Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

В квітні 2025 року представник позивача АТ «ОТП Банк» звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 30 червня 2022 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №2039094966, шляхом підписання електронним цифровим підписом, у порядку, визначеному ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до розділу умов кредитного договору АТ «ОТП БАНК» надало [PERSON] кредит в сумі 38900,00 грн. на принципах поворотності, платності, строковості. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись річна процентна ставка у розмірі 20% річних. Датою остаточного повернення кредиту встановлено 30 червня 2025 року. Відповідно до п.1.2. кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтет них платежів. Відповідно до п.2.1. Правил кредитування, ануїтетні платежі сума кредиту та процентів щомісяця погашається рівними частинами протягом всього строку дії кредитного договору. Банк свої зобов`язання, щодо надання відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, тому у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач має перед АТ «ОТП БАНК» непогашену заборгованість за Кредитним договором №2039094966 в загальній сумі 15717,10 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 14402,47 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 1314,63 грн. У зв`язку із наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості та понесені судові витрати зі сплати судового збору. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2025 року було відкрито провадження в даній цивільній справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилась, у прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому процесуальним законом порядку. Жодних належним чином засвідчених заяв до суду не подавала, відзив на позов також не подала. Суд не бере до уваги заяви від імені [PERSON] , про неможливість явки до суду, які надійшли на електронну пошту суду, оскільки суд позбавлений можливості ідентифікувати особу яка подала вказані заяви. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 червня 2022 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2039094966 (а.с. 11 - 13), який підписано в електронній формі за допомогою OTP-пароля надісланого на номер телефону вказаний позичальником. Відповідно до розділу 1 Кредитного договору АТ «ОТП БАНК» надало [PERSON] кредит, а позичальник отримала його на наступних умовах: сума кредиту 38900,00 грн. (п.1.1. Договору); дата остаточного повернення кредиту 30 червня 2025 року (п.1.1. Договору); фіксована процентна ставка для розрахунку процентів за користування кредитом 20 % річних (п.1.2. Договору); Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів; банк надає позичальнику кредит безготівково, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний/кредитний рахунок позичальника (п.3.1. Договору). Позивача свої зобов`язання, щодо надання відповідної суми кредиту виконав повністю, кошти надав, що меморіальним ордером № 41110583 від 30 червня 2022 року (а.с. 18), згідно якого АТ «ОТП БАНК» переказало [PERSON] 38900,00 грн., призначення платежу вказано: видача кредитних коштів [PERSON] [NUMBER] , [NUMBER] згідно кредитного договору №2039094966. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №2039094966 (а.с. 10), станом на 17 січня 2025 року заборгованість [PERSON] , перед АТ «ОТП БАНК» становить 15717,10 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту 14402,47 грн., заборгованості за відсотками 1314,63 грн. Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч.ч.12, 13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, між сторонами 30 червня 2022 року було укладено Кредитний договір №2039094966 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», укладаючи кредитний договір №2039094966 АТ «ОТП Банк» та [PERSON] погодили порядок і строки виконання зобов`язання за кредитним договором, зокрема, щодо відсоткової ставки за користування кредитом. За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ст.ст.3, 6, 627\~ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно положень ст.629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.525-526, 530, 1050 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З огляду на викладене, суд вважає, що позивач довів факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені кредитним договором №2039094966 від 30 червня 2022 року у розмірі 15717,10 грн, що складається з заборгованості по: тілу кредиту у розмірі 14402,47 грн, відсоткам у розмірі 1314,63 грн. Отже, позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №2039094966 від 30 червня 2022 року у розмірі 15717,10 грн. Розмір заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту та процентами, підтверджується розрахунком, наданими позивачем, який є повним, чітким, узгоджуються з умовами кредитного договору, відповідачем не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. При цьому, суд враховує, що відповідач обґрунтованого заперечення проти позову не надала, в судове засідання не з`явилась і жодним чином позовні вимоги не спростувала. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги АТ «ОТП БАНК» про стягнення заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору, у розмірі 3028,00 грн., про що свідчить платіжне доручення №2901596612 від 14 лютого 2025 року (а.с. 9).

Outcome: approved