Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 16.06.2025 ухвалено рішення, яким позов задоволено; ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за несплату аліментів в розмірі 118\~142 (сто вісімнадцять тисяч сто сорок два) грн 55 коп.; стягнути з [PERSON] 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору в дохід спеціального фонду Державного бюджету України. 23.06.2025 представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 5\~000 грн. На підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України\~суд здійснює розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без виклику учасників справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. У постанові Верховного Суду від 11.09.2024 в справі № 710/1367/20 (провадження № 61-18295св23), в додатковій постанові Верховного Суду від 11.09.2024 в справі № 904/1101/23, в ухвалі Верховного Суду від 10.04.2024 в справі № 638/6853/21 (провадження № 61-16912св23), у постанові Верховного Суду від 06.01.2025 в справі № 199/3188/23 (провадження № 61-13811св24) зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, зокрема і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів. Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19.02.2020 в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Про подання доказів понесення витрат на правову допомогу, але за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, роз`яснено судам і в пункті 102 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Звертаючись до суду з позовною заявою представник позивача в позовній заяві зазначила, що орієнтовний розрахунок судових витрат складається з витрат на правову допомогу в розмірі 5\~000 грн та зазначила про необхідність їх розподілу, тобто зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат у частині витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів (ухвалення судового рішення) у справі. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень ч.ч. 1, пп 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За приписами ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивачем заявлено про відшкодування за рахунок відповідача 5\~000 грн витрат на професійну правничу допомогу, у підтвердження чого надано: договір про надання правової допомоги №\~16 від 13.03.2025, предметом якого є надання Адвокатським об`єднанням „ЛЕКС ВЕКТОР усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у справі про стягнення пені за несплату аліментів, яка розглядатиметься у Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області. За послуги, що надаються Адвокатським об`єднанням клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 5\~000 грн; акт про надання послуг № 1 від 20.06.2025 відповідно до договору про надання правової допомоги №\~16 від 13.03.2025, згідно якого послуги надані в повному обсязі. Претензій у клієнта щодо якості наданих послуг виконавця немає. Вартість наданих послуг 5\~000 грн; рахунок на оплату за юридичні послуги на загальну вартість 5\~000 грн; ордер про надання правничої допомоги [PERSON] Адвокатським об`єднанням „ЛЕКС ВЕКТОР, зокрема адвокатом Лазор Уляною Миколаївною; свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Лазор Уляни Миколаївни. У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 (адміністративне провадження № К/9901/27657/20) зазначено, що щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, Суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена „для визначення розміру витрат, в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже, є визначеним. При вирішенні питання щодо розміру стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у Постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22, про те, що суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Заперечень проти суми витрат на правову допомогу від відповідача не надходило. З урахуванням вищенаведених доводів та мотивів, з огляду на те, що суд,

Outcome: approved