Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

[PERSON] , жителька [ADDRESS] , в інтересах якої діє [PERSON] , звернулася в суд з позовом до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради (місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 55 с. Ясенів-Пільний Коломийського (раніше Городенківського) району Івано-Франківської області), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача з 01.05.2024 по день вирішення справи судом за вимушений прогул (по 18000 грн/міс., якщо відповідач не доведе, що цей розмір є завищеним). Обґрунтовуючи поданий позов представник позивача вказує на те, що в справі №342/98/23 Городенківський районний суд скасував наказ від 07.06.2022 за №07К про звільнення позивача за прогул і на цьому все, натомість апеляційна інстанція судове рішення суду І інстанції змінила та постановила вважати позивача звільненою за власним бажанням з 27 листопада 2021 року на підставі ст.38 КЗпП України з посади педагога - організатора Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради та стягнув за вимушений прогул. Судове рішення з дня його чинності (постанова від 30 квітня 2024 року Івано-Франківського апеляційного суду в складі головуючого (судді-доповідача) Максюти І.О., суддів Василишин Л.В., Томин О.О.) не виконане досі, в тому числі, що стосується внесення запису в трудову книжку позивача згідно судового рішення. Ухвалою від 23 січня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON], до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради про стягнення заробітної плати. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. У судові засідання 19.02.2025, 10.03.2025 предстаник відповідача не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча про розгляд справи був належним чином повідомлений. Ухвалою суду від 10.03.2025 визнано обов`язковою явку та участь представника Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської радив судовому засіданні по цивільній справі за позовом [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради про стягнення заробітної плати, яке відбудеться в приміщенні Городенківського районного суду за адресою: Івано-Франківська область, м. Городенка, вул. Героїв Євромайдану,7 о 11 год. 00 хв. на 27.03.2025, для дачі пояснень по справі, що стосується предмету спору. Направлено копію ухвали та судову повістку представнику Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради - до обов`язкового виконання. Судове засідання відкладено до 11 год. 00 хв. на 27.03.2025. Копію ухвали від 10.03.2025 представник відповідача отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, в судове засідання 27.03.2025 не з`явився. Представник позивача в судових засіданнях під час розгляду справи заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Ствердив, що позивач неодноразово зверталась до відповідача з метою отримання копії наказу про її звільнення та внесенням у трудову книжку запису про її звільнення із зміненим формулюванням відповідно до постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року, якою було змінено (доповнено) рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 25.09.2023. Проте, вказані звернення залишись без реагування. Крім того, він, як представник, звертався до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради із заявоюстосовно виконання судового рішення в справі №342/98/23, шляхом надіслання заяви на електронну пошту Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради. Однак, жодної відповіді не отримав. У зв`язку з невиконання відповідачем рішення суду, зокрема не видачі наказу про звільнення та не внесення у трудову книжку запису про звільнення [PERSON] із зміненим формулюванням звільнення, відповідно до постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року, [PERSON] позбавлена права на належне офіційне працевлаштування відповідно до своєї професії, тому час від часу змушена виїжджати за кордон і працювати не по професії. 30.06.2025 представник позивача, через систему «Електронний суд», подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути в користь позивача за 305 робочих днів, у період з 01.05.2024 по 01.07.2025, з підстав триваючого невиконання судового рішення в трудовому спорі 156698,54 грн (без інфляційних витрат). Інфляційні витрати за вказаний період 116,632%. У зв`язку з цим, в користь позивача просив стягнути 182760,64 грн (156698,54 х 1,16632% ). В подальшому 01.07.2025 предстаник позивача подав заяву, в якій просив розгляд справи продовжити та завершити без участі в засіданні сторони позивача; позов задовольнити. У судові засідання, призначені для розгляду даної справи, представник відповідача жодного разу не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча про розгляд справи був належним чином повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи де подавав. Також, представник відповідача не скористався своїм процесуальним правом щодо подачі відзиву на позов. А також, відповідачем не виконано ухвалу від 10.03.2025 про обов`язкову явку та участь представника відповідача в судовому засіданні, для дачі пояснень по справі, що стосуються предмету спору. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши у судових засіданнях, які були призначені для розгляду справи, пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, оглянувши матеріали справи №342/98/23, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані учасником справи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до наступних висновків. Стаття 3 КЗпП України визначає, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як зазначено в ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що у трудовій книжці, оформленій на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] містяться записи про те, що 20.01.1992 [PERSON] прийнята на роботу в Ясеневопільнівську НСШ на посаду педагога-організатора на час відпустки до трьох років [PERSON] порядком переведення з посади вихователя групи продовженого дня Городенківської СШ №2 (наказ від 20.01.92) (порядковий запис № 3). 01.09.1993 Ясеневопільнівська неповна середня школа реорганізована в середню загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів (рішення райвиконкому №343 від 28.09.1993) (порядковий запис № 4). 01.09.1995 [PERSON] призначена на посаду вчителя української мови та літератури порядком переведення з посади педагога - організатора на час відсутності основного працівника із збереженням основного місця роботи педагога-організатора (наказ по школі №13-к від 04.09.1995) (порядковий запис у трудовій книжці № 5). 09.04.2004 [PERSON] встановлено кваліфікаційну категорію вчитель першої категорії (наказ по школі 134 від 09.04.2004) (порядковий запис у трудовій книжці № 6). 02.04.2009 підтверджено кв. категорію «спеціаліст І категорії», встановлено кв. категорію, спеціаліст вищої категорії (порядковий запис у трудовій книжці № 7). 04.04.2013 присвоєно кв. категорію «спеціаліст вищої категорії», відповідає раніше присвоєній кв. категорії «спеціаліст вищої категорії» (порядковий запис у трудовій книжці № 8). 03.04.2018 відповідає раніше присвоєній кв. категорії «спеціаліст вищої категорії», присвоєне пед. звання старший вчитель (порядковий запис у трудовій книжці не зазначений). 05.04.2019 відповідає раніше присвоєній кв. категорії «спеціаліст вищої категорії» (порядковий запис у трудовій книжці № 9). 02.12.2021 Ясеневопільнівська ЗОШ І-ІІІ ступенів перейменована на Ясеневопільнівський ліцей Городенківської міської ради (рішення 12 сесії від 02.12.2021 №813 -12/2021) (порядковий запис у трудовій книжці № 10). 07.06.2022 [PERSON] звільнено з посади педагога-організатора Ясеневопільнівського ліцею на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (наказ №07К від 07.06.2022) (порядковий запис у трудовій книжці №11). Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2023 року по справі №342/98/23 визнано наказ від 07.06.2022 № 07К Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради про звільнення [PERSON] за прогул незаконним та скасовано. Рішення набрало законної сили 30.04.2024. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року по справі №342/98/23 (провадження № 22-ц/4808/65/24) рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2023 року змінено, доповнено резолютивну частину рішення абзацом другим та третім наступного змісту: «Змінити формулювання підстав звільнення [PERSON] та вважати її звільненою з роботи з посади педагога-організатора Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням з 27 листопада 2021 року. Стягнути з Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради (код ЄДРПОУ 23924132, адреса місцезнаходження вул. Січових Стрільців, 55, с. Ясенів-Пільний, Коломийського району Івано-Франківської області) на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків [NUMBER] , проживаючої по [ADDRESS] , середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 по 27 листопада 2021 року в розмірі 5021,40 гривень та за несвоєчасну видачу трудової книжки з 28 листопада 2021 року по 12 березня 2024 року в розмірі 285 717,66 гривень, а всього 290 739,06 грн (двісті дев`яносто тисяч сімсот тридцять дев`ять гривень шість копійок). В іншій частині рішення суду залишено без змін. Постанова набрала законної сили 30.04.2024 та 17.05.2024 була направлена для відома: представникам [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , через систему «Електронний суд»; Ясеневопільнівському ліцею Городенківської міської ради на електронну пошту: [INFO]. На виконання рішення суду 28.05.2024 Городенківським районним судом Івано-Франківської області видані виконавчі листи по справі №42/98/23, які були звернуті до примусового виконання судового рішення. Як стверджується постановою старшого державного виконавця Городенківського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.06.2024 на підставі виконавчого листа №342/98/23 виданого 28.05.2024 Городенківським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 по 27 листопада 2021 в розмірі 5021,40 грн та за несвоєчасну видачу трудової книжки з 28.11.2021 року по 12 березня 2024 року в розмірі 285717,66 грн, а всього 290739,06 грн, відкрито ВП №75256781. Крім того, слід звернути увагу на те, що на запит заступника директора Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради Шкварок М.І. №136/01-51 від 19.09.2024 Городенківським районним судом Івано-Франківської області 24.09.2024 було надіслано директору Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради Шкварок М.І. копію рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 25.09.2023 та копію постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 30.04.2024 по справі №342/98/23. Копію рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 25.09.2023 та копію постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 30.04.2024 по справі №342/98/23 також 24.09.2024 отримано юрисконсультом відділу освіти Городенківської міської ради [PERSON] Стосовно виконання рішення, в частині «Зміни формулювання підстав звільнення [PERSON] та вважати її звільненою з роботи з посади педагога-організатора Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням з 27 листопада 2021 року», то судом встановлено, що 12.01.2025 представник [PERSON] - [PERSON] звертався до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради із заявою від 12.01.2025 (шляхом надіслання на електронну пошту Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради [INFO]), якій просив (вимагав) надати належним чином засвідчений примірник наказу стосовно виконання судового рішення в справі №342/98/23, а також повідомлення на номер телефону та на електронну пошту, щоб з`явитися та отримати примірник наказу та запис в трудову книжку позивача згідно судового рішення. У заяві також представник вказував, що у зв`язку із зволіканням відповідача виконати рішення суду по справі №342/98/23, позивач не може належним чином скористатися своєю трудовою книжкою. Вказані факти відповідачем не спростовані. Обґрунтовуючи заявлений позов, діючи в інтересах позивача [PERSON] , представник позивача [PERSON] вказував на те, що підставою звернення із вказаним позовом стало те, що відповідач не виконав рішення (постанову) суду по справі №342/98/23, зокрема, не видав позивачу [PERSON] копію наказу про її звільнення із зміненим формулюванням відповідно до постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року по справі №342/98/23 (провадження № 22-ц/4808/65/24) та на вимогу позивача не вніс відповідні записи у її трудову книжку, у зв`язку з чим, позивач [PERSON] позбавлена права на належну працю відповідно до своєї професії. Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Конституційний Суд України у Рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене. Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Трудові відносини в Україні врегульовані ст. 1 КЗпП України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 47 КЗпП України (в редакції, яка діяла на час звільнення позивачки з роботи) роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України, в редакції, яка діяла на час звільнення позивачки, у разі затримки видачі копії наказу (розпорядження) про звільнення з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. У судовому засіданні судом оглянуто оригінал трудової книжки серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] та встановлено, що останній порядковий запис у трудовій книжці №11 із змістом «Звільнено з посади педагога-організатора Ясеневопільнівського ліцею на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (наказ №07К від 07.06.2022). При цьому, як зазначено вище, рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2023 року по справі №342/98/23 наказ від 07.06.2022 № 07К Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради про звільнення [PERSON] за прогул визнано незаконним та скасовано. А постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року по справі №342/98/23 (провадження № 22-ц/4808/65/24) змінено формулювання підстав звільнення [PERSON] та зазначено, що вважати її звільненою з роботи з посади педагога-організатора Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням з 27 листопада 2021 року. За таких обставин, оскільки позивача, відповідно до постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року по справі №342/98/23 (провадження № 22-ц/4808/65/24), слід вважати звільненою з роботи з посади педагога-організатора Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням з 27 листопада 2021 року, то суд вважає, що відповідач зобов`язаний у день звільнення видати їй копію наказу про звільнення, а також на вимогу позивача внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника - позивача відповідно до постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року. Разом з тим, оскільки зміна формулювання звільнення позивачки [PERSON] відбулася відповідно до постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року по справі №342/98/23 (провадження № 22-ц/4808/65/24), яка набрала законної сили 30.04.2025, то із цього часу слід вважати, що відповідач зобов`язаний видати [PERSON] копію наказу про її звільнення, а також на вимогу позивача внести належні записи про звільнення до трудової книжки, відповідно до постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року по справі №342/98/23. Однак, станом на час розгляду справи в суді, відсутні докази про видачу позивачу чи його представнику копії наказу про звільнення [PERSON] відповідно до постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року та внесення у трудову книжку запису про її звільнення із зміненим формулюванням звільнення відповідно до постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року, якою було змінено (доповнено) рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 25.09.2023. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Зокрема, відповідачем не надано суду доказів, що такий наказ був виданий, однак не отриманий позивачем чи його представником, за відсутності вини відповідача. Окремо слід звернути увагу на те, що у постанові Верховного Суду від 29.05.2023 в справі № 341/1639/21 зазначено, що: «Оскільки у трудовому праві превалює підхід, за яким вимушений прогул визначають як час, протягом якого працівник з вини роботодавця був позбавлений можливості працювати, тобто виконувати трудові функції, обумовлені трудовим договором, виплата середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу законодавцем пов`язується з певним діянням роботодавця, наслідком яких стала неможливість працівника належним чином реалізовувати своє право на працю». У поясненнях в підтвердження заявлених вимог позивача, представник вказував, що у зв`язку з невидачею наказу про звільнення [PERSON] із зміненим формулюванням відповідно до постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року по справі №342/98/23 (провадження № 22-ц/4808/65/24) та не внесенням відповідних записів у її трудову книжку, позивач - [PERSON] позбавлена права на належну працю відповідно до своєї професії. За таких обставин, суд приходить до переконання, що позивач має право на виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, у зв`язку із затримкою видачі позивачу [PERSON] наказу про звільнення, відповідно до постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року. Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати, тобто виконувати трудову функцію. При визначенні розміру середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу суд керується частиною п`ятою статті 235 КЗпП, статтею 27 Закону України «Про оплату праці», Порядком обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінет Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, а також Інструкцією, затвердженою Наказом Міністерства освіти і науки № 102 від 15.04.1993року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 2 травня 1993 року за №56. Згідно із п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Як зазначено вище, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року по справі №342/98/23 (провадження № 22-ц/4808/65/24) змінено формулювання підстав звільнення [PERSON] та постановлено вважати її звільненою з роботи з посади педагога-організатора Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням з 27 листопада 2021 року. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року по справі №342/98/23 (провадження № 22-ц/4808/65/24) встановлено, що згідно табелів обліку робочого часу позивачу нараховувалася заробітна плата, по нормі 40-годинного робочого тижня. Згідно довідки про доходи [PERSON] та табелів використання робочого часу, наданих на вимогу суду відповідачем, позивач працювала два повні місяці, що передували звільненню, нарахування за які можуть бути застосовані для обчислення середнього заробітку, у квітні та травні 2021 року. Так, згідно табелів обліку використання робочого часу та довідки про доходи за квітень 2021 року позивачці на посаді педагога-організатора нараховано за відпрацьовані 22 робочі дні (по 8 годин кожен день) заробітну плату в розмірі 9949,80 грн; у травні 2021 року нараховано за відпрацьовані 18 робочих днів (по 8 годин кожен день) 10135,94 грн. У зв`зку з цим, середньоденна заробітна плата [PERSON] на посаді педагога-організатора за квітень - травень 2021 року становить 502,14 грн (9949,80+ 10 135, 94) : (22+18). Середній заробіток за час вимушеного прогулу, у зв`язку із затримкою видачі позивачу [PERSON] наказу про звільнення, відповідно до постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року, складає 153152,70 гривень (502,14 х 305 робочих днів по нормі тривалості робочого часу, за період з 01.05.2024 по 01.07.2025), що підлягає стягненню на користь позивача. Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу обчислений судом з урахуванням податків та обов`язкових платежів, які підлягають відрахуванню в дохід держави при виплаті позивачу стягненої суми. При цьому, суд не приймає розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, поданий представником позивача, оскільки даний розрахунок не обґрунтований та не підтверджений належними доказами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 (пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18). Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, а тому слід стягнути з Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, у період з 01.05.2024 по 01.07.2025, в розмірі 153152,70 гривень, а решті позовних вимог відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі викладеного,

Outcome: partial