Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

АТ «Сенс Банк» 18 квітня 2025 року звернувся через систему «Електронний суд» до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який зареєстрований судом 17 червня 2025 року. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 23 червня 2025 року позовну заяву було прийнято до провадження суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 14 липня 2025 року було постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 28 серпня 2020 року [PERSON] уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про надання кредиту № 631440222, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальникові кредит з максимальною сумою кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. 00 коп. строком на 12 місяців з можливістю пролонгації, а відповідач зобов`язалася повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 39,99 % річних. Рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа Банк» від 12 серпня 2022 року найменування позивача змінено на «Сенс Банк», зміни про що було внесено 30 листопада 2022 року. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконує, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором, розмір якої станом на 08 лютого 2025 року складає 217 645 грн. 59 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 135 926 грн. 96 коп. і заборгованості за відсотками у розмірі 81 718 грн. 63 коп. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором у розмірі 217 645 грн. 59 коп., а також судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 2 611 грн. 75 коп. та правничої допомоги у розмірі 17 685 грн. 18 коп. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 28 серпня 2020 року [PERSON] уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про надання кредиту № 631440222, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальникові кредит з максимальною сумою кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. 00 коп. строком на 12 місяців з можливістю пролонгації, а відповідач зобов`язалася повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 39,99 % річних, про що свідчить її особистий підпис (а.с. 10, 11). Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за кредитним договором № 631440222 від 28 серпня 2020 року, внаслідок чого станом на 08 лютого 2025 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 217 645 грн. 59 коп. (а.с. 41). 12 серпня 2022 року позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було ухвалено рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту АТ «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30 листопада 2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та змінено найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~2\~ЗУ «Про\~банки і\~банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст.\~89\~ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 631440222 від 28 серпня 2020 року у розмірі 217 645 грн. 59 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 135 926 грн. 96 коп. і заборгованості за відсотками у розмірі 81 718 грн. 63 коп. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так позивачем в обґрунтування вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17 685 грн. 18 коп. було надано копію договору про надання правової допомоги від 28 січня 2025 року (а.с. 58-64), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 66). Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, стороною позивача не надано до матеріалів справи доказів сплати позивачем 17 685 грн. 18 грн. за надання правової допомоги, тому суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають, оскільки їх понесення не доведено доказами. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 2 611 грн. 75 коп. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] складає 220 257 грн. 34 коп. (217 645 грн. 59 коп. + 2 611 грн. 75 коп. = 220 257 грн. 34 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved