Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 22.09.2020 року між Акціонерним товариством «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 282RPUA202660001. Відповідно до умов Кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит на загальну суму 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок, з яких 91 928,00 грн. на погашення кредитної заборгованості в АТ «ОТП Банк» за кредитним договором № 2019987900 від 10.08.2018 р.; 8 072,00 грн. на споживчі цілі, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим Договором. Відповідно до п. 3 особливої частини першого Кредитного договору, Банк видає Позичальнику Кредит на строк до 21.09.2025 р. Відповідно до п. 5 Кредитного Договору, Кредит видається Позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, а саме: № [NUMBER] . Відповідно до п. 4 особливої частини Кредитного договору, за користування кредитом з 22.09.2020 р. до 21.09.2025 р. Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 16,99 %. В разі настання відкладальної обставини передбаченої у п. 1.9 Загальної частини договору Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 27,99%. Перед підписанням кредитного договору № 282RPUA202660001 від 22.09.2020 р. між АТ «Правексбанк» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву фізичної особи на отримання кредиту, в якій зазначено інформацію про сімейні відносини, а саме те що [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . На виконання умов Кредитного договору № 282RPUA202660001 від 22.09.2020 р. Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. За заявою позичальника від 22.09.2020 р. до АТ «Правекс Банк» надав грошові кошти на рахунок № [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 282RPUA202660001 від 22.09.2020 р. станом на 11.02.2025 р. заборгованість [PERSON] перед АТ «ПРАВЕКС-БАНК» становить у розмірі 39 386 (тридцять дев`ять тисяч триста вісімдесят шість) грн. 21 коп., що складається із: заборгованості за кредитом 36 947,17 грн.; заборгованості за відсотками 2 439,04 грн. Представник позивача надіслав на адресу суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 11924,09 гривень, з яких: 11907,46 гривень заборгованість по тілу кредиту; 16,63 гривень заборгованість по відсотках. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі відзиву на позов у встановлені судом строки не подали, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, з заявою про розгляд справи за їх відсутності до суду не зверталися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Сторони не звертались до суду з клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. На виконання Закону України № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» 30.04.2025 р. відбулася державна реєстрація змін до відомостей про Ленінський районний суд м. Запоріжжя, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, відповідно до яких назву Ленінський районний суд міста Запоріжжя змінено на Дніпровський районний суд міста Запоріжжя. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~76\~цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Відповідно до вимог ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 22.09.2020 року між Акціонерним товариством «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 282RPUA202660001. Відповідно до умов Кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит на загальну суму 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок, з яких 91 928,00 грн. на погашення кредитної заборгованості в АТ «ОТП Банк» за кредитним договором № 2019987900 від 10.08.2018 р.; 8 072,00 грн. на споживчі цілі, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим Договором. Відповідно до п. 11.3 Загальної частини Кредитного договору, діє від дня його підписання до повного виконання зобов`язання за цим договором. Відповідно до п. 3 особливої частини першого Кредитного договору, Банк видає Позичальнику Кредит на строк до 21.09.2025 р. Відповідно до п. 5 Кредитного Договору, Кредит видається Позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, а саме: № [NUMBER] . Відповідно до п. 4 особливої частини Кредитного договору, за користування кредитом з 22.09.2020 р. до 21.09.2025 р. Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 16,99 %. В разі настання відкладальної обставини передбаченої у п. 1.9 Загальної частини договору Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 27,99%. Пунктом 3.1 Особливої частини Кредитного договору, дата щомісячних платежів за Кредитним договором, втому числі сплати процентів до «22» числа кожного місяця. Відповідно до п. 4.2 ЗАГАЛЬНОЇ ЧАСТИНИ Кредитного договору, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом щомісяця в строки, вказані в п. 3.1. ОСОБЛИВОЇ ЧАСТИНИ Кредитних Договорів, шляхом внесення грошових коштів, вказаних у колонці «Погашення основної суми кредиту» Графіку платежів за Договором, що вказаний у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту (Додаток №1 до Договору), а також в дату повернення Кредиту, зазначену в п.3 ОСОБЛИВОЇ ЧАСТИНИ першого кредитного Договору, на поточний рахунок Позичальника, зазначений в п.5 ОСОБЛИВОЇ ЧАСТИНИ першого кредитного Договору, та доручає Банку здійснювати договірне списання відповідної суми грошових коштів, вказаних у колонці «Погашення основної суми кредиту» Графіку платежів за Договором, що вказаний у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту (Додаток №1 до Договору), з зазначеного поточного рахунку Позичальника в рахунок погашення заборгованості За Кредитом (договірне списання). Відповідно до п. п 4.10 загальної частини Кредитного договору, проценти нараховуються Банком протягом строку на який надається Кредит. Відповідно до п. п. 4.11 загальної частини Кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, протягом Процентного періоду зазначеного в п. п. 4.1 особливої частини першого кредитного договору. Нарахування процентів здійснюється із застосуванням методу «факт/факт» (фактична кількість днів у процентному періоді та фактична кількість днів у році). Відповідно до п.п. 4.2 Загальної частини Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за Кредитом щомісяця в строки, вказані в п 3.1 особливої частини, тобто 22 числа кожного місяця. Погашення відбувається шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок Позичальника (зазначений в п. 5 особливої частини Кредитного договору), вказаних в колонці «Погашення заборгованості» графіку платежів за договором, що вказаний в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту згідо додатку № 1 до даного договору. Відповідно до п. 9.1 загальної частини Кредитного договору, Банк має право достроково припинити строк користування кредитом та вимагати погашення заборгованості за Кредитом у повному обсязі, включаючи сплату суми боргу за Кредитом, що залишилась, належних процентів, пені та інших платежів та відшкодування завданих Банку збитків у разі настання будь-якої з подій зазначених в цьому пункті Договору, які Сторони домовились вважати суттєвим порушенням умов цього договору. Відповідно до п.п. 9.1.1 Загальної частини Кредитного договору, у разі невиконання Позичальником будь-яких своїх зобов`язань по цьому Договору, у тому числі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань (з затриманням строків платежів, які встановлені п.п. 4.2., 4.3., даного Договору більше, ніж на один календарний місяць. Відповідно до п. 9.3.Загальної частини Кредитного договору, сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у даному Договорі строк (щодо 30 календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення/Вимоги Банку) починає відраховуватися з дати вручення Позичальнику поштового відправлення, яка зазначена в повідомленні про вручення поштового відправлення, або з дати, зазначеної на Вимозі позичальником при отриманні зазначеної Вимоги особисто. Якщо пошта (поштова служба) не може вручити Вимогу Позичальнику через відсутність за місцем проживання вказаної особи, через його відмову прийняти поштове відправлення, незнаходження фактичного місця проживання Позичальника або інших причин, Вимога ввважається врученою Позичальнику у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Крім того, пунктом 6.1.10 Загальної частини Кредитного договору передбачено, що в разі прострочення Позичальником строку повернення будь-якої частини Кредиту та/або сплати процентів за його користування, не пізніше ніж через сім робочих днів після виникнення такого прострочення, надати Банку документи, що підтверджують фінансовий стан Позичальника або документи, що підтверджують причини, які об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань Позичальника за Договором. Перед підписанням кредитного договору № 282RPUA202660001 від 22.09.2020 р. між АТ «Правексбанк» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву фізичної особи на отримання кредиту, в якій зазначено інформацію про сімейні відносини, а саме те що [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Практика Верховного Суду дозволяє залучати у спорах, в яких позичальником виступає фізична особа, яка на момент укладення кредитного договору перебувала в шлюбі солідарним відповідачем іншого подружжя, навіть у випадку відсутності окремого договору поруки. Така позиція висловлена Верховним судом у справі № 205/5882/18 від 07.10.2020 р. Згідно з ч. 3 ст. 61 СК України у разі, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Водночас відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. При вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном. Велика Палата Верховного Суду у справі № 638/18231/15-ц, а згодом КЦС ВС у справі № 205/5882/18 звернула увагу, на те, що обов`язок подружжя перед кредитором є, солідарним, а не має поділятися навпіл: якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, цивільні права та обов`язки за цим договором виникають у обох з подружжя, незважаючи на відсутність у законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. На виконання умов Кредитного договору № 282RPUA202660001 від 22.09.2020 р. Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. За заявою позичальника від 22.09.2020 р. до АТ «Правекс Банк» надав грошові кошти на рахунок № [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 282RPUA202660001 від 22.09.2020 р. станом на 25.04.2025 р. заборгованість [PERSON] перед АТ «ПРАВЕКС-БАНК» становить у розмірі 11924 (Одинадцять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) гривні 09 копійок, що складається із: заборгованості по тілу кредиту 11 907,46 грн.; заборгованості за відсотками 16,63 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Абзацом 1 ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк встановлений Договором або Законом (ст.612 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що у сторони, яка порушила зобов`язання існує юридичний обов`язок припинити порушення та відшкодувати його наслідки таким чином, щоб, наскільки це можливо, відновити ситуацію, яка існувала до порушення (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Крім того має існувати чіткий причинно-наслідковий зв`язок між матеріальною шкодою, яка вимагається заявником, і порушенням Конвенції (рішення у справі «Куріч та інші протиСловенії»). Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. У статті 1073 ЦК України, визначено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню шляхом солідарного стягнення з відповідачів, заборгованості у розмірі 11924,09 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 2422,40 грн..

Outcome: approved