Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Представник позивача адвокат Турчиняк Ярослав Ігорович звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» 5745,72\~грн. боргу за надані послуги з розподілу природного газу за період вересень 2023\~р. листопад 2024\~р.; стягнути стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» сплачений судовий збір в розмірі 2422,40\~грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» з 01.09.2023 року надає послуги з розподілу природного газу населенню, в тому числі відповідачу за адресою: [ADDRESS] , якими вона користується. Відповідні послуги надаються на підставі типового договору розподілу природного газу, що затверджений постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015 року, який є публічним, та його умови розміщені на офіційному сайті позивача. На виконання вимог договору, позивачем надаються послуги з розподілу газу,однак відповідач належним чином не виконує своїх обов`язків щодо оплати послуг з розподілу природного газу, що й спричинило виникнення заборгованості. Станом на момент подання цього позову у відповідача існує заборгованість за послуги з розподілу природного газу у розмірі 5745,72\~грн. за період з вересня 2023 року по листопад 2024 року. У зв`язку із наведеним просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.04.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача\~Турчиняк\~Я.\~І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечив, додатково зазначив, що доказів на підтвердження права власності відповідачем будинку, за адресою якого нарахована заборгованість по оплаті за надані послуги з розподілу природного газу, у позивача немає, однак вважає, що, якщо б у будинку змінився власник, то відповідач повинна була б самостійно повідомити позивача про це. Зазначив, що факт отримання послуг саме [PERSON] підтверджується довідкою про подання показів газового лічильника по особовому рахунку з програми Gasolina, відповідно до якої вказаний рахунок належить відповідачу. Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялась про розгляд справи, зокрема на 01.05.2025 та 04.07.2025. Про призначення судових засідань на 01.05.2025 та 04.07.2025 відповідач повідомлялась шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі\~ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у її відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно з частиною 8\~статті 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини 4\~статті 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частиною 1\~статті 280 ЦПК України\~передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку. Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає\~Закон України «Про ринок природного газу». Відповідно до\~ст.\~1 Закону України «Про ринок природного газу»\~побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»). Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу»\~передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Львівська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» є оператором газорозподільної системи та здійснює діяльність з розподілу природного газу. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у Львівській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований побутовий споживач [PERSON] , особовий рахунок якого № [NUMBER] (а.с.11). Відповідно до розрахунку заборгованості у споживача за особовим рахунком № [NUMBER] за період з 01.09.2023 року по 30.11.2024 року сума заборгованості за послуги розподілу природного газу складає 5745,72\~грн. (а.с.10). Взаємовідносини між споживачами природного газу та Оператором ГРМ регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим\~постановою НКРЕКП за №2494 від 30.09.2015, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №2496 та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим\~постановою НКРЕКП за №2498 від 30.09.2015. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, споживачі, в тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей\~633,\~634,\~641,\~642ЦК України\~за формою Типового договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу (пункт 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем). Відповідно до пункту 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Згідно з пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Пунктом 2.1 розділу ІІ Типового договору розподілу природного газу, затвердженого\~постановою НКРЕКП за №2498від 30.09.2015\~(далі Типовий договір) визначено, що за цим договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість, у розмірі, строки та порядку визначені цим Договором. Згідно з п 6.6 Типового договору, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Оператора ГРМ та в будь-який не заборонений законодавством спосіб. Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 5 частини два статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до\~ст.526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Згідно з п.п.1, 3 ст.\~9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.1\~ст.64 ЖК України,\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним. користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Також, згідно з ст.\~160 ЖК України,\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1014760 від 07.01.2025 [PERSON] не знайдено. 09.01.2025 до суду надійшла відповідь виконавчого комітету Стрийської міської ради за вих.№3.23 від 07.01.2025, згідно якої інформація про місце реєстрації громадянки [PERSON] в реєстрі Стрийської ТГ відсутня. 02.04.2025 до суду надійшла відповідь від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області про місце реєстрації відповідача, згідно якої\~\~ [PERSON] , зареєстрованою не значиться. Позивач не надав жодних доказів, які підтверджують право власності відповідача на будинок, за адресою якого утворилась заборгованість. Окрім того, наданий позивачем розрахунок заборгованості за послуги розподілу природного газу та довідка про подання показів газового лічильника по особовому рахунку з програми Gasolina не є достатніми доказами того, що саме відповідач є споживачем послуг, які надаються по особовому рахунку № [NUMBER] . Статтею 80 ЦПК України\~передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Із змісту позиції Верховного Суду від 17.05.2021 року, викладеній у справі №309/2340/15-ц вбачається, що відповідно до частин першої, третьої\~статті 13ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною першою\~статті 48 ЦПК України\~визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Враховуючи викладене, а також те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідач [PERSON] є споживачем природного газу, зареєстрована, проживає чи є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. З огляду на вимоги ч.1\~ст.141 ЦПК України,враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, то сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн. відшкодуванню не підлягає.

Outcome: dismissed