Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

У лютому 2025 року заявник звернулася з заявою, в якій зазначила, що з березня 2020 року вона зустрічалася з [PERSON] , [INFO] , з яким склалися гарні стосунки та вони вирішили проживати разом. Починаючи з травня 2020 року, вони проживали однією сім?єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, дбали один про одного, вели спільне господарство та мали спільний сімейний бюджет, були поєднані спільним побутом, проводили разом свята у колі рідних та друзів, мали взаємні права та обов`язки, притаманні подружжя. Родичі та близькі сприймали їх як подружжя. Інших шлюбів ними зареєстровано не було. [PERSON] був призваний на військову службу [INFO] . 24 січня 2025 року вона отримала сповіщення про те, що [PERSON] , командир [INFO] військової частини [NUMBER] , зник безвісті 21 січня приблизно о 16:10 годин під час виконання бойового завдання при виконанні службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України в районі населеного пункту Дар?їно Курської області російської федерації. За цим фактом вона звернулася до Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Заявник вважає, що отримання нею сповіщення підтверджує той факт, що [PERSON] вважав її за дружину, про що зазначив у своєму військовому квитку. Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно їй для отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця. За цих підстав [PERSON] просила установити факт її проживання однією сім?єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , з травня 2020 року до моменту його зникнення безвісті 21 січня 2025 року. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20 березня 2025 року у справі було відкрито провадження та призначено судове засідання на 27.05.2025. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася та надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи - військової частини [NUMBER] в судове засідання також не з`явився, повідомлявся про розгляд справи. Суд, з?ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне: Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] . Згідно з копіями сповіщень від 23.01.2025 та 24.01.2025 військовослужбовець [PERSON] зник безвісти 21.01.2025, виконуючи бойове завдання під час стрілецького бою в районі н.п. Дар?їно Курської області. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов?язується з наступним вирішенням спору про право. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 3 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19, від 12 січня 2022 року у справі № 227/2188/21 та від 26 січня 2022 року у справі № 568/310/21. Вирішуючи вимогу про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки слід врахувати, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21. Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. У своїй заяві [PERSON] зазначає, що встановлення факту проживання однією сім?єю з [PERSON] з травня 2020 року до моменту його зникнення безвісти 21 січня 2025 року необхідне для отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця. Між тим, суд звертає увагу, що згідно з частиною 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення. Військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону). У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань. У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці четвертому цього пункту, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець. Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 20 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань. Виплата грошового забезпечення особі (особам), визначеній (визначеним) в особистому розпорядженні на випадок полону, та особам, передбаченим цим пунктом, здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців у нейтральних державах або зникнення безвісти, їх звільнення з полону або визнання судом безвісно відсутніми чи оголошення судом померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини. Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзацах четвертому - п`ятому цього пункту, належні та не виплачені військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками, а також інтернованим у нейтральних державах або зниклим безвісти, суми грошового забезпечення після оголошення їх судом померлими включаються до складу спадщини. Тобто законодавством не віднесено до кола осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця у разі відсутності його особистого розпорядження, осіб, які проживали з ним однією сім?єю. Поряд із цим у разі відсутності особистого розпорядження належні та не виплачені військовослужбовцям, у тому числі зниклим безвісти, суми грошового забезпечення після оголошення їх судом померлими включаються до складу спадщини. Крім того, суд звертає увагу, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права й обов?язки. Сім?я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім?єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. До того ж, цим рішенням Конституційного Суду України визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї як ведення спільного господарства. Отже, критеріями, за наявності яких особи складають сім?ю, є спільне проживання, спільний побут, взаємні права й обов`язки. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22 серпня 2018 року по справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283 цс 18). Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки самі по собі без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20). Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв?язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Воднораз відповідно до статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Перебування в зареєстрованому шлюбі виключає встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18). Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте заявник, заявляючи вимогу про встановлення факту проживання однією сім?єю з [PERSON] у період з травня 2020 року до моменту його зникнення безвісти 21 січня 2025 року, не надала належних та достатніх доказів на підтвердження своїх вимог, а також не доведела, що встановлення такого факту буде мати для неї юридичне значення. Суд вважає, що самі по собі копії спільних фотографії та квитанцій про перерахування грошових коштів у період листопада 2024 - січня 2025 року без доведення ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, взаємних прав і обов?язків, притаманних подружжю, жодним чином не можуть свідчити про наявність усталених відносин, які притаманні подружжю. Більш того, суд звертає увагу, що згідно з рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 квітня 2024 року у цивільній справі № 279/5318/23 (провадження № 2/279/698/24), яке набрало законної сили 16.05.2024, [PERSON] з 18.04.2023 перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що взагалі виключає можливість встановлення факту проживання однієї сім?єю без реєстрації шлюбу в цей період. Ураховуючи вищенаведене, в задоволенні заяви [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed