Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

АТ "Універсал банк" через свого представника за довіреністю Мєшніка К. І. звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг "Monobank" від 01.03.2009 у розмірі 31 472,09 грн. На обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що "Monobank" це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки "Monobank". Після перевірки кредитної історії на платіжних картках "Monobank" за заявою клієнта встановлюється кредитний ліміт. 01.03.2009 [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету заяву до договору про надання банківських послуг від 01.03.2019. Положеннями анкети заяви визначено, що вона разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Після підписання заяви відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають у результаті використання платіжних карток, згідно тарифів. Однак, не дивлячись на взяті на себе зобов`язання, [PERSON] не дотримався даних умов, а саме не здійснював повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених умовами та правилами, а також тарифами банку. \~ \~ \~ \~Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач зобов`язання за вказаним договором порушив, внаслідок чого станом 22.01.2025за ним рахується заборгованість у розмірі 31\~472,09 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у сумі 31\~472,09 грн. \~ \~ \~ \~Ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх зобов`язань стало підставою для звернення до суду, тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 01.03.2019 у розмірі 31\~472,09 грн та відшкодувати понесені позивачем судові витрати у виді витрат зі сплати судового збору в сумі 3\~028,00 грн. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 14.03.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників. Судом постановлено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів із дня відкриття провадження у справі. Відповідачеві встановлений строк на подання відзиву. Заочним рішенням суду від 05.05.2025 позов задоволений, присуджено до стягнення із [PERSON] на користь АТ "Універсал банк" наявну заборгованість за договором в сумі 31\~472,09 грн, вирішено питання про розподіл судових витрат. 27.05.2025 до суду від представниці відповідача адвоката Ракоїд Л. В. надійшла заява про перегляд заочного рішення, яка ухвалою від 27.05.2025 прийнята судом до розгляду. За наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 03.06.2025 заява задоволена, скасовано заочне рішення суду від 05.05.2025 у даній цивільній справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Протокольною ухвалою суду від 30.06.2025 розгляд справи відкладено за клопотанням представниці відповідача. У судове засідання представник АТ "Універсал банк" не з`явився, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] під час судового розгляду справи позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Суду пояснив, що він звертався до банку з метою отримання кредитного карткового рахунку із визначеним лімітом. Протягом певного періоду часу він користувався кредитними коштами та вчасно їх повертав. Згодом у зв`язку із погіршенням власного фінансового становища звертався до банку із проханням призупинити йому нарахування процентів, оскільки він вже був не в змозі їх сплачувати. Проте банк його прохання проігнорував і продовжив нараховувати проценти. Але такі нарахування вже відбувалися у розмірі, які суттєво перевищували попередні нарахування. Крім того зазначив, що банк в одноосібному порядку збільшив розмір кредитного ліміту, а нараховані ним відсотки є занадто завищеними і несправедливими відносно нього. Останній раз він сплачував банку кошти 07.10.2022 в сумі 1\~100,00 грн. За його підрахунками тоді йому лишалося сплатити близько 1\~000,00 грн, щоб виплатити усе тіло кредиту. Але зараз у застосунку наявна інформація, що його заборгованість загалом становить 34\~500,09 грн, до якої вже включений судовий збір у сумі 3\~028 грн, повністю використаний кредитний ліміт у розмірі 25\~000,00 грн, а також 9\~500,09 грн, які використані поза межами кредитного ліміту. Представниця відповідача адвокат Ракоїд Л. В. проти задоволення позову заперечувала, підтримавши надану суду заяву про перегляд заочного рішення із наведеним у ній обґрунтуванням. Заслухавши учасників, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Між сторонами спору виникли кредитні правовідносини, відповідно їх правове регулювання відбувається нормами Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. За змістом частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України регламентовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Тобто, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин першої, третьої, четвертої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (частина дванадцята статті11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статей 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно п. 15 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1-2 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно статті 1054 ЦК України з а кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Під час розгляду справи судом установлено з наданих письмових доказів, що відповідач з метою отримання банківських послуг у АТ "Універсал банк" пройшов ідентифікацію та верифікацію та підписав анкету заяву від 01.03.2019 (а.с. 16). Одночасно заповнена позичальником анкета разом з умовами та правилами обслуговування, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms та тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates та/або в Мобільному додатку, складають договір про надання банківських послуг. Відповідач був ознайомлений з Умовами, Правилами та Тарифами банківських послуг, про що свідчить його підпис УЕП у анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 01.03.2019. Крім того він визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису (а.с.17-34). Факт укладення договору та його виконання визнав відповідач [PERSON] під час судового розгляду, оскільки протягом тривалого часу користування отриманим банківським продуктом він сплачував нараховані відсотки за користування кредитним лімітом. Проте такі платежі не в повній мірі відповідали зобов`язанням відповідача, які були на нього покладені умовами укладеного договору, оскільки їх розмір був менший, ніж визначений умовами договору, такі платежі проводилися ним не вчасно. Судом також установлено, що після підписання анкети заяви відповідачеві встановлений кредитний ліміт у розмірі 13 500,00 грн, який в подальшому банк збільшив до 25\~000,00 грн, що підтверджено довідкою про розмір встановленого ліміту від 22.01.2025 та випискою про рух коштів по картці від 22.01.2025 (а.с. 11-13, 15). Пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів, пільгова процентна ставка0,00001%. Після спливу пільгового періоду на кредит нараховується базова процентна ставка 3,1% на місяць (37,2 % річних). Реальна процентна ставка становить 44,26 % річних, якщо в пільговому періоді, то 0%. З наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.6-9) та виписки про рух коштів по картці [PERSON] від 22.01.2025 (а.с. 11-13) з`ясовано, що з моменту отримання кредитної картки і станом на 22.01.2025 відповідач активно користувався вказаним картковим рахунком. Ураховуючи, що послуги банком надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а умови і правила, які включають тарифи були надані відповідачу саме через мобільний додаток, суд дійшов висновку, що [PERSON] був ознайомлений саме з правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до ст. ст. 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. Наведене свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Аналогічна правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Досліджуючи питання наявності заборгованості [PERSON] за укладеним кредитним договором судом установлено, що відповідачеві встановлений кредитний ліміт у розмірі 25\~000,00 грн. З виписки по рахунку та розрахунку заборгованості судом установлено, що [PERSON] був наданий кредитний ліміт у сумі 25\~000,00 грн. У виписці по рахунку мінусове значення залишку на рахунку з`явилося лише після виникнення заборгованості, що перевищує 25\~000,00 грн, тобто маючи баланс 6\~472,09 грн фактичний борг відповідача за кредитом складає 31\~472,09 грн. Заперечення щодо нарахованих [PERSON] процентів суд не враховує, оскільки вони є безпідставними та необґрунтованими. Зокрема, з виписки по рахунку відслідковується нарахування відповідачеві процентів за користування кредитом, проте вони відразу стягувалися із кредитного ліміту, внаслідок чого збільшувалась заборгованість за тілом кредиту. Такі списання відповідають умовам укладеного між сторонами спору договору, відповідно до яких банк надає кредит в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної у цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочення згідно з тарифами. Відповідно до п. 5.16 розділу 5 "Надання та обслуговування кредиту" у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На підставі п. 5.19 розділу 5 у випадку, якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у пункті 5.18., кредит стає у формі "на вимогу", а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. Відповідно до підпункту 5.22 пункту 2 умов кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсотках до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього договору. З виписки про рух коштів по картковому рахунку відповідача установлено, що за весь час користування кредитною карткою [PERSON] здійснив поповнення карткового рахунку на суму 46\~703,78 грн. За весь час користування карткою боржник здійснив витрат по картці на суму 78\~175,87 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута банку, становить 31\~472,09 грн (78\~175,87 грн 46\~703,78 грн). Окремо суд звертає увагу, що останнє нарахування відсотків мало місце 01.05.2023. Після цього стан рахунку не змінювався. Відповідно за тривалий проміжок часу розмір заборгованості не збільшувався. Наведене під час розгляду справи підтвердив також [PERSON] , у мобільному застосунку якого останнє збільшення суми боргу мало місце 19.02.2025 на суму 3\~028 грн за рахунок сплаченого позивачем судового збору. За таких обставин твердження відповідача щодо надмірного та безпідставного нарахування йому відсотків за тривалий період часу є необґрунтованим. Таким чином, ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку АТ "Універсал банк" ним не повернуті, що є порушенням зі сторони відповідача взятих на себе зобов`язань, суд дійшов висновку про задоволення позову. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved