Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 21.06.2024 року між ТзОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 100566702. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Позичальник підписав кредитний договір одноразовим ідентифікатором відповідно до положень\~Закону України «Про електронну комерцію», що було б неможливим без здійснення ним входження на сайт компанії за допомогою логіна і пароля особистого кабінету після отримання листа на електронну пошту та/або смс повідомлення. Підписаний кредитний договір розміщено також в особистому кабінеті позичальника, якому грошові кошти на умовах строковості, платності і поворотності перераховані на рахунок платіжної картки, що підтверджується платіжним дорученням. Крім того, для отримання кредиту позичальник заповнив та підписав Анкету-заяву № 100566702 від 21.06.2024. Відповідно до укладеного договору позичальник отримав 10 000,00 грн. з умовою повернення цієї суми коштів, сплати процентів річних та інших узгоджених між сторонами платежів. Однак позичальником не внесено кошти згідно з графіком їхньої сплати (додаток № 1 до договору), попри здійснене належне і повне виконання умов договору ТОВ «Мілоан». В добровільному порядку відповідач відмовляється погасити заборгованість за кредитним договором. Тому позивач просить стягнути з відповідача 33 510,00 грн. з яких: 9200,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 19\~040,00 грн. сума заборгованості за процентами, 270,00 грн заборгованості за комісією, 5000,00 грн штрафних санкцій та судові витрати. Представник позивача в позовній заяві вказала про розгляд справи у відсутності представника. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останній не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та прийняті судом, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, 21.06.2024 року між ТзОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 100566702 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту. За умовами даного договору відповідачу було надано кредит в розмірі 10 000,00 грн. з метою задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконання обов`язків найманого працівника строком на 345 днів з 21.06.2024. П.1.4. договору встановлено, що повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом мас здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №№1 до Договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 01.06.2025 (дата остаточного погашення заборгованості). Згідно п.1. 5. загальні витрати Позичальника за кредитом складають 37473.00 грн. Денна процентна ставка складає: (37473.00 грн. / 10000.00 грн.) / 345 днів 100% 1.09%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 6252.72 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника складає 47 473.00 гри. Загальні витрати Позичальника за кредитом, денна процентна ставка та орієнтована реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що Кредитний договір залишиться чинним протягом погодженого строку та Позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема здійснить періодичні платежі в останній день кожного розрахункового періоду відповідно до графіку платежів. Відповідно до ст.1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановленому факту відповідають договірні правовідносини сторін, врегульовані ст.ст.1049,1050\~ЦК України та полягають в праві позивача вимагати від відповідача виконання взятого на себе зобов`язання та в обов`язку відповідача виконати взяті зобов`язання належним чином. Згідно з п.5 ч.1\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3, ч. 6\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається, шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»\~якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог\~законів України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12\~ст.11 цього Закону України\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Встановлено, що кредитний договір №100566702 від 21.06.2024 був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Всупереч вимогам ч.1\~ст.81 ЦПК України\~відповідач не надав жодного доказу на спростування того, що він не укладав кредитний договір, не надав ТзОВ «Мілоан» відомості своєї банківської картки для переказу кредитних коштів. Взяті на себе зобов`язання сторонами за кредитним договором підлягають виконанню, оскільки належать до стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю та врахуванням інтересів іншої сторони угоди або відносин, про які йдеться. Сторона договору не вправі тлумачити договір чи діяти всупереч своїм попереднім заявам або поведінці на шкоду іншій стороні, яка обґрунтовано покладалася на умови договору. Таким чином, заборгованість [PERSON] виходячи із умов кредитного договору та взятих на себе сторонами зобов`язань за Договором кредиту становить 28\~240,00 гривень, з яких 9200,00 гривень\~тіло кредиту та 19 040,00 гривень\~проценти за користування кредитом. Умови договору протягом строку встановленого кредитним договором відповідачем не виконувались, у зв`язку в чим виникла прострочена заборгованість. Згідно з ч.1, ч.6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] неналежним чином виконував грошове зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 28\~240,00 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 9200,00 гривень, та заборгованість за процентами 19 040,00 гривень, яка підлягає стягненню. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача комісії у розмірі 270 грн., суд зазначає наступне. Умовами договору п.1.5.1 передбачено сплату комісії 345,00 грн, яка нараховується за ставкою 3.45,00% відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відповідно до положень ч.ч.1\~ст.11 Закону України "Про споживче кредитування", після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно положень ч.5\~ст.12 Закону України "Про споживче кредитування", умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України "Про споживче кредитування"\~щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України "Про споживче кредитування". Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. ТзОВ "Мілоан" фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано. Отже, умови договору про нарахування позивачем разової комісії при видачі кредиту є нікчемними, а відтак, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача комісії пов`язаної з наданням кредиту належить відмовити. Щодо вимоги позивача щодо стягнення штрафних санкцій, суд зазначає наступне. Пунктом 2.4.1 договору № 100566702 від 21.06.2024 сторони обумовили, що сплата заборгованості після спливу дати платежу призводить до прострочення і є підставою виникнення у позичальника додаткових обов`язків щодо сплати штрафів згідно розділу 4 Договору. Проте\~Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення\~ЦК України та\~доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань. Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі№910/10901/23, який, відповідно до положень ч.4 ст.263\~ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі. Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі №706/68/23(провадження № 61-8279св23), дія п.18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~розповсюджується на кредитний договір. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоч умовами Кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником штрафних санкцій, проте п.18 Прикінцевих та\~перехідних положень ЦК України\~позичальники, у період воєнного стану, звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях. У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення штрафних санкцій в розмірі 5000,00 грн слід відмовити. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Мілоан»належить стягнути частково заборгованість за кредитним договором у розмірі 28\~240,00 гривень. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2\~041,35 грн. 28\~240,00 грн х 100 / 33\~510,10 грн = 84,27 % (розмір задоволених позовних вимог); 2422,40 грн х 84,27%/100 = 2\~041,35 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги №16012025 від 16.01.2025 укладений між ТОВ «Мілоан» та адвокатським об`єднанням «Правовий курс», додаткову угоду №1 від 23.01.2025, акт приймання-передачі наданих послуг 28.04.2025 щодо боржника [PERSON] на суму 7 100,00 грн., платіжну інструкцію №15888, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, видане Ушакевич М.П. З огляду на викладене, виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат на правничу допомогу (84,27%), до задоволених вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 5\~983,17 грн. (7 100,00 грн х 84,27% = 5\~983,17 грн).

Outcome: approved