Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» звернулося в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20\~860,50 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги банк зазначає, що 08.01.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z62.00300.004760873 відповідно до умов якого, банк надав Клієнту грошові кошти в сумі 14603,00 грн на 24 місяці зі сплатою банку річної змінюваної процентної ставки, яка на день укладення кредитного договору становила 15,00% річних, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кошти на умовах, встановлених договором. Одночасно з укладенням кредитного договору Клієнт уклав з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна страхування життя» договір добровільного страхування, розмір страхового платежу становить 1\~904,74 грн. Клієнт частково виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту та оплати нарахованих комісій в розмірі 6\~116,54 грн. 16 листопада 2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» було укладено договір факторингу № 16/11-23. У подальшому 29.12.2023 року між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 29/12-23, за умовами якого право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 01.08.2019 року №Z62.00300.004760873 перейшло до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ». В порушення норм закону та умов договору [PERSON] отримавши кредитні кошти, зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 20\~860,50 грн., з яких: 12\~096,11 грн. заборгованість за основним боргом; 5\~793,50 заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 2\~366,56 грн. інфляційні втрати; 604,33 гр. три проценти річних. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором від 08.01.2019 року №Z62.00300.004760873 в розмірі 20\~860,50 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн., а також оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку та оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 5200,00 грн. Ухвалою суду від 04.10.2024 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті\~279\~та частини 8 статті\~178 ЦПК України. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, у зв`язку з чим згідно з ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 08.01.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z62.00300.004760873. Кредитний договір був підписаний позичальником власноручно. Від імені банку договір був підписаний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та відтиску печатки банку, відтворений за допомогою технічного пристрою. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на власні потреби в сумі 14\~603,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується повернути кредит разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості). Відповідно до умов договору кредит надається шляхом зарахування коштів на банківський рахунок позичальника, що відкривається банком. Згідно п.1.2 кредитного договору, сторони погодили, що строк кредитування становить 36 місяців, тобто до 08.01.2021 року включно. Відповідно до п.1.3., 1.4. кредитного договору позичальник за користування кредитом сплачує банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладання кредитного договору становила 15.00% річних. Одночасно з укладенням кредитного договору позичальник уклав з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна страхування життя» договір від 08.01.2019 року добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 1\~904,74 грн. Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 14\~603,00 гривень, з яких був сплачений на рахунок ПрАТ «СК «ПЗУ Україна страхування життя» страховий платіж від імені позичальника в сумі 1\~904,74 грн. У подальшому позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Позичальник сплатив банку лише 6\~116,54 гривень. Останній платіж проведено 14.08.2019. Строк, на який було надано кредит за договором сплив 08.01.2021р. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. У зв`язку із зазначеним, станом на 08.01.2021 сформувалася наступна заборгованість позичальника перед банком за договором: заборгованість за основним боргом в сумі 12\~096,11 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 5\~793,50 грн., що разом становить 17\~889,61 грн. Станом на 16.11.2023 року розмір заборгованості за основним боргом і відсотками не змінився. 16 листопада 2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до\~ [PERSON] за кредитним договором №Z62.00300.004760873 від 08.01.2019р. 29 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу №29/12-23, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до\~ [PERSON] за кредитним договором №Z62.00300.004760873 від 08.01.2019р. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Отже, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», відповідно до договору факторингу №29/12/23 від 29.12.2023 року, перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z62.00300.004760873 від 08.01.2019р року. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором №Z62.00300.004760873від 08.01.2019р. сформованої первісним кредитором (АТ «Ідея Банк») станом на 16.11.2023 заборгованість боржника/позичальника становить: -заборгованість за основним боргом в сумі 12\~096,11 грн.; -заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 5\~793,50 грн., що разом становить 17\~889,61 гривень. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги - 16.11.2023. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 1ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У договорі встановлений строк користування кредитом 24 місяці. У цей строк відповідач [PERSON] зобов`язана була повернути АТ «Ідея Банк» суму кредиту. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Як встановлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором №Z62.00300.004760873від 08.01.2019 у розмірі 17\~889,61 грн., з яких 12\~096,11 грн. - заборгованість за основним боргом; 5\~793,50 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. Щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних суд зазначає наступне. Згідно із ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 18 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного\~Кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Строк дії договору сплив 08.01.2021. Позичальником в узгоджені строки погашення кредиту в повному обсязі не здійснено, у зв`язку з чим у кредитора виникло право нарахування інфляційних витрат за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, передбачених\~ст. 625 ЦК України. Відповідно до п. 18 Прикінцевих і\~Перехідних Положень ЦК України,\~кредитор має право правомірно нарахувати і вимагати сплати індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми за період, починаючи з наступного дня з дати закінчення строку дії кредитного договору 09.01.2021 і до 23.02.2022 включно. З наданого позивачем розрахунку встановлено, що він проведений з дотриманням норм закону, а тому підлягає до стягнення з боржника в сумі 2\~366,56 грн. інфляційні витрати та 604,33 грн. три проценти річних. Щодо вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до постанови Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19), витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. За приписами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати позивача на правничу допомогу складають 5200,00 грн. і підтверджуються наступними доказами: Договором про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року, укладеним між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС», Прейскурантом до Договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01 квітня 2024 року, Актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 4 від 12 серпня 2024 року з якого вбачається, що ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» передало, а Адвокатське об`єднання «АЛЬЯНС ДЛС» отримало в роботу реєстр прав вимоги щодо боржника [PERSON] за кредитним договором та останнє надало послуги з проведення юридичного та фінансового аналізу Боржника, складання, підписання та подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника. Відповідач не заявила клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, не довела необґрунтованість витрат на правову допомогу. Заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для позивача, а тому підлягає задоволенню. Підстав для зменшення розміру заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу суд не вбачає. Окрім того, зі списку згрупованих відправлень від 26.08.2024 року та опису вкладення вбачається, що ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» на виконання вимог ст. 43, 177 ЦПК України направило на поштову адресу відповідача пакет документів. Плата за пересилання документів становить 45,00 грн. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Оскільки надіслання позовної заяви з додатками відповідачу є обов`язком позивача у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет, то суд знаходить, що витрати позивача на пересилання позивачу позовної заяви з додатками в сумі 45,00 грн. є процесуальними витратами, які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі у сумі 20\~860,50 грн., відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн., понесені позивачем витрати зі сплати правової допомоги у розмірі 5 200,00 грн. та витрати на поштове повідомлення у розмірі 45,00 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до Постанови КЦС ВС від 30.09.2022 року за № 761/38266/14, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть, у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулося у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явилися всі учасники такої справи.

Outcome: approved