Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Позивач подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву, у якій просить розірвати шлюб,\~зареєстрований 08.10.2021 Кельменецьким ВДРАЦС у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що зроблено актовий запис №92. Від шлюбу подружжя дітей не має. Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, відсутнє взаєморозуміння, довіра, відбуваються конфлікти. Ухвалою суду від 04.06.2025 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В позові позивач просить справу розглядати без його участі, а також не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, хоча повідомлена про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, заяв чи клопотань про наявність поважної причини неявки чи про відкладення слухання справи, а також відзиву на позов до суду не подавала. Суд за згодою позивача та з врахуванням вимог ст.\~280-281\~ЦПК\~України вважає, що справу слід розглянути у заочному порядку за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Під час судового розгляду встановлено, що 08.10.2021 сторони зареєстрували шлюб у Кельменецькому ВДРАЦС у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що зроблено актовий запис №92. У відповідності до\~ст. 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно з ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Положенням ч. 1\~ст. 110 СК України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Частиною 2\~статті 112 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріали справи вказують, що позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, сімейно-шлюбні взаємини між сторонами на час звернення до суду з позовом припинені, сім`я існує формально. За таких підстав, приймаючи до уваги наведені обствини справи, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved