Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставлене майно. Свої вимоги мотивує тим, що 14 грудня 2023 року між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] укладено споживчий кредитний договір №141223013, за умовами якого, відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 667\~776 грн. 00 коп., строком на 84 місяці, з кінцевим терміном повернення не пізніше 13 грудня 2030 року, для придбання транспортного засобу Honda, E [NUMBER] , [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у томі числі процентів у терміни, передбачені даним кредитним договором. У забезпечення зобов`язань за вищевказаним кредитним договором між банком, [PERSON] та [PERSON] 14 грудня 2023 року було укладено Договір поруки №141223013-1п. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено Договір застави від 14 грудня 2023 року, згідно з яким предметом застави визначено транспортний засіб Honda, комерційний опис E NS1, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , а зобов`язанням виконання умов договору про споживчий кредит №141223013 від 14 грудня 2023 року. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, однак відповідач всупереч взятим\~на \~себе\~зобов`язанням,\~кредит та\~проценти за\~його користування\~в повному\~обсязі та\~своєчасно не\~сплачує,\~чим в\~односторонньому порядку\~порушив умови\~договору.У\~зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, позивач направив на його адресу вимогу про дострокове повернення кредиту, однак протягом встановленого періоду порушення умов договору усунуто не було. Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути\~ солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Закарпатського обласного управління АТ "Ощадбанк" кредитної заборгованості у розмірі 709 838 грн. 72 коп., з яких 632\~557 грн. 53 коп. заборгованість за основним боргом та 77\~281 грн. 19 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; просить звернути стягнення на майно, передане у заставу відповідно до Договору застави майна від 14 грудня 2023 року, укладеного між акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] , а саме: транспортний засіб Honda, комерційний опис E NS1, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , 2023 року випуску, який належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , перед акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії Закарпатського обласного управління АТ "Ощадбанк", за Договором про споживчий кредит №14122013 від 14 грудня 2023, яка станом на 07 травня 2025 року становить 709 838 грн. 72 коп., з яких 632\~557 грн. 53 коп. заборгованість за основним боргом та 77\~281 грн. 19 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, шляхом реалізації предмета застави на публічних торгах із встановленням початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", та стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] сплачений судовий збір. Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2025 року підготовче провадження по даній справі закрито, і справа призначена для розгляду по суті. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. В судовому\~засіданні встановлено,\~що14 грудня 2023 року між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] укладено споживчий кредитний договір №141223013, за умовами якого, відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 667\~776 грн. 00 коп., строком на 84 місяці, під 16,99 % річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 13 грудня 2030 року, для придбання транспортного засобу Honda, E [NUMBER] , [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Згідно з умовами даного Договору, Банк зобов`язаний за умови виконання Умов надання кредиту, надати позичальнику кредит в порядку і на умовах, викладених в цьому Договорі (п.4.1.1 Договору), а позичальник у строки, обумовлені цим Договором, повернути Кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором (п.4.3.1 Договору). Видача кредиту відповідно до п.3.2.1 Кредитного договору здійснюється одноразово у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальнику, з подальшим перерахуванням кредитних коштів на поточний рахунок Продавця Транспортного засобу ТОВ "Енерджи Хаб", код отримувача 44414727, р/р [NUMBER] , відкритий в КБ "АкордБанк", код банку 380634. Відповідно до п.3.3.3 Кредитного договору Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтетними платежами в розмірі 13\~642 грн. 68 коп., шляхом внесення коштів на Поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів/дебетових переказів, надане йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення Основної суми боргу за Кредитом та сплати процентів відповідно до черговості, визначеної цим Договором. Перший ануїтетний платіж Позичальник сплачує до 14 січня 2024 року, а в подальшому не пізніше 14 числа кожного місяця. Останній платіж в рахунок повернення Кредиту та процентів Позичальник зобов`язується здійснити не пізніше дати (терміну) остаточного повернення Кредиту, визначеної цим Договором. Якщо сума платежу, що надійшла в повернення Кредиту, сплати процентів, комісійних винагород (у разі їх встановлення за цим Договором) менша розміру, вказаного у пп.3.3.3. цього Договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати погашення простроченого платежу та нарахованої пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п.9.2. цього Договору. Пункт 3.4.1 Кредитного договору встановлює черговість погашення Зобов`язання позичальником в такому порядку: 1.погашення простроченої заборгованості за Основною сумою боргу за Кредитом (якщо прострочення буде мати місце); 2.погашення прострочених процентів за користування Кредитом (якщо прострочення буде мати місце); 3.погашення строкової заборгованості за Основною сумою боргу за Кредитом; 4.погашення нарахованих строкових процентів за користування Кредитом; 5.сплата пені за непогашення в строк платежів по кредиту (якщо непогашення буде мати місце); 6.сплата штрафів, передбачених цим Договором; 7.погашення простроченої комісійної винагороди за обслуговування Банком кредиту ( у разі встановлення за цим Договором та якщо прострочення буде мати місце); 8.погашення нарахованої строкової комісії за обслуговування банком кредиту ( у разі встановлення за цим договором); 9.сплата інших платежів відповідно до договору (а.с. 18-29). У забезпечення зобов`язань за Кредитним договором №141223013 між банком, [PERSON] та [PERSON] , 14 грудня 2023 року було укладено Договір поруки №141223013-1п, за умовами якого фінансовим поручителем [PERSON] є [PERSON] , яка на добровільних засадах взяла на себе зобов`язання перед кредитором відповідати у повному обсязі за зобов`язаннями [PERSON] щодо повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій у розмірі та у порядку, визначених кредитним договором. Згідно з п.2.1 Договору поруки, поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору та додаткових договорів до нього. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання Зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку та строки, визначені кредитним договором, у тому числі, але не виключно у разі: 2.2.1 часткового невиконання Боржником Зобов`язання, зокрема, щодо сплати процентів та/або повернення частини Кредиту в строки, визначені графіком погашення Кредиту; 2.2.2. невиконання Боржником зобов`язання щодо повернення Кредиту при закінченні строку користування ним; 2.2.3 виникнення підстав для дострокового повного/часткового погашення Зобов`язання позичальника за вимогою Кредитора. Відповідно до 3.2.1. Договору поруки, Поручитель зобов`язується самостійно контролювати дотримання та своєчасне виконання Боржником Зобов`язання перед Кредитором. Пункт 3.2.2. Договору поруки передбачає, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Боржником Зобов`язання в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, Кредитор набуває права вимоги до Боржника і Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним Зобов`язанням, а Поручитель та Боржник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Згідно з п. 3.2.3. Договору поруки, кредитор має право вимагати виконання Зобов`язання за Кредитним договором на власний вибір, як від Боржника і Поручителя спільно, так від будь-якого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково. Відповідно до пункту 3.2.6. Договору поруки Поручитель зобов`язується здійснити виконання порушеного Зобов`язання протягом тридцяти календарних днів з дати отримання вимоги від Кредитора та в обсязі, зазначеному у Вимозі. Відповідно до п 3.2.7. Договору поруки, вимога Кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Зобов`язання в розмірі, визначеному Кредитором у Вимозі. Єдиною підставою для визначення Кредитором в Вимозі розміру Зобов`язання, що підлягають виконанню Поручителем є дані аналітичного обліку і рахунки, що ведуться установою Кредитора для визначення грошових зобов`язань Боржник перед Кредитором за Кредитним Договором (а.с.45-51). В забезпечення зобов`язань за Договором про споживчий кредит №141223013 від 14 грудня 2023 року між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] було украдено договір застави від 14 грудня 2023 року, за яким відповідач, з метою забезпечення належного виконання зобов`язань, передав в заставу транспортний засіб Honda, комерційний опис E NS1, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2023 ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , колір БІЛИЙ (п.2.4 Договору). Відповідно до п.4.1.6 Договору застави Банк, як заставодержатель має право, у випадку не виконання або неналежного виконання Заставодавцем Зобов`язання за Кредитним договором та/або обов`язків за цим договором, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, Законодавством, Кредитним договором, звернути стягнення на Предмет застави і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі, включаючи: основну суму боргу за Кредитом, проценти за користування Кредитом, комісії, неустойки (пені, штрафи) та інші платежі і штрафні санкції, що передбачені та/або випливають із Кредитного договору, а також витрати та збитки, пов`язані із невиконанням або неналежним виконанням Заставодавцем умов Кредитного договору та або цього Договору, витрати Заставодержателя пов`язані з пред`явленням вимоги за Кредитним договором та зі звернення стягнення на Предмет застави за цим Договором (в тому числі витрати, пов`язані з реалізацією Предмета застави та вартість послуг незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності), витрати на утримання і збереження Предмета застави (а.с.36-44). Факт перерахування грошових коштів в сумі 667\~776 грн. 00 коп. \~ТОВ "ЕНЕРДЖИ ХАБ" підтверджується копією платіжної інструкції (МО) 14122013 (№1454934708408) від 14 грудня 2023 року (а.с. 35). Згідно акту прийому-передачі транспортних засобів, ТОВ "ЕНЕРДЖИ ХАБ" передало [PERSON] автомобіль Honda, модель: еNS1, 2023 року виготовлення, кузов № [NUMBER] (а.с. 33). Відповідно до розрахунку заборгованості у [PERSON] перед позивачем, станом на 07 травня 2025 року, виникла заборгованість 709 838 грн. 72 коп., з яких 632\~557 грн. 53 коп. заборгованість за основним боргом та 77\~281 грн. 19 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с. 8-9). 28 березня 2025 року\~на\~адресу [PERSON] та [PERSON] банком надсилалась вимога\~про\~погашення всієї суми заборгованості\~на\~загальну суму 695 215 грн. 72 коп. Поштове відправлення відповідачі отримали особисто 02 квітня 2025 року. Однак, відповідачами така вимога була проігнорована та не виконано зобов`язання за Кредитним договором №141223013 від 14 грудня 2023 року (а.с. 54, 55). V. Оцінка Суду. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст.1050 ЦК України, передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1. ст.625 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків (ст.611 ЦК України). Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Тобто, припинення нарахування передбачених договором процентів та неустойки можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором; пред`явлення вимоги в порядку ч.2 ст.1050 ЦК України. Якщо кредитний договір має домовленість, що передбачає закінчення строку кредитування поверненням позичальником кредитних коштів і кредитор не направляв у порядку ч.2 ст.1050 ЦК України вимогу, а вживав інші заходи досудового врегулювання, то за таких обставин слід дійти висновку про правомірність нарахування банком процентів за користування кредитними коштами боржником. Іншими словами, якщо немає вимоги, оформленої відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, та немає строку закінчення кредитного договору, то нарахування процентів банком можливе до повернення позичених коштів. Саме такі висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 (провадження №14-10цс18), від 04.07.2018 (провадження №14-154цс18), від 31.10.2018 року (провадження №14-318цс18). Однак, з матеріалів справи вбачається, що 28 березня 2025 року,\~на\~адресу [PERSON] та [PERSON] банком надсилалась вимога\~про\~ погашення всієї суми заборгованості\~на\~загальну суму 695\~215 грн. 72 коп. Тому враховуючи вище наведене, можна зробити висновок про те, що відсотки, які нараховувались з 28 березня 2025 року по 05 травня 2025 року, були неправомірно нараховані банком. Тобто, у зв`язку з невиконанням позичальником [PERSON] встановленого кредитним договором обов`язку повернення кредиту частинами, АТ "Державний ощадний банк" використав право передбаченої ч.2 ст.1050 ЦК України вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, змінивши на власний розсуд умови зобов`язання щодо строку дії договору та періодичності платежів, а відтак строк виконання зобов`язання є таким, що настав 28 березня 2025 року. Право банку нараховувати передбачені кредитним договором проценти, припинилося у зв`язку з пред`явленням до відповідача вимоги про дострокове повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Тому, позовні вимоги банку, про стягнення заборгованості за процентами з 28 березня 2025 року безпідставні та задоволенню не підлягають. Вирішуючи вимоги позивача про звернення стягнення на майно, передане в заставу, суд приймає до уваги наступне. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Правові наслідки невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, визначені статтею 589 ЦК України, за змістом якої у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Положеннями ч. 1 ст. 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1статті 591 ЦК України визначено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом; порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Статтею першою Закону України "Про заставу" визначено, що застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання або в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Частинами 1, 7 ст. 20 Закону України "Про заставу", визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п`ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ст. 28 Закону України "Про заставу", застава припиняється в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно. Разом із тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зокрема продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Судом встановлено, що вимоги основного зобов`язання відповідачем не виконано, заборгованість за кредитним договором не погашено, відтак, зважаючи на умови Договору застави та Закону України "Про заставу", позивач набуває право звернення стягнення на предмет застави. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач доказів щодо погашення заборгованості за кредитним\~договором не надав, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача\~695\~215 грн. 72 коп. та звернути стягнення на майно, передане у заставу відповідно до Договору застави майна від 14 грудня 2023 року, укладеного між акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] , а саме: транспортний засіб Honda, комерційний опис E NS1, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , 2023 року випуску, який належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , перед акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії Закарпатського обласного управління АТ "Ощадбанк", за Договором про споживчий кредит №14122013 від 14 грудня 2023, яка станом на 07 травня 2025 року становить 695\~215 грн. 72 коп., з яких 632\~557 грн. 53 коп. заборгованість за основним боргом та 62 658 грн. 19 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, шляхом реалізації предмета застави на публічних торгах із встановленням початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 10 428 грн. 24 коп.

Outcome: partial