Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

24 квітня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі по тексту - позивач/ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») через систему «Електронний суд» звернулося до Іллінецького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №08171-09/2024, укладеним 07 вересня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП та [PERSON] , в розмірі 22100,00 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказано, що 07 вересня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 08171-09/2024, відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу фінансовий кредит в розмірі 6500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Даний кредитний договір укладений у електронній формі, підписаний відповідачем у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, у порушення вимог ст.ст.509,526,1054 ЦК України, не виконав умов кредитного договору, не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом, в зв`язку із чим у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. 23 грудня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №23122024 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до [PERSON] за кредитним договором №08171-09/24 від 07.09.2024 року. Позивачем на адресу відповідача було направлено листи-повідомлення про зміну кредитора і повідомлення-вимоги про погашення відповідачем кредитної заборгованості, однак будь-яких дій щодо сплати заборгованості відповідачем проведено не було. Зазначено, що термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом до [PERSON] з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду із позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 22100,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6500,00 грн.; заборгованість за відсотками - 7020,00 грн.; заборгованість за штрафом - 8580,00грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, тому ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», яке набуло права вимоги за кредитним договором №08171-09/2024 від 07.09.2024 року, просить стягнути з [PERSON] , на свою користь заборгованість за даними кредитним договором в розмірі 22100,00 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40грн. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 25 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Копія позовної заяви з доданими до неї матеріалами направлені відповідачу стороною позивача. Представник позивача, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. . Крім того, в позовній заяві просив розгляд справи провести за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] , в судові засідання 05 червня, 24 червня та 16 липня 2025 року не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 25 квітня 2025 року строк, про причини своєї неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не подавав. Тому, відповідно до ч.4 ст.233 ЦПК України, суд постановляє заочне рішення. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, п.4 ч.8 ст.128, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, судом встановлено 07.09.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №08171-09/2024, відповідно до пункту 1.1. якого, товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 6500,00грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п. 1.2. даного Договору тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 07.09.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 04.01.2025. Відповідно до п.п. 1.4.1. Договору №08171-09/2024 денна процентна ставка складає (6604,00/6500,00)/120*100%=1,00% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2. цього Договору. Відповідно до п. 1.6. Договору №08171-09/2024 кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. У п. 2.18. Договору №08171-09/2024 сторони зазначили, що укладення договору відбувається згідно Закону України «Про електронну комерцію». Після здійснення акцепту позичальником оферти товариства, що є укладенням Договору відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», товариство накладає на оригінал Договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а оригінал Договору завантажується (надсилається) в Особистий кабінет клієнта. П.п. 4.4.2. Договору передбачено, що Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому договором. Відповідно до п. 5.3. Договору №08171-09/2024 у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний робочий день після терміну сплати, встановленого в графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України. Згідно з п. 7.6, 7.7 підписанням Договору №08171-09/2024 відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, розміщених на Веб-сайті Товариства. Клієнт підтверджує, що до укладення цього Договору отримав від Товариства інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та інформацію, яка вимагається відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Судом встановлено, що Договір №08171-09/2024 підписаний відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором: [NUMBER]. Відповідно до додатку № 1 до Договору №08171-09/2024 сторонами договору узгоджено наступний графік платежів: дата видачі кредиту кредиту/дата платежу - 07.09.2024, 01.10.2024, 26.10.2024, 20.11.2024, 15.12.2024 та 04.01.2025; сума кредиту - 6500,00 грн.; проценти за користування кредитом - 6604,00 грн. Аналогічні умови кредитування передбачені у паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем у формі одноразового ідентифікатора «[NUMBER]». Відповідно до наданої ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» довідки про ідентифікацію (а.с. 58) клієнт [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір №08171-09/2024 від 07.09.2024 ідентифікований аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «[NUMBER]», час відправки ідентифікатора позичальнику 06.09.2024 10:41:26 АМ, номер телефону [NUMBER] . На картку отримувача № [NUMBER] 07.09.2024 року зараховано 6500,00 грн., що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» за вих. № 20250403 від 03.04.2025 року. На виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ «ПУМБ» направило за вих.№ КНО-07.8.5/8762БТ від 04.07.2025року інформацію, відповідно до якої на ім`я [PERSON] в банку емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] , на яку 07.09.2024 здійснено переказ 6500,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», станом на 23.12.2024 розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором №08171-09/2024 від 07.09.2024 становить 22100,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6500,00 грн.; заборгованість за відсотками - 6500,00 грн.; заборгованість за штрафом - 8580,00грн. Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. Крім того, судом встановлено, що 23.12.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 23122024, згідно умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до [PERSON] за кредитним договором №08171-09/2024 від 07.09.2024. Згідно із платіжною інструкцією № 9471 від 23.12.2024 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» перераховано ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» плату за відступлення права вимоги за договором факторингу № 23122024 від 23.12.2024 в сумі 3418567,77 грн. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 23122024 від 23.12.2024 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, укладеним між відповідачем та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» у сумі 22100,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6500,00 грн.; заборгованість за відсотками - 7020,00 грн.; заборгованість за штрафом - 8580,00грн. ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» повідомила [PERSON] про відступлення прав вимоги заборгованості за Договором № 08171-09/2024 від 07.09.2024 року на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» направивши відповідний лист за вих. №08171-09/2024-001 від23.12.2024року (а.с.50). 18 квітня 2025 року позивачем на адресу відповідача було направлено досудову вимогу за вих № 24060356 про передачу права вимоги за договором № 08171-09/2024 від 07.09.2024 року від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та про негайне погашення відповідачем кредитної заборгованості у розмірі 22100,00 грн. за кредитним договором № 08171-09/2024 від 07.09.2024 року (а.с.80). Однак, [PERSON] , не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості на рахунок позивача. Частинами першою та третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що внаслідок укладення Договору факторингу № 23122024 від 23.12.2024 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набула право грошової вимоги до [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 08171-09/2024 від 07.09.2024 року, надані на підтвердження вказаних обставин докази відповідають вимогам щодо належності та допустимості, договір є дійсним, а відповідачем вказаних обставин не спростовано та іншого не доведено, як і не надано доказів сплати грошових коштів за кредитним договором первісному кредитору, що не позбавляється його обов`язку погашення заборгованості за взятими на себе зобов`язаннями. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що [PERSON] підписав кредитний договір та паспорт споживчого кредиту, який є предметом цього судового розгляду, електронним підписом одноразовим ідентифікатором з метою засвідчення дій згідно з договорами, відтак було дотримано презумпцію правомірності договору, отож права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення такого договору, підлягають виконанню. На спростування вказаних обставин відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, тоді як надані позивачем до позову докази відповідають вимогам щодо їх належності та допустимості. Згідно з вимогами статтей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із статтями 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Приписами абзацу другого частин першої статті 1048 ЦК України визначено, що нарахування процентів може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень частин першої та другої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в статті 209 ЦПК України. Зі статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами. Водночас суд враховує, що якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами перед судом, що ним не було зроблено. Суд звертає увагу, що відповідач повідомлявся в установленому порядку про розгляд цивільної справи, але жодним чином не висловив своєї позиції за вимогами до нього позивача про стягнення кредитної заборгованості, не заперечив наявної заборгованості, укладення ним відповідного договору, отримання кредитних коштів, розміру нарахованої заборгованості. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина відповідача щодо порушення умов виконання зобов`язань є доведеною зібраними та дослідженими судом доказами, що додані до матеріалів справи, а тому право позивача є порушеним та підлягає судовому захисту в частині стягнення заборгованості за основною сумою заборгованості та відсотків на загальну суму 22100,00грн., з яких: 6500,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 7020,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за штрафом в розмірі 8580,00грн. за Договором про надання фінансового кредиту № 08171-09/2024 від 07.09.2024, суд зазначає наступне. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. Станом на день розгляду справи дію воєнного стану в Україні не скасовано та не припинено. Відповідно до п. 18 "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на викладене, виходячи з вищенаведених норм законодавства, враховуючи ту обставину, що штраф, який передбачений Договором про надання фінансового кредиту № 08171-09/2024 від 07.09.2024 нарахований у період дії в Україні воєнного стану, після 24 лютого 2022 року, він підлягає списанню кредитодавцем, тому слід дійти висновку, що в даному випадку відповідач звільнений від обов`язку сплати на користь позивача штрафу, нарахованого у період дії в Україні воєнного стану, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення. Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 61,18%), тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] , на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1482,02 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial