Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

У травні 2025 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову вказала, що 05 жовтня 2003 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану Старосинявського районного управління юстиції, актовий запис №48; сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що через різницю в поглядах на життя між нею та відповідачем виникали непорозуміння, конфлікти, що призвели до напружених відносин у сім`ї; вказала, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, більше двох років проживають окремо та не підтримують жодних сімейних відносин. Вважає, що шлюб остаточно розпався та має лише формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, подальше збереження шлюбу вважає неможливим, у зв`язку з чим просила розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 14 липня 2025 року надіслала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подавав. Про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , які повернулися до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» (арк.спр.17-18, 27-28). Відповідно до вимог пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою відповідачу. Інших заяв та клопотань від учасників справи не надійшло. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 16 травня 2025 року вказана вище позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (арк.спр.13). 25 червня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Враховуючи наявність підстав для ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що 14 липня 2025 року постановив ухвалу. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 05 жовтня 2003 року, суд установив, що [PERSON] та [PERSON] 05 жовтня 2003 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Старосинявського районного управління юстиції, про що було зроблено актовий запис №48 (арк.спр.5-6). Сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 04 серпня 2006 року (арк.спр.6, 7). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами у справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України). Відповідно до\~статті 51\~Конституції України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~і чоловіка.Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24\~СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, що визначено частиною третьою статті 105 СК України. Відповідно до вимог частини першої статті 110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з вимогами частини другої статті 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. Суд зауважує, що принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. При цьому суд враховує аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо виникнення конфліктів, трати почуття любові та поваги один до одного, припинення шлюбних відносин, небажання примиритися, проживання окремо. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в статтях 105, 110, 112 СК України, на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому позові. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, стягує з відповідача понесені позивачем витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved