Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилалася на те, що [INFO] помер батько позивачки, [PERSON] . Спадкоємцями першої черги є позивач та відповідач - [PERSON] , яка є рідною сестрою. [PERSON] на день смерті не був одруженим, за життя заповіту не складав. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з частини житлового будинку [ADDRESS] . Про смерть батька позивач дізналась від відповідача, [PERSON] ,\~яка повідомила\~їй про\~його смерть,\~написавши повідомлення в\~соцмережі «Вайбер».\~Крім цього,\~ [INFO] \~в м.\~Nurnberg\~Німеччина позивач народила\~четверту дитину, доньку - [PERSON] , у зв`язку з чим вона не змогла вчасно прибути до України. В Україну позивач прибула 26 квітня 2025 року, про що свідчить печатка в її закордонному паспорті. 29 жовтня 2025 року позивач звернулась із заявою та документами до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу - Бас Я.А. щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після померлого [INFO] батька - [PERSON] .Постановою нотаріуса позивачу, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька у зв`язку з пропущеним строком для подачі заяви. Пропущений строк складає - 1 день. Вважає, що причини пропуску строку є поважними та пов`язані з об`єктивними та істотними перепонами для своєчасного вчинення дій по оформленню спадкових прав, оскільки на території України введено воєнний стан, позивач не має юридичної освіти та вона не була обізнаною про скасування норми п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09 травня 2023 року, яка набрала чинності 23 травня 2023 року, та вона була впевненою, що строк для прийняття спадщини ще є продовженим, позивач є багатодітною мамою, через початок повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України позивач була вимушена у березні 2022 року вивезти свою сім`ю за кордон для забезпечення безпеки, фізичного та морального захисту своїх дітей. Провадження у справі відкрито 05.05.2025. Суд ухвалою від 05.05.2025 витребував у приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бас Я.А. копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки не вбачає поважних причин для надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини та вважає, що позивач могла прийняти спадщину шляхом звернення до консульської установи України в країні перебування або, якщо таке відсутнє, звернутися до місцевого нотаріуса з метою оформлення заяви про прийняття спадщини та направлення такої нотаріусу України. Ухвалою від 16.06.2025 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи. Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні заявлених вимог наполягала з підстав, заявлених у позові. Додатково зазначила, що позивач за 3 місяці до смерті батька народила четверту дитину, яка на момент смерті батька та після цього перебувала на грудному вигодовуванні. Позивачка не зверталася за кордоном для оформлення заяви про прийняття спадщини, оскільки порядок такого оформлення складний, потребує значного часу, існують великі черги для запису на прийом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач знала про смерть батька, після його смерті пройшло багато часу та вона мала можливість звернутися до місцевого нотаріуса в Німеччині або ж консульства України та прийняти спадщину. Вона не вбачає поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Третя особа приватний нотаріус Бас Я.А. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 29.04.2025. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, яка складається з частини житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою №424968267 від 01.05.2025. Спадкоємцями першої черги є позивач та відповідач. 06.11.2024 приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бас Я.А. була заведена спадкова справа №88/2024. Позивач є матір`ю чотирьох неповнолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та з початку повномасштабного вторгнення проживає з дітьми у Німеччині. Відповідно до офіційного перекладу з німецької на українську мову витягу із актового запису про народження №G1219/2025 молодша дитина позивача народилася [INFO] в м. Нюнберг. Позивач перетнула кордон з Україною 26.04.2025, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України для виїзду за кордон. 29.04.2025 позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бас Я.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] . Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено з причин порушення нею строку для прийняття спадщини, передбаченого п. 1 ст. 1270 ЦК України. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі відсутності заповіту - особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що отримання свідоцтва про право на спадщину є неможливим, оскільки спадкоємець не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк після померлого батька [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 зазначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини також можуть бути визнані, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень частин 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надаючи оцінку наявним в матеріалах справи письмовим доказам, суд доходить висновку, про те, що позивач, проживаючи на території Німеччини та будучи багатодітною матір`ю, доглядаючи за новонародженою дитиною мала об`єктивні перешкоди для вчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та визнає ці обставини поважними. Крім того, суд бере до уваги, що строк для прийняття позивачем спадщини після смерті батька сплинув 27 квітня 2025 року, тобто пропущений позивачем строк складає 1 день, що свідчить про намагання позивача у строки визначені законом реалізувати своє право на спадщину. Також встановлено, що між закінченням строку для прийняття спадщини і зверненням позивача до суду пройшов незначний період часу, а саме 4 дні. Відповідно до правової позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеній у справі № 681/203/17 від 17.10.2018 року зазначається, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про визначення додаткового строку про прийняття спадщини є підставою для задоволення позовних вимог. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку, що вимоги позивача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованими, оскільки визначений законом строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин. При цьому, суд критично сприймає, викладені у відзиві на позов доводи сторони відповідача, як такі, що спростовуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та встановленими обставинами справи. З огляду на вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved