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.04.2025 в кримінальній справі № 385/436/25 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами та звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців. Вироком встановлено, що в результаті протиправних дій [PERSON] потерпілі [PERSON] та [PERSON] з 17.05.2023 по 16.06.2024 перебували на стаціонарному лікуванні в КНП Гайворонська міська лікарня Гайворонської міської ради та на їхнє лікування витрачено кошти в сумі 93963,38 грн. Кошти на лікування потерпілих в добровільному порядку медичному закладу не відшкодовано, а тому позивач просить стягнути з відповідача на користь медичного закладу зазначену вище суму. Відповідач [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку відзив на позовну заяву не подав, хоча в силу положень п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України вважається таким, що 21.02.2025 отримав копію ухвали судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цивільній справі від 04.06.2025. 23.06.2025 від представника [PERSON] адвоката Животовської Г. М. надійшла заява в якій вона просить справу розглянути за її та відповідача відсутності зазначила, що відповідач позов визнає в повному обсязі та просить звільнити його від сплати 50% судового збору.. Інших передбачених ЦПК України заяв по суті справи від її сторін та третьої особи до Гайворонського районного суду Кіровоградської області не надходило. заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою судді від 04.06.2025 відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали, заяви та клопотання учасників справи Оскільки відповідачем\~у вищевказаній\~позовній заяві\~зазначена фізична\~особа,\~яка не\~має статусу\~підприємця,\~то суддею,\~у відповідності\~до положень\~ч.\~8\~ст.\~187\~ЦПК України,\~з метою\~визначення підсудності,\~було вжито\~заходів для\~отримання інформації\~з Єдиного\~державного демографічного\~реєстру про\~зареєстроване місце\~проживання (перебування)\~такої фізичної\~особи відповідача [PERSON] . Ухвалою судді від 04.06.2025, після отримання у встановленому порядку інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] , вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд цивільної справи визначено провести у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та інших учасників справи, без проведення судового засідання протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття у ній провадження. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 868 (868-2012-п) від 19.09.2012, у разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. \~ \~ \~ \~Ч. 1 ст. 1206 ЦК України передбачає, що особа, яка вчинила злочин зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. \~ \~ \~ \~Відповідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. \~ \~ \~ \~Відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету у їх використанні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 868 (868-2012-п) від 19.09.2012, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. \~ \~ \~ \~Відповідно до вищевказаного Порядку, сума витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. \~ \~ \~ \~Як вбачається з п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлено ухвалу, лише в питаннях, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. \~ \~ \~ \~Відповідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. фактичні обставини\~справи та\~зміст спірних\~правовідносин та\~узагальнена оцінка\~доводів та\~аргументів за\~результатами розгляду\~цієї справи Судом встановлено, що вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.04.2025 в кримінальній справі № 385/436/25 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та в спричинені потерпілим [PERSON] тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження. Вирок набрав законної сили 24.05.2025 (а.с. 23-28). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки, наданої Комунальним некомерційним підприємством «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради з додатками, за вих. № 1050 від 15.05.2025, [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні з 17.05.2023 по 31.05.2023 (14 ліжко/днів). Вартість одного ліжко/дня за травень - 373,23 грн. лікування проходило 14 днів 373,23*114=5225,22 грн. А тому загальні витрати лікарні на лікування [PERSON] складають 5225,22 грн. та на медикаментозне забезпечення витрачено 513,31 грн а всього загальні витрати на лікування [PERSON] становлять 5738,53 грн., [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні з 17.05.2023 по 16.06.2023 (14 ліжко/днів). Вартість одного ліжко/дня у відділенні з ліжками інтенсивної терапії за травень 2023 року - 4471,35 грн. лікування проходило 15 днів 4471,35*15=67070,25 грн. та на медикаментозне забезпечення витрачено 5451,13 грн.. Вартість одного ліжко/дня у відділенні з ліжками інтенсивної терапії за червень 2023 року - 2906,87 грн. лікування проходило 4 днів 2906,87*4=11627,48 грн. Перебування [PERSON] на лікуванні в хірургічному відділенні лікування проходило 12 днів, вартість одного ліжко/дня за червень 2023 року - 263,15 грн 263,15*12=3157,80 та вартість лікарських препаратів складає 918,19 грн. в зв`язку з цим загальні витрати лікарні на лікування [PERSON] складають 88224,85 грн.. А тому загальні витрати лікарні на лікування [PERSON] та [PERSON] на складають 93963,38 грн. (а.с. 13-22). Враховуючи, що між злочинними діями відповідача [PERSON] , та спричиненням тілесних ушкоджень потерпілим [PERSON] та [PERSON] , та перебуванням потерпілих на стаціонарному лікуванні існує причинний зв`язок, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої від цього злочину. Відповідачем добровільно не відшкодовано понесені витрати закладом охорони здоров`я на лікування. \~ \~ \~ \~Як передбачено Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх виконання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. \~ \~ \~ \~Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. \~ \~ \~ \~Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я. \~ \~ \~ \~Оскільки розрахунок витрат на стаціонарне лікування [PERSON] та [PERSON] у сумі 93963,38 грн. проведено у відповідності до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх виконання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 868 (868-2012-п) від 19.09.2012, такі витрати слід стягнути з відповідача. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки витрати підтверджуються наявними доказами. Щодо розподілу судових витрат Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Статтею 142\~ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при зверненні до суду з позовом не сплачував судовий збір в сумі 3028 грн 00 грн, так як звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати у виді судового збору в сумі 1514,00 грн, тобто 50 % від суми судового збору, яка підлягала до сплати позивачем при поданні позову до суду, а іншу частину судового збору в розмірі 1514,00 грн компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved