Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Представник [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання з одночасною реєстрацією місця проживання дітей без згоди матері, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної у місті Києві державної адміністрації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Дане майно належить позивачу на підставі спільної часткової власності. За адресою: [ADDRESS] , зареєстровано сім осіб, а саме: співвласники [PERSON] , [INFO] (20%); [PERSON] , [INFO] (20%); [PERSON] , [INFO] (20%); [PERSON] , [INFO] (20%); [PERSON] , [INFO] (20%) та малолітні діти позивача, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25.02.2025 було затверджено Мирову угоду, якою визначено, що з моменту визнання та затвердження Мирової угоди судом і закриттям провадження у справі 758/13779/23 спільні малолітні діти сторін [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживатимуть разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На момент затвердження Мирової угоди і до теперішнього часу [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, органом опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 06.11.2024 було надано висновок, яким визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 02.05.2025 позивачем було подано до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації звернення (заяву) про зняття із зареєстрвоаного місця проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 08.05.2025 було отримано відповідь №106-106/ОП/І-288-867 про відмову, у зв`язку з відсутністю згоди іншого законного представника, а саме: матері малолітніх дітей [PERSON] . 20.03.2025 на адресу відповідача було направлено Лист-заяву про надання Згоди на зняття з реєстрації місця проживання малолітніх дітей, однак даний лист відповідач не отримала та його було повернуто у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із вказаним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2025 року, головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д. Ухвалою Подільського\~районного суду\~міста Києва\~від 26\~травня 2025\~року позовну\~заяву залишено\~без руху, надавши строк для усунення недоліків, які позивач виконав. Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 29 травня 2025 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Позивач та представник позивача у підготовче засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримала. Відповідач та представник відповідача у підготовче засідання не з`явилися, представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та представника відповідача та визнання позову в повному обсязі. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися, надіслали до суду пояснення, згідно яких просили проводити підготовче засідання без їх участі, просили задовольнити позов у повному обсязі. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної у місті Києві державної адміністрації у підготовче засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника Служби, позовні вимоги підтримала. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийнявши визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25.02.2025 було затверджено Мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] , якою визначено, що з моменту визнання та затвердження Мирової угоди судом і закриттям провадження у справі 758/13779/23 спільні малолітні діти сторін [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживатимуть разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що відповідач - [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживає за даною адресою разом із дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] . 02.05.2025 позивач звернувся до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації зі зверненням про надання інформації щодо причини відмови у реєстрації місця проживання з одночасним зняттям із зареєстрованого місця проживання [PERSON] та [PERSON] . Згідно відповіді Подільської районної в місті Києві державної адміністрації №106-106/ОП/І-288-867 від 08.05.2025, у реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з одночасним зняттям із зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] , 28.04.2025 було відмовлено, у зв`язку з відсутністю згоди іншого законного представника, а саме: матері малолітніх дітей [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно із ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. (ст. 141 СК України). Частинами 1,\~2\~ст.\~160\~СК України\~встановлено,\~що місце\~проживання дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. За змістом ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно висновку органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.11.2024 про визначення місця проживання дитини №106-10442 від 05.12.2024, вирішено вважати за доцільне визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до п. 16 і 17 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку. Пунктом 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) встановлено, що подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Враховуючи викладене, оскільки малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , проте не зареєстровані за адресою свого проживання та спір між батьками дітей про їх місце проживання відсутній, а батьки зареєстровані за різними адресами та не можуть дійти домовленості щодо надання згоди матері дітей на їх реєстрацію чи в особистому порядку чи шляхом подання нотаріально посвідченої заяви, суд, з урахуванням найкращих інтересів малолітніх дітей, вважає за можливе надати відповідний дозвіл. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України, в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні суду вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову. Позивач сплатив при подачі позову судовий збір у розмірі 2422,40 грн, таким чином, враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, з неї на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 1211,20 грн та підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved