Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

22.05.2025 представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачка є абонентом ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» по споживанню послуг з централізованого опалення, послуг з постачання теплової енергії. За адресою [ADDRESS] , опалювальною площею 45,4 кв.м користувачем якої є відповідач, особовий рахунок (абонентський номер) за № [NUMBER] , рахується заборгованість з травня 2022 по квітень 2025 становить: 32198, 14 грн за спожиту теплову енергію та 29,40 грн за абонентське обслуговування. Також вказує, що відповідачка є власницею квартири за вказаною адресою на підставі на підставі свідоцтва про спадщину від 05.06.2019. Між сторонами був укладений публічний договір про надання послуг з постачання теплової енергії. Проте споживачка не проводить оплату в належному обсязі за спожиту теплову енергію та плату за абонентське обслуговування, у зв`язку з чим за період з травня 2022 по квітень 2025 включно виникла заборгованість за надані послуги з теплопостачання у сумі 32198, 14 грн і за цей же період виникла заборгованість з оплати за абонентське обслуговування у сумі 29,40 грн. На неодноразові попередження, що друкуються щомісячно у відповідному полі платіжної квитанції про необхідність погашення існуючої заборгованості, відповідачка не реагує, що і стало підставою для звернення до суду. 27.05.2025 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи, відзив в установленому законом порядку відповідачка не подала. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.06.2019 належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 12). Відповідно до ч 1\~ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. За ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Пунктами 33-35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених\~постановою КМУ від 21 серпня 2019 року за №830, передбачено, що плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем складається з: - плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; - плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; - плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 №630, що діяли на момент виникнення правовідносин, (далі\~Правила №630), послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг, у порядку і випадках, визначених законом. Згідно з ч. 1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Згідно з ч. 5\~ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Нормою ч. 1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Встановлено, що ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» надавало відповідачці, яка є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , послуги з централізованого опалення. Розрахунки за спожиті комунальні послуги проводилися відповідно до тарифів встановлених рішеннями виконавчого комітету Охтирської міської ради. Таким чином, зазначені обставини дають підстави для висновків про те, що між позивачем і відповідачами, що є власниками квартири, склалися договірні відносини щодо надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого опалення. Відповідно до положень\~ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 162 Житлового кодексу Української РСР\~передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з п. 39 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених\~постановою КМУ від 21 серпня 2019 року за №830, споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг. Статтями\~19,\~25 Закону України «Про теплопостачання»\~встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Відповідачка в повному обсязі користувалася послугами та фактично отримувала теплову енергію, претензії щодо надання неякісних послуг з теплопостачання відповідачка не пред`являла . Вирішуючи спір по суті, суд дійшов висновку, що позивачем правильно нарахована сума заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , яка становить 32198,14 грн та 29,40 грн за абонентське обслуговування. Належними та допустимими доказами розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, суд дійшов висновку, що в даному випадку позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Також з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача в рахунок відшкодування судових витрат 3028,00 грн судового збору сплаченого при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved