Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

Адвокат Карпова\~О.В.\~в інтересах\~ [PERSON] \~звернулася в\~суд з\~заявою до\~ [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] , визначеного згідно судового наказу №462/6257/22 від 16.11.2022 року виданого Залізничним районним судом м.Львова, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше\~ десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.11.2022 року. В обґрунтування\~позову покликається\~на те,\~що 05\~березня 2000\~року він\~зареєстрував шлюб\~з відповідачкою.\~Від шлюбу\~вони мають\~ троє\~дітей: повнолітня [PERSON] , [INFO] , малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду\~від 07.10.2022\~шлюб між\~сторонами розірвано. У зв?язку із повномасштабним вторгненням, тоді ще дружина з дітьми переїхали в Республіку Польща на нетривалий період, де позивач постійно їх провідував та брав активну участь у вихованні дітей. І на час винесення вищевказаного судового наказу про стягнення аліментів матір з дітьми проживали в Республіці Польща. Згодом матір?ю його дітей було прийнято рішення про переїзд до м.Штутґарт (Німеччина), однак донька [PERSON] з лютого 2024 року фактично проживає із позивачем. [PERSON] самостійно займається вихованням [PERSON] , оплачує усі потреби дитини. Зазначає, що висновком Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації від 11.09.2024 визначено місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] .\~Враховуючи положення\~ст.180\~СК України,\~а саме\~те,\~що аліменти\~сплачуються тому\~з батьків\~з ким\~проживають діти,\~та враховуючи\~те,\~що малолітня [PERSON] , [INFO] проживає разом\~з батьком,\~тому просить\~позов задовольнити,\~припинити стягнення\~з нього\~аліментів визначеного згідно судового наказу №462/6257/22 від 16.11.2022 року виданого Залізничним районним судом м.Львова. Ухвалою суду від 27.12.2024\~року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 21.01.2025 від представника відповідача [PERSON] адвоката Шкарупська-Баранової Н.Б. надійшла заяву про визнання позову. Зазначає, що Відповідачка [PERSON] визнає ту обставину, що станом на теперішній час їхня спільна з позивачем неповнолітня донька, [PERSON] , [INFO] проживає разом із батьком [PERSON] . При цьому, інша їхня спільна з позивачем неповнолітня донька, [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю. Також відповідачка визнає той факт, що той з батьків, з ким проживає дитина, повністю цю дитину утримує. Таким чином, відповідачка утримує неповнолітню доньку [PERSON] , а позивач - [PERSON] . Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 27.02.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, адвокат Карпова О.В. подав до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, однак її предстаник адвокат Шкарупська-Баранова Н.Б. подала до суду клопотання про розгляд справи без участі сторони відповідача, позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів визнає. Відповідно до ст.206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення\~ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу та ухвалити рішення у справі. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5\~ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 02.07.2025, є дата складення повного судового рішення\~07.07.2025. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Суд встановлено,\~що сторони\~у справі\~перебували зареєстрованому\~шлюбі,\~який було\~розірвано рішенням\~Залізничного районного\~суду м.Львова\~від 07\~жовтня 2022\~року.\~Від даного\~шлюбу,\~у них\~народилось троє\~дітей:\~повнолітня [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~малолітні [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] , [INFO] , що сторонами не оспорюється. Судовим наказом від 16.11.2022 Залізничного районного суду м.Львова у справі №462/6257/22 вирішено стягувати із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї третьої заробітку / доходу/ платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 15 листопада 2022 року. Малолітня [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] , проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом фактичного місця проживання особи за №2401-вих.75518 від 28.05.2024. Згідно з Висновком Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації від 11.09.2024 №260001-вих.129323 визначено місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] , разом з батьком, [PERSON] . Відповідно до складеного державним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментах станом на 10.10.2024 року щодо [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] було сплачено аліменти в розмірі 117109,75 грн, заборгованість становила 0,00 грн. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] визнає ту обставину, що станом на теперішній час їхня спільна з позивачем неповнолітня донька, [PERSON] , [INFO] проживає разом із батьком [PERSON] . При цьому, інша їхня спільна з позивачем неповнолітня донька, [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю. Таким чином, відповідачка утримує неповнолітню доньку [PERSON] , а позивач - [PERSON] . До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України. Статтями 180, 181\~Сімейного\~кодексу\~України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В даному випадку, позивач наводить обставини, які мають істотне значення для вирішення питання щодо припинення стягнення з нього аліментів на утримання дітей, оскільки [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачем та повністю перебуває на його утриманні, проти чого не заперечує відповідачка [PERSON] . Відповідно до п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу\~статей 267\~-\~271\~СК\~України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на її утримання, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів.\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а\~ст.273 СК України\~додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями\~ст.273 СК України\~має на меті скасування їх присудження. У зв`язку із зазначеним, з урахуванням предмета спору в частині припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Судом встановлено судом, що [PERSON] , [INFO] , не проживає з матір`ю [PERSON] , на користь якої були стягнуті аліменти, а проживає зі своїм батьком батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дітей. Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то стягнення аліментів має бути припинено з дати подання позову до суду, тобто з 04.12.2024. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають частковому задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір на загальну суму 1211 грн 20 коп. Частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, 50 % судового збору слід повернути позивачці з державного бюджету, а саме 605,60 грн. Крім того, 605,60 грн сплаченого судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved