Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , звернулася в суд з позовом до [PERSON] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що\~\~житловий\~ будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого була бабуся позивача [PERSON] , що доводиться свідоцтвом на право особистої власності на домоволодіння від 16.09.1989. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.05.2025, право власності на житлове господарство по [ADDRESS] , не зареєстроване. Для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] \~була виділена земельна ділянка площею 0,1466\~га, що доводиться \~довідкою Семаківського старостинського округу Городенківської міської ради №16/66 від 01.05.2025. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого техніком-інвентаризатором [PERSON] , житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», господарських будівель і споруд. Відповідно до звіту про оцінку ЕТВО «Придністров`я» ринкова вартість\~ житлового господарства по [ADDRESS] становить\~250 200\~грн. [PERSON] \~померла [INFO] , що стверджується\~ свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] \~від 22.06.2024, актовий запис № 363.\~При житті [PERSON] \~ склала на користь позивача заповіт, яким розпорядила їй все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, все, на що вона за законом матиме право. Оригінал заповіту поданий позивачем приватному нотаріусу Стефурак Н.Я. та буде надісланий в суд разом із копією спадкової справи. З метою реалізації своїх спадкових прав, позивач звернулася до\~ приватного нотаріуса Коломийського РНО Стефурак Н.Я., де була заведена спадкова справа №211/2024. З постанови нотаріуса\~ від 29.04.2025 про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що\~ нотаріус відмовила\~ позивачу у видачі документів на\~ спадщину за заповітом на житлове господарство через реєстрацію спадкового житлового господарства, як колгоспного двору без визначення часток його членів. Згідно свідоцтва \~на право особистої власності на домоволодіння\~від 16.09.1989,\~спадкове житлове господарство було зареєстроване як колгоспний двір. Колгоспний двір був припинений 15 квітня\~1991\~року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня\~1991\~року\~\~№885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність».\~\~\~\~Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995\~року №20\~«Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснив, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991\~року). Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня\~1991\~року не втратили права на частку в його майні. Згідно довідки Семаківського старостинського округу Городенківської міської ради №16/319 від 13.12.2021, у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: [PERSON] та [PERSON] . Згідно погосподарської книги Семаківської сільської ради за\~1991-1995\~роки, впродовж цих років у господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] , її син [PERSON] , невістка [PERSON] , яка прибула у господарство в\~1994\~році після реєстрації шлюбу, та внучка [PERSON] , яка народилася у\~1995\~році. Ніхто з вищеперелічених осіб не звертався за виділом своєї частки у колгоспному дворі. Згідно довідки Семаківського старостинського округу Городенківської міської ради №16/65 від 01.05.2025 у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] станом на день смерті [PERSON] , позивач\~ була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем. Отже, у відповідності до\~ приписів ст. 1268\~ЦК України, позивач прийняла спадщину за заповітом. Спадкове житлове господарство обліковувалося як колгоспний двір та належало бабусі позивача. Після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] подала приватному нотаріусу Коломийського РНО Стефурак Н.Я. заяву, якою прийняла спадщину. Однак оформити свідоцтво про право на спадщину на житлове господарство в нотаріальній конторі за заповітом вона не може через його реєстрацію, як колгоспного двру без визначення часток його членів, а тому\~змушена звернутися з позовною заявою до суду. Досудове \~врегулювання спору в даному випадку неможливе. 09\~травня 2025\~року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за заповітом. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання в справі призначено на \~ 05 червня 2025 р. о 10:00 год у приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (вул. Героїв Євромайдану, 7 м. Городенка Івано-Франківської області, зал судових засідань № 2). Витребувано від приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я., належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Семаківці Городенківської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області, Витяг зі Спадкового реєстру щодо спадкової справи та заповітів даного спадкодавця. У разі відсутності спадкової справи, зобв`язано надати відомості про її відсутність. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.05.2025 на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] .\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Зустрічна позовна заява мотивована тим, що житловий\~ будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого була [PERSON] , що доводиться свідоцтвом на право особистої власності на домоволодіння\~ від 16.09.1989. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.05.2025\~року право власності на житлове господарство по [ADDRESS] , не зареєстроване. Для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] ,\~ була виділена земельна ділянка площею 0,1466\~га, що доводиться\~ довідкою Семаківського старостинського округу Городенківської міської ради №16/66 від 01.05.2025. Колгоспний двір був припинений 15 квітня\~1991\~року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня\~1991\~року\~\~№ 885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність».\~\~\~Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995\~року № 20\~«Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснив, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991\~року). Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня\~1991\~року не втратили права на частку в його майні. Згідно довідки Семаківського старостинського округу Городенківської міської ради №16/319 від 13.12.2021, у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] станом на 15.04.1991\~ були зареєстровані та проживали: [PERSON] та [PERSON] . Згідно погосподарської книги Семаківської сільської ради за\~1991-1995\~роки, впродовж цих років у господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] , її син [PERSON] , невістка [PERSON] , яка прибула у господарство в\~1994\~році після реєстрації шлюбу, та внучка [PERSON] , яка народилася у\~1995\~році. Оскільки станом на 15.04.1991\~ у житловому госпдарстві проживали 2\~ члени колгоспного двору, частки яких є рівними, то кожному з них належить, відповідно по \~\~. [PERSON] \~ померла [INFO] , що стверджується\~ свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] \~від 22.06.2024, актовий запис № 363. Спадкодавець [PERSON] належну їй \~ частку колгоспного двору заповітом розпорядила внучці [PERSON] , яка, згідно приписів ст. 1268\~ЦК України, прийняла спадщину.\~Відповідно, вона підставно претендує на \~ частку спадкового житлового господарства. Позивачу за зустрічним позовом, як члену колгоспного двору, теж належить частка господарства. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] для того, щоб мати змогу розпорядитися на власний розсуд своєю часткою\~ у колгоспному дворі, розташованому\~по [ADDRESS] , повинен спочатку зареєструвати своє право на це майно. Правовий\~ режим спільної сумісної власності членів колгоспного двору випливає із свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння\~ від 16.09.1989\~року,\~ та з приписів Постанови\~\~\~Пленуму Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995\~року №20\~«Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Однак, жодного правовстановлюючого документу, в якому було б визначено право власності всіх членів колишнього колгоспного двору, немає.\~\~\~Досудове \~врегулювання спору в даному випадку неможливе. 21\~травня 2025\~року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за заповітом (справа №342/460/25, провадження №2/342/450/2025) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про\~визнання права\~власності на\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями і\~спорудами в\~порядку спадкування\~за заповітом(справа № 342/460/25, провадження №2/342/427/2025), присвоєно об`єднаній справі № 342/460/25, провадження №2/342/427/2025. 24 червня 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною\~заявою [PERSON] \~до [PERSON] \~про визнання\~права власності\~на житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~і спорудами\~в порядку\~спадкування за\~заповітом та\~за зустрічним\~позовом [PERSON] \~до [PERSON] \~про визнання\~права власності\~на 1/2\~частку житлового\~будинку з\~господарськими будівлями\~і спорудами\~в порядку\~спадкування за\~заповітом.\~Призначено справу\~до судового\~розгляду по\~суті у\~відкритому судовому\~засіданні на\~08\~липня 2025\~о 09:40\~год в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (зал судових засідань №2, вул. Героїв Євромайдану, 7, м. Городенка). У судове засідання викликано осіб, які беруть участь у справі. Учасники справи в судове засідання 08 липня 2025 о 09:40 год не з`явилися. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] до суду подала заяву, в якій просила судове засідання розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зазначила, що при вирішенні зустрічного позову покладається на розсуд суду. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] до суду подав заяву, в якій просив судовий розгляд справи проводити без його участі. Зустрічний позов підтримує. При вирішенні первісного позову покладається на розсуд суду. Дії учасників справи не суперечать вимогам\~ст. 211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч. 2\~ст. 223 ЦПК України\~підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за\~\~відсутності учасників справи. Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Стаття 15 Цивільного кодексу України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті). Згідно зі\~ст.\~328\~ЦК \~України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституцією України\~та статтею\~1\~Першого\~протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 16 вересня 1989 року Виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області, на підставі рішення цього ж виконкому № 141 від 09 серпня 1989 року, доводиться, що в цілому домоволодіння, що складається із житлового будинку, службових будівель і споруд, розташованих в [ADDRESS] за [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Дане домоволодіння зареєстроване в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] , та записано в реєстрову книгу за № 192. Відповідно до даних ОКП «Коломийське МБТІ» станом на 31.12.2012 р. нерухоме майно, яке знаходиться в [ADDRESS] , належить: голові колгоспного двору [PERSON] відповідно до Свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 16.09.1989 р. згідно з рішенням цього ж виконкому № 141 від 09.08.1989 р., реєстровий № 192, що доводиться Інформацією про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно згідно архівних даних Вих. № 83418 від 28.01.2025, наданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації». Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 425388585 від 05.05.2025, відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок [ADDRESS] , відсутні. Відповідно до\~\~роз`яснень, що містяться в п. 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 0,1466 га, що доводиться довідкою № 16/66 від 01.05.2025, виданою Семаківським старостинським округом Городенківської міської ради. З копії технічного паспорта на\~будинок\~ садибний типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , встановлено, що\~житловий будинок споруджено в 1985 році, господарські будівлі і споруди в 1987 році. Згідно\~ Звіту\~ про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, складеного\~ ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 12 від 27.01.2025,\~\~ ринкова вартість житлового будинку\~ з надвірними\~спорудами за адресою: [ADDRESS] , станом на 29.01.2025 становить\~ - 250 200 грн. Ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Як зазначено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013\~ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», за змістом п. 62\~Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР\~підтвердженням приналежності\~будинку,\~який знаходиться\~в сільському\~населеному пункті,\~можуть бути\~відповідні довідки\~виконавчого комітету\~сільської Ради\~депутатів трудящих,\~які видавалися\~в тому\~числі і\~на підставі\~записів у\~погосподарських книгах. За\~змістом зазначених\~нормативних актів\~виникнення права\~власності на\~житлові будинки,\~споруди не\~залежало від\~державної реєстрації\~цього права. До\~компетенції виконкомів\~місцевих Рад\~відносилось також\~питання узаконення\~цих будівель\~та внесення\~записів про\~право власності\~на будинки\~за громадянами\~у погосподарські\~книги місцевих\~Рад. Погосподарські\~книги є\~особливою формою\~статистичного обліку,\~що здійснюється\~в Україні\~(УРСР)\~із 1979\~року.\~В погосподарських\~книгах при\~визначенні року\~побудування зазначається\~рік введення\~в експлуатацію\~будинку. На виконання\~постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105\~у 1985\~-\~1988\~роках сільськими,\~селищними,\~районними Радами\~народних депутатів\~ухвалювалось рішення\~щодо оформлення\~права власності\~та реєстрації\~будинків у\~бюро технічної\~інвентаризації за\~даними погосподарських\~книг сільських,\~селищних Рад\~із додатками\~списків громадян,\~яким ці\~будинки належали. Проте,\~незважаючи на\~внесення записів\~у погосподарські\~книги,\~більшість громадян\~своє право\~власності в\~БТІ не\~зареєстрували (не\~оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56,\~передбачала обов`язкову\~реєстрацію (інвентаризацію)\~будинків і\~домоволодінь у\~межах міст\~і селищ\~(п.\~4\~Інструкції),\~в тому\~числі й\~на підставі\~записів у\~погосподарських книгах\~(п.\~20\~Інструкції). Тобто\~записи у\~погосподарських книгах\~визнавались в\~якості актів\~органів влади\~(публічних\~актів),\~що підтверджують\~право приватної\~власності. При\~вирішенні питання\~щодо визнання\~права власності\~на житлові\~будинки,\~споруди у\~порядку спадкування,\~записи у\~погосподарських книгах\~оцінюються у\~сукупності з\~іншими доказами,\~наприклад,\~ухваленими органами\~місцевого самоврядування\~рішеннями про\~оформлення права\~власності громадян\~на будинки,\~технічним паспортом\~на будівлі,\~документами про\~відведення в\~установленому порядку\~земельних ділянок\~під забудову\~тощо. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР\~\~від 25 травня 1990 року № 69. Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору. Погосподарські книги 1986-1990 року Семаківської сільської ради не збереглися, тому що 02 серпня 2015 року в приміщенні Семаківської сільської ради виникла пожежа, внаслідок чого вогнем було знищено ряд документації, в тому числі і по господарські книги сільської ради, що вбачається із довідки № 16/94, виданої 24.06.2025 Семаківським старостинським округом Городенківської міської ради. Відповідно до копії погосподарської книги\~Семаківської сільської\~ради,\~за період\~1991-1995\~р.р.\~в господарстві\~по [ADDRESS] ,\~ що\~належало до\~суспільної групи\~-\~"колгоспники",\~проживали: [PERSON] , голова двору, [INFO] , місце роботи колгосп «Жовтнева революція», посада бухгалтер; [PERSON] , син, [INFO] ; [PERSON] , невістка, [INFO] , [PERSON] , внука, [INFO] . Як стверджується довідкою № 16/68 від 01.05.2025, виданою Семаківським старостинським округом Городенківської міської ради, [PERSON] , 1977 р.н. прибула в господарство за адресою: [ADDRESS] , у 1994 році, після реєстрації шлюбу із [PERSON] . Про те, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 01 жовтня 1994 року уклали шлюб, доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 01 жовтня 1994 року. Відповідно до\~статті 120 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI\~(далі -\~ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь в його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору у складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини. Згідно з частиною другою\~статті 123 ЦК УРСР\~розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. 15 квітня 1991 року набув чинності\~Закон України від 07 лютого 1991 року №697-XII «Про власність», яким було передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном. Пунктом 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права власності"\~передбачено, що\~Положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, були співвласниками у рівних частках у праві спільної власності на майно колгоспного двору. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13\~постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6\~постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила\~статті 563 ЦК УРСР\~про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. У господарстві, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 були зареєстровані: [PERSON] , 1954 р.н., член господарства записаний першим, [PERSON] , 1973 р.н., син; суспільна група господарства колгоспники, що доводиться довідкою № 16/319 від 13.12.2021, виданою Семаківським старостинським округом Городенківської міської ради. Згідно зі ст. 1226 ЦК України\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , на праві\~спільної власності належав\~по \~частці колишнім членам\~колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2 ст.1236 ЦК України). Згідно із заповітом, посвідченим 02.01.2018 року секретарем Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області Пахульською О.М. та зареєстрованим в реєстрі за №1, [PERSON] , ід. код [NUMBER] , [INFO] , місце народження село Семаківці, Городенківського району, Івано-Франківської області, жителька села Семаківці, Городенківського району, Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що буде їй належати і на що вона законом матиме право заповіла онучці [PERSON] , 1995 рок ународження. Даний заповіт є чинний та зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 61835674, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 70 років в с. Семаківці, Городенківської ТГ, Коломийського району, Івано-Франківської області, про що 22 червня 2024 року складено відповідний актовий запис № 363, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 22 червня 2024 року Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного\~\~кодексу\~\~України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі\~відповідного органу\~місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи,\~\~визначено ч. 2\~ст. 1220 ЦК України. [PERSON] , 1954 року народження, жителька с. Семаківці, яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , також за вказаною адресою на день смерті були зареєстровані: [PERSON] , 1995 р.н., внука, [PERSON] , 1983 р.н., зять, [PERSON] , 2019 р.н., правнук, [PERSON] , 1973 р.н., син, [PERSON] , 1977 р.н., невістка, [PERSON] , 1996 р.н., внук, що доводиться\~довідкою №\~16/65\~від 01.05.2025,\~виданою Семаківським\~старостинським округом\~Городенківської міської\~ради. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] , [INFO] , є внукою [PERSON] , що стверджується копіями: -свідоцтва про народження (повторно) серія [NUMBER] , виданого 09.08.2024, з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] ; -свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 25 вересня 2014 року, з якого слідує, що [PERSON] , [INFO] , після державної реєстрації шлюбу 25.09.2014 з [PERSON] , [INFO] , присвоєно прізвище « [PERSON] »; -свідоцтва про народження (повторно) серія [NUMBER] , виданого 09.08.2024, з якого слідує, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] . Дід [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Семаківці, Городенківського району, Івано-Франківської області, що доводиться копією свідоцтва про смерть (повторно) серія [NUMBER] , виданого 02.05.2025. Судом встановлено, що спадкоємцем за\~заповітом [PERSON] є її внука [PERSON] (позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом). Батько [PERSON] та син [PERSON] - [PERSON] , [INFO] (як непрацездатний син померлої, інвалід 3 групи) подав приватному нотаріусу\~Коломийського районного\~нотаріального округу\~Стефурак Н.Я.заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині, якою повідомив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , останнім місцем реєстрації якої було село Семаківці Городенківської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області, яка склала заповіт на все належне їй майно на ім`я його дочки [PERSON] . Він, [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини по закону та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом (на обов`язкову частку), так як його частка у спадщині забезпечена за рахунок іншого спадкового майна. Інших спадкоємців, які мають право на\~обов`язкову\~частку у\~спадщині спадкодавця [PERSON] , судом не встановлено. Приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я., на виконання ухвали суду, надала належним чином завірену копію спадкової справи № 211/2024 (номер у Спадковому реєстрі № 72870175), заведену після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на підставі заяви спадкоємця за заповітом [PERSON] від 21.08.2024, поданої, у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України. Приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. 29.04.2025: - [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0,0715 га, кадастровий номер 2621684601:01:002:0303, за земельними угіддями рілля, яка розташована в урочищі «Під лісом» в селі Семаківці Городенківської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що належала померлій [PERSON] . - [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0,1466 га, кадастровий номер 2621684601:01:001:0301, цільове призначення будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруж (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] . - [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0,2054 га, кадастровий номер 2621684601:01:001:0043, за земельними угіддями рілля, яка розташована в урочищі «за городами, ІІ перія» в селі Семаківці Городенківської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що належала померлій [PERSON] . - [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0,2099 га, кадастровий номер 2621684601:01:001:0167, за земельними угіддями рілля, яка розташована в урочищі «Під могилою» в селі Семаківці Городенківської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що належала померлій [PERSON] . - [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0,6277 га, кадастровий номер 2621684600:03:001:0233, за земельними угіддями рілля, яка розташована за межами села Семаківці Городенківської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій [PERSON] . До складу спадщини [PERSON] входить\~також 1/2\~частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець,\~який прийняв\~спадщину,\~у складі\~якої є\~майно та/або\~майнові права,\~які обтяжені,\~та/або\~нерухоме майно\~та інше\~майно,\~щодо якого\~здійснюється державна\~реєстрація,\~зобов`язаний звернутися\~до нотаріуса\~або в\~сільських населених\~пунктах -\~до уповноваженої\~на це\~посадової особи\~відповідного органу\~місцевого самоврядування\~за видачею\~йому свідоцтва\~про право\~на спадщину\~на таке\~майно. При зверненні [PERSON] доприватного нотаріуса\~Коломийського районного\~нотаріального округу\~Стефурак Н.Я.щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , нотаріус відмовила, у зв`язку із тим, що померлій належала тільки частка в житловому будинку, яка конкретно не визначена, що доводиться копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.04.2025. Відповідно до положень\~ст. 317 Цивільного кодексу України\~власникові\~\~ належать права володіння, користування та розпорядження майном. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку. Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. З матеріалів справи\~\~вбачається, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , належав до\~колгоспного двору,\~головою якого\~була [PERSON] ;\~станом на\~15.04.1991\~були зареєстровані\~та проживали:\~ [PERSON] та\~ [PERSON] .\~Кожному\~\~із них\~належала частка\~\~в\~спадковому\~\~житловому будинку\~по \~частці \~кожному.\~Проте,\~частки\~\~в колгоспному\~дворі не\~виділялися.\~\~\~Судом\~встановлено,\~що спадщину\~після смерті [PERSON] прийняла спадкоємець за заповітом - [PERSON] . Через реєстрацію житлового будинку як колгоспного двору, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч. 3\~ст. 1296 ЦК України. Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).\~Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.\~ Статтею 369 ЦК України\~передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст.\~372\~ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦПК України). Частки у\~праві спільної часткової власності\~вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ч. 1 ст. 357 ЦПК України). Відповідно до ст.\~361\~ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена. Судом\~встановлено,\~що частка\~у майні\~колгоспного двору\~належить [PERSON] , у силу закону. Неоформлення права власності документально не позбавляє їх права на належну їм частку у майні колгоспного двору. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що: -\~позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, а саме\~\~за позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) слід визнати\~\~право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , успадковану нею після смерті баби [PERSON] . В іншій\~частині позову [PERSON] відмовити; - зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають\~до задоволення,\~а саме\~\~за\~відповідачем за\~первісним позовом\~(позивачем\~за зустрічним\~позовом)\~слід визнати\~\~право\~власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що\~належала йому як колишньому члену колгоспного двору. При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі\~ст.ст.\~120,\~123,\~563\~ЦК УРСР\~(1963\~р.),\~ ст.ст. 316, 317, 328, 331, 392, 1216, 1217, 1220, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297, 355-356, 368-370, 372 ЦК України,

Outcome: partial