Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

Діючи як представник, в інтересах [PERSON] , адвокат Софронкова Надія Олександрівна, звернулася до Київського районного суду м.Одеси з позовом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 29 травня 1971 року ВДРАЦС Одеського міського управління юстиції, актовий запис 1645. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді від 11.06.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В матеріалах справи міститься заява представника позивача адвоката Софронкова Н.О. щодо розгляду справи за її та позивача відсутності, в якій вона позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання надала заяву про згоду з позовом, в якій не заперечує проти розірвання шлюбу та розгляду справи за її відсутності. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29.05.1971 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1645, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 17.05.2025 Приморським ВДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Щодо наявності між сторонами спору про поділ майна в позові не йдеться. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved