Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.07.2024 в місті Києві по проспекту Валерія Лобановського в районі будинку № 119 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю належного йому транспортного засобу Ravon, д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля Mercedes, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засобі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 20.09.2024 у справі №752/17078/24 винуватцем ДТП визнано [PERSON] . 30.07.2024 він звернувся до ПрАТ «СК «УСГ», у якого була застрахована цивільна відповідальність водія Mercedes, д.н.з. [NUMBER] , з повідомленням про настання страхового випадку. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику Ravon, д.н.з. [NUMBER] , № 4133 від 08.09.2024, зробленого на замовлення ПрАТ «СК «УСГ», вартість матеріального збитку становить 52968,46 грн. 24.09.2024 ПрАТ «СК «УСГ» перерахувало страхове відшкодування у повному розмірі. Відповідно до видаткової накладної від 21.08.2024 вартість деталей, які підлягали заміні внаслідок ДТП, складає 29592 грн. Вартість ремонту пошкодженого автомобіля Ravon, д.н.з. [NUMBER] , склала 86100 грн. Таким чином, ним понесено значно більші витрати на ремонт пошкодженого транспортного засобу, аніж отримане страхове відшкодування. Крім того, йому також нанесена моральна шкода, яка полягає у перенесенні неприємних та шокуючих емоцій, зухвалої та грубої поведінки відповідача після ДТП, погіршенні сну, порушенні нормального способу життя, вимушеному докладанні зусиль для захисту та відновленню порушених прав. Розмір моральної шкоди він оцінює у 58376, 46 грн. Просив стягнути [PERSON] на свою користь різницю між фактичним розміром майнової шкоди та страховою виплатою у розмірі 62723,54 грн., моральну шкоду у розмірі 58376,46 грн. та судові витрати. 11.03.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, яка повернулася на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 30.07.2024 в місті Києві по проспекту Валерія Лобановського в районі будинку № 119 сталася ДТП за участю транспортного засобу Ravon, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля Mercedes, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засобі отримали механічні пошкодження. Власником транспортного засобу Ravon, д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Голосіївського районного суду міста Києва №752/17078/24 від 20.09.2024. Станом на 30.07.2024 цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу Mercedes, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована за полісом №ЕР-220802651 в ПАТ «СК «УСГ». 30.07.2024 [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «УСГ» з повідомлення про ДТП. Відповідно до видаткової накладної №СТ000006940 від 26.08.2024 вартість нових деталей, які підлягали заміні внаслідок ДТП, складає 29592 грн. Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №4133 від 08.09.2024, дата оцінки 16.08.2024/30.07.2024, проведена ФОП [PERSON] на замовлення ПАТ «СК «УСГ», розмір матеріального збитку, завданого транспортному засобу Ravon, д.н.з. [NUMBER] , становить 52968,46 грн., коефіцієнт фізичного зносу - 39%. 23.09.2024 між ПАТ «СК «УСГ» та [PERSON] було підписано протокол-узгодження про розмір страхового відшкодування, відповідно до якого сторони дійшли згоди, що розмір суми страхового відшкодування дорівнює 52968,46 грн. Відповідно до рахунку - фактури №СФ-0000025 від 07.12.2024 сума до сплати за відновлювальний ремонт транспортного засобу Ravon, д.н.з. [NUMBER] , складає 86100 грн. 07.12.2024 [PERSON] на підставі рахунку - фактури №СФ-0000025 від 07.12.2024 сплатив на рахунок ФОП [PERSON] грошові кошти у розмірі 86100 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 2.79964597.1. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 1 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом першим частини другої статті 22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Пунктом 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Судом встановлено, що з вини відповідача сталась ДТП, в якій був пошкоджений автомобіль, власником якого є позивач. Фактична вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Ravon, д.н.з. [NUMBER] , становила 115692 грн. (29592 грн. (вартість деталей, які підлягали заміні) + 86100 грн. (вартість відновлювального ремонту) = 115692 грн.) ПАТ «СК «УСГ» виплатило страхове відшкодування позивачу в розмірі 52968,46 грн., розмір якого визначив страховик та розмір якого був узгоджений з позивачем, про що складений 23.09.2024 протокол-узгодження про розмір страхового відшкодування. Різниця між фактичним розміром шкоди без ПДВ і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 62723,54 грн. (115692 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 52968,46 грн. (страхове відшкодування) = 62723, 54 грн.). Проте суд зауважує, що у разі узгодження потерпілим суми страхового відшкодування зі страховою компанією, деліктне зобов`язання між потерпілим та особою, яка завдала шкоди, припиняється внаслідок виконання. Таке узгодження свідчить про те, що потерпілий вважає цю суму достатньою для покриття завданих збитків та означає, що потерпілий не може вимагати додаткового відшкодування від винуватця ДТП. Враховуючи, що позивач узгодив суму страхового відшкодування в розмірі 52968,46 грн., яка була повністю виплачена йому страховою компанією, то він не може вимагати стягнення з відповідача різниці між вартістю відновлювального ремонту та страховою виплатою. Таким чином, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 58376,46 грн. суд відзначає наступне. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок, а відповідач доводить відсутність протиправності та вини; завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. У постанові КЦС Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 263/16183/18 суд зазначив, що при визначенні розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди судова колегія приймає до уваги розмір завданої моральної шкоди та її тривалість. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 372/2085/16-ц (провадження № 61-18385св19) зазначено, що: «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що моральна шкода підлягає відшкодуванню за наявності у діях особи, яка заподіяла таку шкоду складу цивільного правопорушення, елементами якого є заподіяна шкода, встановлення факту протиправної поведінки такої особи, наявності причинного зв`язку між ними та вини заподіювача шкоди». Як вже було встановлено судом з вини відповідача сталась ДТП, в якій був пошкоджений автомобіль, власником якого є позивач. Оцінюючи доводи, якими позивач обґрунтував стягнення моральної шкоди, враховуючи ступінь понесених моральних страждань та переживань, порушення нормального способу життя, вимушеного докладання зусиль для захисту та відновленню порушених прав, суд вважає, що позивач правомірно вимагає відшкодування моральної шкоди з [PERSON] . Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача, суд вважає достатнім стягнути 3000 грн., що відповідає вимогам розумності та справедливості з урахуванням встановлених судом обставин, за яких вона була спричинена. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2,48%) в сумі 30,04 грн.

Outcome: partial