Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

11.12.2024 ТОВ «ФК «ЕЙС», в особі представника позивача Тараненка А. І,. через систему "Електронний суд", звернулось до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 31\~722, 93 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.11.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір № 803720822 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт товариства www.moneyveo.ua та ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору; після чого заявив добровільно про своє бажання отримати кошти, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані та номер банківської картки для перерахування коштів. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV48DU6; ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Ведення позичальником одноразового ідентифікатора є підписанням договору відповідно до ст.12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до підпункту 2.1 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 7 100, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 6 150, 00 грн одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення якого 10.12.2022. 10.11.2021 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало грошові кошти в сумі 6 150, 00 грн на його банківську карту № [NUMBER] , що в свою чергу, є доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019. 28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021. В цій додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, тобто предметом є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Реєстр не є разовим документом, оскільки договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадках бажання та необхідності сторін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №211 від 10.01.2023 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 15 595, 17 грн. Договір №28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 - 31.12.2024. Право вимоги за кредитним договором №803720822 від 10.11.2022 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 10.01.2023, відповідно до підписання сторонами реєстру прав вимоги № 211. 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №30/1023-01, строк дії якого закінчується 31.12.2024. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023 до договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023 від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 31\~722, 93 грн. 07.11.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу №0711/24/Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п. 1.2. перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №0711/24/Е від 07.11.2024 від ТОВ "ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 31\~722, 93 грн, що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 0711/24/Е від 07.11.2024. ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ «ФК «ЕЙС» не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви становить 31\~722, 93 грн, яка складається з: 6 150, 00 грн - заборгованість по кредиту та 25\~572, 93 грн - заборгованість по несплаченим відсотками за користування кредитом. Відповідач не виконував умови договору належним чином, не повністю сплачував платежі у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість, яка нарахована відповідно до умов договору та не підлягає зменшенню. Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 803720822 від 10.11.2022 в сумі 31\~722, 93 грн, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір в сумі 2 422, 40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн. Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2024 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 12.12.2024. Відповідь № 963636 з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , отримана судом 12.12.2024. Ухвалою суду від 07.01.2025 вказана позовна заява була залишена без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду. 14.01.2025 від позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 17.01.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Ухвала суду від 17.01.2025 двічі направлялась судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Поштова кореспонденція суду була повернута відділенням АТ «Укрпошта» з зазначенням причини повернення - "адресат відсутній за вказаною адресою" 18.02.2025 та 28.03.2025 (а. с. 118-119, 120-121). Отже, суд розцінює відповідача як такого, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом. Відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, інші клопотання та заяви від відповідача суду також не надійшли. Відповідно до ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, надані позивачем, у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а саме правовідносини, що виникають на підставі укладеного кредитного договору, договору факторингу, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Законів України\~«Про споживче\~кредитування» та «Про електронну комерцію». Судом встановлено, що 10.11.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 803720822 (а. с. 79 на звороті - 87). Договір укладено у формі електронного документа, підписано відповідачем електронним підписом, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора MNV48DU6. Пунктом 2.1. договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 7 100, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 6\~150, 00 грн одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення якого 10.12.2022 (п. 2. 3. договору). В розділі 3 договору сторони обумовили дисконтний період кредитування та порядок пролонгації цього дисконтного періоду. Так п. 3.1. кредитного договору передбачено, що позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. П. 3.2. договору передбачено, що сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку строку дисконтного періоду. Кількість продовжень строків дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. П. 7.3. договору передбачено, що проценти за договором сплачуються в наступному порядку: Підпунктами п. 7.3. договору передбачено, що 7.3.1.\~протягом дисконтного\~періоду кредитування\~позичальник зобов`язаний\~сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником Дисконтного періоду кредитування, Позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього Договору; 7.3.2. після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно. Відповідно до п. 8.1. 8.5. кредитного договору позичальник зобов`язаний оплатити проценти за користування кредитом. За умови якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за договором на умовах п. 8. 5. договору, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766, 50% річних, що на день укладення становить 2, 10 % в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника, за кожний день користування ним. Зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. Якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів та здійснить повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку дисконтного періоду (з урахуванням всіх пролонгацій), то зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом за період від дати видачі Кредиту до 10.12.2022 (включно) будуть визначається на умовах п. 8.5.1. Договору за дисконтною процентною ставкою, а з наступного дня після 10.12.2022 за ставкою 744, 80 (сімсот сорок чотири цілих вісім десятих) відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,04 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним (далі індивідуальна процента ставка). Пунктами 11.1., 11.2. договору встановлений строк його дії 5 років. Позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми кредиту за кожним траншем та до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання. Надання коштів кредитодавцем позичальнику підтверджується у сукупності такими письмовими доказами: платіжним дорученням від 10.11.2022 на суму 6 150, 00 грн (а. с. 21); довідкою №10/2024, виданою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про успішність платежів на карти клієнтів через платіжний сервіс LiqPay Приватбанка (а. с. 22 зворот). На підтвердження укладання кредитного договору позивачем також надано Паспорт споживчого кредиту продукту "СМАРТ" до договору №803720822 від 10.11.2022 (а. с. 78 - 79), Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "СМАРТ" ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" ( а. с. 88 - 93), Заявка на отримання грошових коштів в кредит від 10.11.2022 (а. с. 94), довідка щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (а. с. 11). 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги за кредитними договорами (а. с 28-31), а також 28.11.2019 було укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою визначено, що строк дії договору закінчується 31.12.2020 (а. с. 34). 31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та договір факторингу викладено в новій редакції, строк дії договору закінчується 31.12.2021 (а. с. 35-38). П. 2.1. договору факторингу в новій редакції передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. П. 4.1. договору факторингу в новій редакції передбачено, що наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. 31.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії договору продовжено до 31.12.2022 (а. с. 40). 10.01.2023 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписаний Реєстр прав вимоги №211 від 10.01.2023, в якому під №318 вказана вимога до відповідача на суму 15\~595, 17 грн, з яких 6\~150, 00 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 9\~445, 17 грн заборгованість по відсоткам (а. с. 43, 43 зворот). 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклаладено договір факторингу №30/1023-01, строк дії якого закінчується 31.12.2024 (а. с. 45-47). Відповідно до Реєстру прав вимоги №2 до цього договору ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передано право вимоги до відповідача в сумі 31\~722, 93 грн, з який 6\~150, 00 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 25\~572, 93 грн заборгованість по відсоткам. Номер в реєстрі 9\~189 ( а. с. 50-51). 07.11.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу №0711/24/Е ( а. с. 52-55). Згідно копії Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 0711/24/Е від 07.11.2024, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників в кількості 587 після чого, з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу № 0711/24/Е від 07.11.2024, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості: 22\~154\~653, 90 грн (а. с. 59). Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 0711/24/Е від 07.11.2024 до ТОВ ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача, який вказаний під №416 (а. с. 57-58). Як вбачається із копії Виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 803720822 на ім`я [PERSON] станом на 20.11.2024 заборгованість за кредитним договором не погашена та складає 31\~722, 93 грн. (а. с. 63). Крім того, позивачем надані розрахунки заборгованості за кредитним договором № 803720822 від 10.11.2022, виконані ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс", з яких вбачається, що розрахунки виконані за період з 10.11.2022 по 08.04.2023, сума заборгованості становить 31\~722, 93 грн, з яких: 6\~150, 00 грн - тіло кредиту, 25\~572, 93 грн проценти. З розрахунків вбачається, що в період з 10.11.2022 по 10.12.2022 проценти за користування кредитом нараховані в сумі 125, 46 грн щоденно, зі ставки 2, 04%; з 11.12.2022 по 08.04.2023 проценти за користування кредитом нараховані в сумі 183, 27 грн щоденно зі ставки 2, 98% (а. с. 60-62). Відповідно до вимог ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 11\~ЦК України установлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до статті 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною першою статті 1055\~ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3\~Законом України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11\~Законом України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Судом встановлено, що договір кредитної лінії № 803720822 від 10.11.2022 між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова компанія» та [PERSON] укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразового ідентифікатора MNV48DU6. [PERSON] через створений ним особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця надав персональні дані, ввів реквізити свого електронного платіжного засобу (банківської карти), подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого кредитодавець надіслав останньому за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору та одержав його примірник на вказану ним електронну пошту; після чого одержав від інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця повідомлення про успішне проходження транзакцій переказу коштів. Статтею 512\~ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст.\~1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з пунктом 2.1 договору факторингу, укладеного ТОВ Манівео швидка фінансова допомога" з ТОВ "Таліон плюс", клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Пунктом 1.3. цього договору факторингу установлено, що під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Отже, цим договором факторингу встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Ці умови визначені в розділі 4 "Порядок відступлення права вимоги". Відповідно до п. 1.5. "Реєстр прав вимог" означає перелік Прав вимог до боржників, що відступається за цим договором. За змістом цих умов такі додатки до договору є невід`ємною частиною договору факторингу. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). З матеріалів справи видно, що кредитний договір № 803720822 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено 10.11.2022. Договір факторингу № 28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс» укладено 28.11.2018. Додатковою угодою № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 договір факторингу викладено в новій редакції, вище зазначеними умовами договору було визначено перехід права вимоги. Додатковими угодами №19 від 28.11.2019, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 було продовжено строк дії договору факторингу, інші умови договору залишились без змін. Право вимоги до відповідача від первісного кредитора до фактора було передано на підставі Реєстру прав вимоги №211 від 10.01.2023 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018. У подальшому право вимоги до відповідача було передано на підставі договорів факторингу: №30/1023-01 від 30.10.2023, укладеного між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та №0711/24/Е від 07.11.2024, укладеного між «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Отже, позивачем належними та допустимими доказами доведено перехід до нього права вимоги до відповідача на вище зазначені суми заборгованості. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим і виникла заборгованість. Також відповідач суду свій розрахунок заборгованості не надав. Суд погоджується з розрахунками заборгованості, наданими суду позивачем, в яких відсотки за користування кредитом нараховані в межах строку дії кредитного договору та відповідно до його умов. Зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором та задоволення позову в повному обсязі. Щодо судових витрат. Відповідно до частин 1, 3 статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. В силу частини 1 статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (частина 2 статті 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (частина 3 статті 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК України). У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 137 ЦПК України). В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача, крім судового збору, 6\~000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу, надавши відповідні докази таких витрат: договір про надання правничої допомоги №08/11/24-01 від 08.11.2024 (а. с. 64 -65), протокол погодження вартості послуг до цього договору (а. с. 65 зворот), додаткову угоду №5 від 08.11.2024 (а. с. 66-67), акт прийому-передачі наданих послуг від 08.11.2024 (а. с. 68), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а. с. 69), довіреність від 02.10.2024 на представництво адвокатом Тараненком А. І. інтересів позивача (а. с. 70). Суд встановив, що заявлені витрати на правову допомогу пов`язані з розглядом цієї справи та підтверджуються наданими доказами. При визначенні пропорційності витрат суд бере до уваги ціну позову, обсяг і складність правових питань, що потребували правничої допомоги, а також час витрачений адвокатом на виконання зобов`язання за договором з надання правничої допомоги (4 години). З огляду на це суд дійшов висновку, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, не містила виняткових правових питань або значного обсягу доказів; спір є звичайним договірним спором без факторів, які могли б вплинути на репутацію сторін або викликати публічний інтерес; справа не потребувала значного обсягу процесуальних дій; розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; в цій категорії спірних правовідносин, наявна усталена судова практика; обсяг досліджених доказів є невеликим. У цій справі адвокат надав позивачу послуги, зокрема, зі складання позовної заяви, розрахунок заборгованості адвокатом не виконувався. Суд вважає, що з урахуванням складності справи, наявності усталеної судової практики, з урахуванням того, що дії адвоката не вимагали значного обсягу юридичної роботи, не потребували вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є занадто значними. Також суд зазначає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із ціною позову. Отже, суд вважає, що заявлена до відшкодування сума 6 000, 00 грн є надмірною. Враховуючи ціну позову, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 4 000, 00 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою. Крім того, з відповідача на користь позивача має бути стягнутий судовий збір в сумі 2\~422 ,40 грн, оплата якого позивачем підтверджується платіжною інструкцією від 05.12.2024 №4967 (а. с. 95). На підставі викладеного та

Outcome: approved