Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

07 травня 2025 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») в суд надійшла позовна заява ТзОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» (надалі ТзОВ «ФК «ПРОЦЕНТ»), за підписом представника Руденка К.В., до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 75160,00 грн., судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 19 березня 2024 року між ТзОВ «ФК «Процент» та [PERSON] укладено кредитний договір №8875 в електронному вигляді шляхом підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. строком на 365 днів (до 19 березня 2025 року) шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «УНІВЕРАЛ БАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,3% від суми кредиту за кожен день користування (839,5% річних). [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав та кредит не погасив у зв`язку із чим станом на 28 квітня 2025 року має заборгованість 8000, 00 грн. за тілом кредиту та 67160, 00 за нарахованими процентами. Виходячи з викладеного, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором у розмірі 75160, 00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. \~ Ухвалою суду від 08.05.2025р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 02 червня 2025 року о 10 год. 00 хв., яке неодноразово відкладалося у зв`язку із надходженням заяв по суті спору та надання учасникам строку на відповідь. Так, 20 травня 2025 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») від відповідача надійшов відзив на позову заяву від 19.05.2025р. В обґрунтування відзиву зазначає, що позивач не надав доказів, які б підтверджували, що електронний підпис одноразовими ідентифікаторами у Кредитному договорі належить та був використаний саме [PERSON] . Натомість наголошує, що договір не укладав та не підписував, тобто між сторонами по справі відсутні договірні зобов`язання, а тому вимога про стягнення процентів є необґрунтованою. Окрім того, вважає, що нараховані проценти є неспівмірними тілу кредиту, суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав і обов`язків на шкоду позичальника як споживача та слабшої сторони договору, а тому просить зменшити розмір нарахованих відсотків до заявленого розміру заборгованості по тілу кредиту. Також вказує на відсутність доказів перерахування коштів на рахунок відповідача, як і того, що відповідний рахунок належить [PERSON] ; не надано документи первинної бухгалтерського обліку господарських операцій. При цьому, розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту та користування коштами, оскільки є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення фінансової установи. Оскільки позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме факт укладення договору та переказ коштів, просить у задоволенні позову відмовити. Додатково зазначає, що адвокатська діяльність не є господарською, а адвокат не є суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність, відтак, оскільки позивач уклав договір із фізичною особою-підприємцем, то не доведено, що оплата гонорару здійснено саме адвокату за надання професійної правничої допомоги, а стягнення таких витрат на користь підприємців чинним законодавством не передбачено. Такаж вважає, що обсяг виконаних робіт неспіввмірний фактичним витратам, необхідним для розгляду даної справи, оскільки складені документи мають типовий характер, що не потребує значної затрати часу чи зусить адвоката. 20 червня 2025 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») від позивача надійшли додаткові пояснення по справі від 20.06.2025р., за підписом представника [PERSON] , в яких наголошено, що кредитний договір між сторонами укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua, для чого було проходено ідентифікацію та верифікацію клієнта; кредитний договір підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що свідчить про пряму і безумовну згоду відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким Позичальник ознайомилася перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. В поясненнях представник також зазначив, що нарахування відсотків відбулося відповідно до умов Кредитного договору №8875 від 19.03.2024р., а саме у розмірі 2,3% від суми кредиту за кожен день користування (839,5% річних). Більше того, вважає, що за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом №3498-ІХ, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процентна ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладення такого кредитного договору, а тому підстав для перерахунку процентної ставки немає. Окрім того, вважає, що суду надано усі необхідні дрокументи, які підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу, їх реальний та співмірний характер відносно складності справи, а реєстрація фізичної особи підриємцем із взяттям на облік у податковій унеможливлює взяття такої фізичної особи (адвоката) одночасно на облік як особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» заборгованість за Кредитним договором № 8875 від 19.03.2024р. станом на 28.04.2025 року у розмірі 75160,00 грн., судові витрати у розмірі 2422,40 грн. судового збору та 10000 грн. витрат на правову допомогу. В судове засідання 01 липня 2025 року учасники справи, будучи належним чином повідомленим про\~ дату, час та місце проведення такого засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 86-87), не з`явився. Представник позивача Руденко К.В. у позовній заяві, клопотанні про розгляд справи за відсутності сторони та додаткових поясненнях у справі (а.с. 1-9, 76, 89-94) зазначив, що просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача за наявними в матеріалах справи документами. Відповідач [PERSON] заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи проведення судовго засідання у його відсутності не подавав; у відзиві на позовну заяву (а.с. 68-75) зазначив, що просить врахувати надані ним пояснення при вирішенні справи. Враховуючи положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, зважаючи на належне повідомлення учасників справи про судовий розгляд, наявне клопотання позивача та відсутність відповідача без поважних причин, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що що ТзОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» є фінансовою установою, вид економічної діяльності якого 64.92 інші види кредитування (основний), що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.11.2024р. та витягом із Державного реєстру фінансових установ (а.с. 34, 42). Порядок і умови надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, алгоритм та принцип роботи в ІКС Товариства, зокрема, створення особистого кабінету позичальника, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Електронного договору визначають Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТзОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» (надалі Правила), затверджені наказом директора ТзОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» від 14.09.2023р. №14/09-23П (а.с. 25-33), набрали чинності 15 вересня 2023 року. 19 березня 2024 року між ТзОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] в електронній формі через інформаційно-комунікаційну систему Товариства в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», укладено Кредитний договір №8875 (надалі Кредитний договір), який підписано електронним підписом уповноваженої особи кредитодавця ТзОВ «ФК «ПРОЦЕНТ», директором Чужовою Т.Є. та позичальника [PERSON] , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 026101 (а.с. 11-17). У п. 1.5. Кредитного договору вказано, що невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет\~ ТзОВ «ФК «ПРОЦЕНТ», які розміщені на сайті https://procent.com.ua. Підписуючи Договір, Позичальник відповідно до підпункту 8.2.1., 8.2.7. п. 8.2. Кредитного договору засвідчив, що до укладення Договору уважно ознайомився із текстом Паспорту споживчого кредиту, Договору та Правилами, а також отримав від Товариства інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст. 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на веб-сайті Товариства, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання; надав згоду на використання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором в якості аналога власноручного підпису. Як зазначено у п. 6.1., 6.5., 6.11. Кредитного договру, п.п. 3.24. п. 3, п.п. 12.1. п. 12. Правил даний Договір укладається в інформаційно-комунікаційній системі на Сайті https://procent.com.ua відповідно Закону України «Про електронну комерцію». Часом укладення Договору є значення електронної позначки часу для електронного підпису уповноваженого представника Товариства. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором у випадках визначених чинним законодавством або електронний підпис. Хронологія дій щодо укладення Кредитного договору відображена у Витязі від 28.04.2025р. з інформаційно-телекомунікаційної системи https://procent.com.ua за підписом представника ТзОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» Руденка К. (а.с. 23), згідно з якою електронний підпис з одноразовим ідентифікатором було направлено відповідачу 19.03.2024 року о 11:47:32 год. шляхом надсилання SMS-повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору, а відповідач використав такий шляхом підписання електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт) 19.03.2024 року о 11:47:51 год. Згідно з п.1.1.-1.3., 1.10. Кредитного договору на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування ним в строки, визначені Договором. Строк надання Кредиту та строк дії Договору становить 365 днів з сплатою Кредиту в кінці строку користування згідно з Додатком № 1 до цього Договору, зокрема,\~ періодичність внесення платежів зі сплати процентів в розмірі 2,3 % від суми Кредиту за кожен день (річна процентна ставка 839,50%) користування Кредитом кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є Додатком №1 до цього Договору (а.с. 15-16). Відповідно до вищезгаданої Таблиці дата видачі позики 19 березня 2024 року, дата остаточного повернення суми позики 19 березня 2025 року із внесенням платжів кожні 30 днів. У п. 1.7. Кредитного договору вказано, що Товариство здійснює переказ суми Кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить Позичальникові. Переказ суми Кредиту здійснюється Товариством через платіжний сервіс FONDY (ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС», здійснює діяльність переказу коштів без відкриття рахунків, веб-сайт https://fondy.ua) або іншим способом. Як вбачається із довідки, виданої ТзОВ ФК «Елаєнс»\~ від 28.04.2025р., номер в системі FONDY: 767273576, дата проведення платежу: 19.03.2024, ТзОВ «ФК «Елаєнс»,\~ на підставі договору №41466388-1_06/09/23 про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, здійснило переказ коштів від ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» в сумі 8000,00 грн. на картку № [NUMBER] , номер операції: 103695=15a60452-42d0-4939-ae1fdda09efd0876=73338, із призначенням платежу: Перерахування коштів за договором 8875 від 19.03.2024 на умовах фінансового кредиту (а.с. 17), що відповідає умовам Кредитного договору №8875 від 19.03.2024р. Реквізити банківської карти № [NUMBER] відповідають також реквізитам карти № [NUMBER] , що вказані [PERSON] у Анкеті-заяві на кредит №103695 від 19.03.2024р. (а.с. 24). Належність банківської карти відповідачу та підтвердження зарахування коштів на таку міститься у довідці №БТ/Е-3788 від 13.05.2025р., за підписом операційного директора АТ «Універсал Банк» Примаченко Т., згідно з якими платіжна картка №4441114429545633 була емітована на ім`я [PERSON] , станом на березень 2024 року карта активна і на цю карту 19 березня 2024 року о 11:48:03 надійшов платіж у розмірі 8000, 00 грн. (а.с. 66). У п. 4.2. Кредитного договору зазначено, що за користування кредитом, нараховуються проценти за фактичну кількість календарних днів користування Кредитом. При цьому проценти за користування Кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання Позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб Позичальника), до дня повернення суми Кредиту, визначеної у Додатку 1 цього Договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у пункті 9 цього Договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за Кредитом. У разі прострочення з оплати чергового платежу нарахованих процентів за Кредитом на підставі п. 4.4 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний протягом 30 календарних днів сплатити заборгованість по простроченим нарахованим процентам, строк платежу яких настав, а також фактично нараховані проценти за користування Кредитом станом на дату оплати. Згідно з п. 4.5. Кредитного договору Позичальник здійснює платежі за Договором у розмірі та у строки визначені цим Договором. У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання Позичальником за цим Договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги Товариства такій черговості: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти закористування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до Договору. Відповідно до п. 2.1.1., 2.2.1. Кредитного договору Товариство зобов`язане надати Позичальнику кредит на умовах та в порядку передбачених Договором та має право вимагати від Позичальника повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором. А позичальник, на підставі п.2.4.1. Кредитного договору зобов`язаний у встановлений Договором строк сплачувати нараховані проценти за користування Кредитом та повернути Кредит, а у разі порушення строків поверненя Кредиту на підставі п. 2.4.5. Кредитного договору сплатити проценти за неправомірне користування Кредитом (грошовими коштами) відповідно до п. 3.3. Договору. У п. 3.3. Кредитного договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення Кредиту, встановлених цим Договором, сторони погодили, що Позичальнику встановлюється відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Позичальник сплачує Товариству проценти за неправомірне користування грошовими коштами за процентною ставкою 2,3% (річна процентна ставка становить 839.50 %) від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів переданих Позичальнику за цим Договором (суми кредиту) за кожний день користування. Відповідно до п. 2.3.3. Кредитного договору Позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення Договору відмовитися від Договору без пояснення причин. Про намір відмовитися від Договору, Позичальник повідомляє Товариство у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) до закінчення строку передбаченого для відмови від Договору. Протягом 7 календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від Договору, Позичальник зобов`язаний повернути Товариству грошові кошти, одержані згідно з Договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення (включно) за ставкою, встановленою Договором. Як зазначено у п. 3.1., 5.1., 5.2. Кредитного договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно з чинним законодавством України та цим Договором. Порушення умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору,\~ а всі спори, що можуть виникнути між Позичальником та Товариством за цим Договором вирішуються в позасудовому порядку шляхом переговорів або в судовому порядку. Із детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за Кредитним договором №8875 від 19.03.2024р. Клієнт [PERSON] вбачається, що відповідач протягом строку кредитування жодних платежів не здійснював та має нараховану заборгованість за кредитом у розмірі 75160, 00 грн., з яких 8000,00 грн. борг за тілом кредиту; 67160,00 грн. несплачені проценти за користування кредитом; Кредитодавець нарахування штрафних санкцій не здійснював (а.с. 18-23). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України такий правочин може бути визнаний судом недійсним. У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Так, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до абз. 2 ч. 3, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму і є таким, що укладений у письмовому вигляді. Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Отже, якщо форма договору електронна, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Дана позиція висловлена в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду ВС від 12.01.2021р. по справі № 524/5556/19 (провадження №61-16243св20). Як вбачається із матеріалів справи у Кредитному договорі №8875 від 19.03.2024р. та Анкеті-заяві на кредит № 103695 від 19.03.2024р. відповідач вказав своє ім`я, паспортні дані, ідентифікаційний номер, номер карткового рахунку, місце проживання, номер телефона та електронну пошту, а також смс з кодом, що свідчить про використання одноразового ідентифікатора при здійсненні підпису стороною кредитного договору, зокрема, здійснення підпису [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, провівши аналіз законодавства у сфері комерційної концесії, суд приходить до висновку, що [PERSON] уклав в письмовій формі Кредитний договір №8875 від 19.03.2024р., за яким отримав кредит на суму 8000,00 грн. на умовах строковості, платності та поворотності. Строк кредитування визначений договором 365 днів: з 19 березня 2024 року по 19 березня 2025 року. Отримання [PERSON] 19 березня 2024 року коштів за Кредитним договором підтверджується довідкою ТзОВ «ФК «Елаєнс» від 28.04.2025р. та довідкою АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-3788 від 13.05.2025р., згідно яких 19 березня 2024 року проведено платіж та зараховано кошти в сумі 8000, 00 грн. на банківську карту № [NUMBER] , що належить [PERSON] (а.с. 17, 66). Номер картки, на яку проведено зарахування, відповідає номеру картки, який вказаний [PERSON] у Кредитному договорі №8875 від 19.03.2024р. та Анкеті-заяві на кредит №103695 від 19.03.2024р. Таким чином, судом встановлено, що відповідач отримав кошти по Договору та сторонами узгоджено істотні умови кредитного договору, зокрема, розмір кредиту, строк кредитування, строк дії договору, процентна ставка та порядок нарахування відсотків. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання згідно ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч.ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Встановлені судом обставини повністю спростовують заперечення [PERSON] щодо неукладення Кредитного договору та неотримання кредитних коштів за таким договором. При цьому, відповідач [PERSON] не надав суду жодних доказів на погашення заборгованості по кредиту. Здійснивши перевірку розрахунку заборгованості, судом встановлено, що такий не суперечить умовам Кредитного договору. Однак, 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, яка визначає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відтак, максимальний розмір денної процентної ставки для кредитних договорів з 24 грудня 2023 року не повинен перевищувати 1%, а щодо договорів, які укладені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»: протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів 1,5% (до 20.08.2024 включно); починаючи з 241 дня 1% (з 21.08.2024). Оскільки Кредитний договір № 8875 від 19.03.2024р. укладений між ТзОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] після набрання чинності відповідних положень Закону України «Про споживче кредитування», то відсоткова ставка встановлена законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, не може бути збільшена умовами договору, а тому суд вбачає за необхідне провести перерахунок заборгованості за процентами та при нарахування процентів за користування [PERSON] кредитом слід ураховувати обмеження максимального розміру денної процентної ставки 1% відповідно до вимог ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, сума заборгованості за нарахованими процентами протягом усього строку кредитування (365 днів) з врахуванням ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» становить 29200, 00 грн., а не 67160, 00 грн. При цьому, доводи представника відповідача щодо відсутності підстав для перерахунку процентної ставки базуються на неправильному розумінні п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», які встановлюють «перехідний період» щодо максимального розміру денної процентної ставки для договорів, які були укладені до 24 грудня 2023 року. Також суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованих процентів до розміру тіла кредиту. Окрім того, згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, відповідач [PERSON] звільнений від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України, що відповідно до п. 3.3. Кредитного договору передбачала сплату Товариству процентів за неправомірне користування грошовими коштами за процентною ставкою 2,3% (річна процентна ставка становить 839.50 %) від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів переданих Позичальнику за цим Договором (суми кредиту) за кожний день користування. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Здійснивши перевірку розрахунку заборгованості, судом встановлено, що за період з 19 березня 2024 року по 19 березня 2025 року відповідач [PERSON] має заборгованість по Кредитному договору №8875 від 19.03.2024р. за основним боргом в розмірі 8000,00 грн., за нарахованими відсотками 29200, 00 грн.; загальний розмір заборгованості становить 37200, 00 грн. Згідно з ч.1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. За звернення до суду із позовом до [PERSON] ТзОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» сплачено 2422,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №2432 від 02.05.2025р. (а.с. 52). Позивачем також надано суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу копію Договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024р., укладеного між ФОП [PERSON] та ТзОВ «ФК «ПРОЦЕНТ», копії акту №18 від 28.02.2025р. приймання-передачі наданих послуг та витягу з реєстру №1 від 28.02.2025р. до акту приймання-передачі наданих послуг №18 від 28.02.2025р., копію платіжної інструкції №1937 від 28.02.2025р., а також копії свідоцтва серії ПТ №2412 від 23.10.2018р. про право на зайняття адвокатською діяльністю Руденка К.В. і довіреності ТзОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» від 03.06.2024р. на адвоката Руденка К.В. (а.с. 43-48). Так, відповідно до п. 1.1. Договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024р. (надалі Договір від 03.06.2024р.) в рамках договору Виконавець, який має право на зайняття адвокатською діяльністю відповідно до Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2412 від 23.10.2018р., зобов`язується надати Замовнику наступні юридичні послуги: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів Замовник у органах державної влади та місцевого самоврядування (на підставі окремої довіреності), а Замовник зобов`язується прийняти такі Послуги та оплатити їх в порядку в строки та на умовах, визначених цим Договором. Руденко К.В. має право на зайняття адвокатською діяльністю відповідно до Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2412 від 23.10.2018р. та йому видано довіреність від 03.06.2024р. як адвокату на представництво інтересів ТзОВ «ФК «ПРОЦЕНТ». Відповідно до п. 8.1., 8.4. Договору від 03.06.2024р. цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами\~ і скріплення печатками Сторін та діє до 31 грудня 2024 року. Сторони дійшли згоди без укладення будь-яких додаткових угод вважати даний Договір пролонгованим на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна із Сторін в місячний термін до дати закінчення строку його дії не виявить бажання його розірвати та письмово попередила іншу сторону про свій намір. Згідно з витягом із акту приймання-передачі наданих послуг №18 до Договору від 03.06.2024р. та витягом з реєстру №1 від 28.02.2025р. до акту приймання-передачі наданих послуг №18 від 28.02.2025р. до Договору від 03.06.2024р. ТзОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та адвокат Руденко К.В. підтверджують той факт, що Виконавець надав, а Замовник прийняв послуги щодо підготовки позовних заяв про стягнення заборгованості, зокрема, з [PERSON] за Кредитним договором № 8875 від 19.03.2024р. та клопотання про витребування доказів, складення адвокатського запиту про витребування доказів; вартість наданих послуг 10000, 00 грн. Відповідно до п. 2.3.1. Договору від 03.06.2024р. Замовник зобов`язується оплачувати послуги в порядку та на умовах, передбачених Договором. Так, у п. 3.1., 3.4. Договору зазначено, що вартість Послуг Виконавця становить 9000, 00 грн. складання позовної заяви про стягнення заборгованості з божника Замовника; 1000, 00 грн. складання та надсилання адвокатського запиту; 1000, 00 грн. складання заяв, клопотань. Замовник оплачує Виконавцю послуги шляхом перерахування коштів на банківських рахунок Виконавця протягом 30 банківських днів з моменту підписання відповідного Акта наданих послуг, якщо Сторонами в Акті не визначено інше. Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі №910/12876/19 від 07.07.2021р. зазначила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. У витязі з реєстру №1 до Акту №18 приймання-передачі наданих послуг від 28.02.2025р. до Договору про надання юридичних послуг №03/06/2024 від 28.02.2025р., підписаному адвокатом Руденко К. та директором ТзОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» Чужовою Т., вказано, що за надані юридичні послуги Клієнт сплачує Адвокату винагороду в розмірі 100000,00 грн., з яких правові послуги по підготовці позовної заяви та клопотання про витребування доказів про стягнення заборгованості з [PERSON] - 9000,00 грн., складання адвокатського запиту про витребування доказів\~ по боржнику [PERSON] - 1000,00 грн. На підтвердження сплати гонорару представником позивача надано платіжну інструкцію №1937 від 28.02.2025р. про оплату ТзОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» за надання юридичних послуг до Договору №03/06/2024 від 03.06.2024р. згідно з актом №18 від 28.02.2025р. на суму 100000,00 грн. Отже, судом встановлено, що ТзОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» отримало послуги від [PERSON] як адвоката, а тому такі в розумінні чинного законодавства України є професійною правничою допомогою. Дослідивши надані представником позивача докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. знайшли своє підтвердження. При цьому, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТзОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» підлягає стягненню судовий збір в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог, що становить 1198,95 грн. (2422,40 грн. *\~ 37200,00 грн./75160,00 грн.); витрати на професійну правничу допомогу в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог, що становить 4949,44 грн. (10000,00 грн. * 37200,00 грн./75160,00 грн.). В іншій частині судові витрати покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають. На підставі ст. 8, 42 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 203-207, 509, 526-527, 530, 610-612, 625, 626, 628, 629, 633-634, 638, 639, 1048-1050, 1054-1055, 1056-1,\~ п. 18\~ Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про споживче кредитування»,

Outcome: approved