Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

14.10.2024 року [PERSON] , [PERSON] звернулись до Печерського районного суду міста Києва в інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] із позовом, в якому просили: - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Закритий Недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВЕРЕСТ» (далі-ПАТ «ЗНВКІФ «ЕВЕРЕСТ») від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 19/03-2018 від 19.03.2018 року діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ПОРТОФІН» (далі-ТОВ «ПОРТОФІН») на користь [PERSON] сплачені кошти внаслідок розірвання Попереднього договору від 08 вересня 2024 року в розмірі 3 680 732,00 грн, інфляційне збільшення - 133 865,99 грн та штрафні санкції - 3% річних - 58 227,97 грн; - стягнути з ПАТ «ЗНВКІФ «ЕВЕРЕСТ» від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 19/03-2018 від 19.03.2018 року діє ТОВ «ПОРТОФІН» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 1 020 000 грн; - стягнути з ПАТ «ЗНВКІФ «ЕВЕРЕСТ» від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 19/03-2018 від 19.03.2018 року діє ТОВ «ПОРТОФІН» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 1 020 000 грн. В обґрунтування позову позивачі посилається на те, що 05.05.2021 року між позивачем [PERSON] та відповідачем, від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ «ПОРТОФІН», укладено Договір № РБЛ/15-КВ/147, предметом якого є квартира, що стане власністю майбутнього продавця на підставі Інвестиційного договору № РБЛ/15-Е від 30.04.2021 року, що укладений між майбутнім продавцем та замовником будівництва. За умовами договору сторони домовились про укладення основного договору купівлі-продажу квартири після прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію, реєстрації права власності відповідача на квартиру за собою та після здійснення позивачем повної оплати за квартиру. Попередній договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховською І.В. 08.06.2023 року сторони за Договором погодили нові умови та підписали Договір № 1 про внесення змін до Попереднього договору від 08.09.2021 року, за реєстровим № 584, та Договір № 2 про внесення змін та доповнень до Попереднього договору від 08.09.2021 року, за реєстровим № 584. Сторони дійшли згоди про викладення п. 3.4 Попереднього договору в новій редакції, а також що жодні штрафні санкції, пеня, збільшення розміру Чергового платежу відповідно до пункту 6.4 Попереднього договору за вказаний період не застосовуються та не підлягають застосуванню. Також умовами Попереднього договору передбачався орієнтовний термін планового завершення будівельних робіт - ІІІ квартал 2024 року - 30.09.2024 року. На момент подачі позову забудовник орієнтував на ІІ квартал 2025 року. Проте візуально зміни на будівництві за останній рік не відбулись. Враховуючи викладене позивачі виявили бажання розірвати Попередній договір, Договір № 1 та Договір № 2, які у подальшому 30.03.2024 року були розірвані. При цьому, сума сплачена на користь майбутнього продавця (відповідача) становила 3 680 732 грн. Відповідач взяв на себе зобов`язання протягом 90 календарних днів з дати підписання договору про розірвання, тобто до 30.06.2024 року, повернути позивачеві кошти. Однак таке зобов`язання відповідача залишилось не виконаним, а відтак відповідач має сплатити на користь позивача 1 штрафні санкції за невиконання зобов`язань, в тому числі інфляційні втрати та 3 5 річних. Крім того, позивачі просять стягнути з відповідача моральну шкоду, заподіяну внаслідок тривалого не виконання відповідачем умов Попереднього договору, а в подальшому умов щодо повернення коштів, що унеможливило забезпечення дітей позивачем належними умовами проживання. У зв`язку з чим, у позивачів виникла необхідність звернутись за захистом своїх прав до суду. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18.10.2024 цивільну справу №757/47630/24 передано за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва для подальшого розгляду. Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 24.02.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 08.04.2025 року до суду надійшли додаткові пояснення представника позивачів, у яких зазначено, що позивачі після розірвання Попереднього договору від 08.09.2021 року активно шукали альтернативні варіанти для придбання нового житла, щоб забезпечити комфортні умови для себе та своїх дітей, докази чого містяться також і в додатках до позовної заяви. Проте, у зв`язку з тим, що відповідачем так і не повернуто сплачені кошти в розмірі 3 680 732,00 гривень, позивачі не мають фінансової можливості реалізувати жодну з наявних пропозицій. Також основною перешкодою для придбання нового житла є відсутність коштів, які відповідач зобов`язаний повернути згідно з умовами розірваного договору. Без цих коштів позивачі не мають можливості внести перший внесок або скористатися програмою «Є-оселя». Неможливість придбання нового житла призводить до продовження проживання в тісних умовах, що негативно впливає на психоемоційний стан дітей, особливо з огляду на їхній вік та потреби в особистому просторі. Втрата часу та можливостей, пов`язаних із запланованим переїздом, що ще більше посилює моральні страждання позивачів. 29.04.2025 року до суду від представника відповідача надійшли пояснення та заперечення на позов, в яких представник просив суд відмовити у задоволенні позову. Посилався на те, що позивач самостійно підтверджує, що перестав належним чином виконувати свої зобов`язання за Договором за власним волевиявленням у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну. Позивачі підтверджують, що саме вони виявили ініціативу щодо розірвання Попереднього договору, тому відповідач скористався правом на стягнення штрафу за розірвання Договору (10 % від сплаченої вартості квартири). Також зазначено, що в Договорі визначено не конкретну дату, а орієнтовний термін завершення будівельних робіт. Фонд, який є відповідачем виконує свої зобов`язання в повному обсязі. Позивачі не надали докази істотного порушення умов Інвестиційного договору. Позивачі не надали доказів нанесення моральної шкоди відповідачем, завдані моральні страждання, не приєднано орієнтовний розрахунок моральної шкоди. Відповідач не можу відповідати за фінансове становище позивачів та за неможливість ними забезпечити власних дітей житлом, тому вимога позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 2 040 00 грн. є неправомірною та не підлягає задоволенню. Також вказує на те, що положення Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки предметом Договору є інвестиційна участь Інвестора у будівництві Об`єкта. Саме на забудовника покладено обов`язок введення в експлуатацію об`єкта будівництва, а не на відповідача. 14.05.2025 року до суду надійшли додаткові пояснення представника позивачів, у яких зазначено, що покупець втратив можливість проводити платежі, згідно встановленого графіку саме після початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, а саме після 24.02.2022 року. Ця форс-мажорна обставина зачепила не тільки позивача, а й інших інвесторів. У березні 2024 року на сторінці «Rybalsky» в Facebook опубліковано пост з інформацією «Найважливіше зараз - наше життя, безпека та мир в Україні. Тому на час воєнного стану для всіх клієнтів, інвесторів та мешканців наших будинків SAGA Development призупиняє платежі за придбані квартири та відміняє штрафи і пені на цей період». Станом на дату звернення Позивачів за правничою допомогою та опитування [PERSON] , пост на сторінці вже був відсутній, проте прінт-скрін зберігся в чаті «Сусіди 15-го дому ЖК "Рибальский"» та о особистому листуванні [PERSON] та менеджером з продажів квартир [PERSON] . Саме забудовник своїм дописом позбавив обов`язку позивача та інших інвесторів проводити відповідні платежі. Вважає, що позивачем зобов`язання виконані в повному обсязі, а відтак заперечення та пояснення відповідача є необґрунтованими. Також станом на дату подання позовної заяви завершення будівельних робіт було відкладено на невизначений час. Забудовник (Продавець) орієнтував на ІІ квартал 2025. Визначений строк вже також добігає кінця, проте жодних ознак завершення будівництва немає й бути не може. Посилається на те, що відповідач не несе відповідальності за фінансовий стан позивачів, оскільки це належить до їх власної компетенції та обов`язків. Однак, як сторона укладеної угоди, відповідач зобов`язаний належним чином виконувати умови Договору та не допускати створення Позивачам обтяжливих обставин, унаслідок яких вони позбавляються як запланованого об`єкту житлового призначення, що мав бути зданий у встановлені строки, так і коштів для придбання іншого об`єкту нерухомості. У зв`язку з порушенням зобов`язань, вчиненим з вини Відповідача, останній зобов`язаний відшкодувати Позивачам завдані збитки, включаючи компенсацію моральної шкоди, у порядку, передбаченому чинним законодавством. Ухвалою суду від 19.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивачів подав заяву про розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився. Подав повторне клопотання про відкладення судового засідання з причин, які визнані судом неповажними та документально непідтвердженими. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, правом на подачу письмових пояснень на позовну заяву не скористався. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 05.05.2021 між [PERSON] та ПАТ «ЗНВКІФ «ЕВЕРЕСТ» від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 19/03-2018 від 19.03.2018 року діє ТОВ «ПОРТОФІН», укладено договір № РБЛ/15-КВ/147. Згодом, 08.09.2021 між позивачкою та відповідачем, від імені та за рахунок якого діє третя особа, було укладено аналогічний попередній договір посвідчений нотаріально за умовами якого сторони домовились про укладення основного договору купівлі-продажу квартири після прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію, реєстрації права власності на квартиру за відповідачем та після здійснення позивачкою повної оплати за квартиру (далі- Попередній договір). В період з 2021-2023 позивачкою було сплачено кошти (забезпечувальний платіж) у розмірі 3 680 732 грн. При цьому, станом на дату підписання 08.09.2021 Договору № 1 про внесення змін до попереднього договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховською І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 586, позивачкою було сплачено на користь відповідача 2 666 13087 грн, що визнано відповідачем, який є стороною вказаного договору. В подальшому, 28.06.2023 між позивачкою та відповідачем укладено Договір № 2 про внесення змін та доповнень до Попереднього договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховською І.В., зі змісту якого вбачається, що з 08.09.2021 року по 12.09.2021 року позивачкою сплачено на користь відповідача 2 672 253,72 грн та визначено наступні чергові платежі. Пунктом 2 Договір № 2 про внесення змін та доповнень до Попереднього договору визначено, що укладенням цього Договору майбутній продавець підтверджує, що у нього відсутні будь-які претензії та вимоги до майбутнього покупця щодо сплати забезпечувального авансового платежу (Попередньої оплати вартості квартири) за період з лютого 2022 року по дату укладення цього Договору. Жодні штрафні санкції, пені, збільшення розміру чергового платежу відповідно до пункту 6.4 Попереднього договору за вказаний період не застосовані та не підлягають застосуванню. 25.03.2024 позивачка на підставі умов попереднього договору від 08.09.2021, скористалася правом відмовитись від договору в односторонньому порядку та у зв`язку з цим направила відповідачу, від імені та за рахунок якого діє третя особа, повідомлення про розірвання договору, яке було посвідчено приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Швидкою І.М. Згідно повідомлення про розірвання № Е-445 від 05.08.2024 відповідач визнає, що позивачка сплатила кошти (забезпечувальний платіж) у розмірі 3 680 726,84 грн та договір вважається розірваним на 5-й календарний день з дня надання такої заяви, а саме з 31.03.2024 року. Крім того, зазначено, що

Outcome: partial