Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернувся\~до суду\~з вищезазначеним\~позовом,\~предметом якого\~є стягнення\~з [PERSON] \~заборгованості за\~кредитним договором\~№ 4381533\~від 12\~лютого 2024\~року в\~розмірі 55\~000,15\~грн.\~Як на\~підставу позову\~позивач посилається\~на те,\~що відповідач\~уклав кредитний\~договір з\~ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА» і\~зобов`язався виконувати\~умови договору,\~повернути кошти\~та сплатити\~відсотки за\~їх користування,\~але не\~виконав свого\~обов`язку\~щодо повернення\~кредиту,\~має заборгованість.\~23\~вересня 2024\~ року\~між ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА»\~та позивачем\~укладено договір\~факторингу №\~23/09/2024\~до боржників,\~зокрема до\~відповідача.\~Тому,\~отримавши право\~вимоги до\~відповідача,\~ТОВ «УКРАЇНСЬКІ\~ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» звертається до суду для захисту своїх прав. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 55 000,15 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10\~000,00 грн. Процесуальні дії у справі. 19 травня 2025 року позовна заява надійшла до суду. 29 травня 2025 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. 30\~травня 2025\~року позовна\~заява прийнята\~до розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Витребувано докази. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. У судове засідання сторони не викликалися. Від представника позивача заперечень проти ухвалення заочного рішення не надійшло. Відповідач відзив не направив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Відповідно до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду цієї справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Фактичні обставини, встановлені судом. 12 лютого 2024 року відповідач [PERSON] уклав з ТОВ « ЛІНЕУРА УКРАЇНА» електронний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4381533. За умовами договору відповідач отримав кредит у розмірі 5 500,00 грн строком на 360 днів шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] .\~Стандартна процента\~ставка становить\~2,50%\~за кожен\~день користування\~кредитом та\~застосовується в\~межах всього\~строку кредиту,\~знижена процентна\~ставка \~0,63%\~за кожен\~день користування\~кредитом,\~застосовується за\~умови,\~якщо позичальник\~у визначені\~терміни \~ сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Договір укладений шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором). ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало відповідачу кредит шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» та інформацією, витребуваною у АТ «А-БАНК» за клопотанням позивача. Проте відповідач умови договору з повернення коштів не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. 23 вересня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено договір факторингу № 23/09/2024, за умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило позивачу право вимоги до боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників від 04 лютого 2025 року до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4381533 (запис № 3434 в реєстрі боржників до договору факторингу) на суму заборгованості 39\~187,65\~грн,\~яка складається\~з: 5 500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 30 937,65 грн заборгованість за процентами; 2 750,00 грн штрафні санкції. Після набуття права вимоги до відповідача за договором № 4381533 позивачем здійснювалося нарахування процентів. Відповідно до розрахунків позивача та первісного кредитора заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі становить 55 000,15 грн і складається із: 5 500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 30 937,65 грн заборгованість за процентами; 18 562,50 грн заборгованість за процентами, нарахованими позивачем за 135 днів. Штрафні санкції позивач н просить стягнути. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до пункту 6 частини 1\~цієї статті\~Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною п`ятою\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено\~статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~частиною 5, якою встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно\~зі ст.611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст.536\~ЦК України\~за користування\~чужими грошовими\~коштами боржник\~зобов`язаний сплачувати\~проценти,\~якщо інше\~не встановлено\~договором між\~фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1\~ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3\~ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2\~ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення електронного кредитного договору відповідачем з первісним кредитором, порушення ним взятих на себе зобов`язань, набуття позивачем права вимоги за цим договором. Відповідач порушив умови кредитного договору, кошти на повернення кредиту не сплачував, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у зазначеному розмірі не надав. Проте суд зазначає, що кредитний договір укладено 12 лютого 2024 року, тобто після набрання чинності\~Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому встановлення у кредитному договорі процентної ставки у розмірі 2,5% в день не відповідає вимогам частини 5\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Денна процентна ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладення договору. З наданого позивачем розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором, видно, що нарахування процентів з 12 лютого 2024 року по 12 березня 2024 року здійснювалося за зниженою процентною ставкою 0,63% в день 34,38 грн в день. З 13 березня 2024 року по 23 вересня 2024 року проценти нараховувалися за стандартною процентною ставкою 2,5% в день у розмірі 137,50 грн. При цьому 16 березня 2024 року здійснено перерахунок процентів, нарахованих з 12 лютого 2024 по 12 березня 2024 року, за стандартною процентною ставкою. Таким чином, за період з 12 лютого 2024 року по 23 вересня 2024 року (225 днів) проценти нараховувалися за стандартною ставкою 2,5%. З 24 вересня 2024 року по 05 лютого 2025 року (135 днів) позивачем здійснювалося нарахування процентів за ставкою 2,5% в день у розмірі 137,50 грн. Таким чином, передбачена в договорі умова щодо встановлення денної процентної ставки у розмірі 2,5 % згідно з ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування»\~є нікчемною. Тому суд розраховує заборгованість за укладеним договором, виходячи із встановленої ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~максимальної денної процентної ставки у розмірі 1 %. Так, розмір процентів, що мав сплачуватися відповідачем щоденно за користування кредитом, становить: 5 500,00 грн х 1% = 55,00 грн. Загальний розмір заборгованості за процентами за 360 днів становить: 55 х 360 = 19 800,00 грн. Тому позовні вимоги про стягнення процентів підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже,\~оцінивши кожний\~доказ з\~точки зору\~їх належності\~та допустимості,\~а сукупність\~доказів з\~точки зору\~достатності та\~взаємозв`язку,\~суд вважає,\~що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 25 300,00 грн, що складається з заборгованості за кредитом 5 500,00 грн, заборгованості за процентами 19 800,00 грн. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1\~114,30 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що зазначено у постанові Великої Палати\~Верховного Суду\~від 27\~червня 2018\~року по\~справі №826/1216/16\~та неодноразово\~наголошено \~у постановах\~ Верховного Суду, зокрема у постанові від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до позову судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 10 000,00 грн, на підтвердження яких позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 01 серпня 2024 року №1/08/2024-А, акт прийому-передачі наданих послуг № 4381533 від 24 березня 2025 року, з якого видно, що у вартість наданих послуг в розмірі 10\~000,00 грн входить, у тому числі, представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою до [PERSON] , участь у судових засіданнях вартістю 1 640,00 грн. Оскільки справа розглядається без виклику сторін, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в сумі 1 640,00 грн не є доведеними. З урахуванням викладеного та часткового задоволення позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог доведені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 845,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial