Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

У березні 2025 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Чорненький Я.Б., звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позову зазначено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано 31 січня 2022 року на підставі рішення Жидачівського районного суду Львівської області. Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати разом з матір`ю. Ще до розірвання шлюбу відповідач виїхав на роботу в Республіку Польща, де перебуває по цей час. Батько не цікавиться життям дочки, не бере участі у її матеріальному забезпеченні, вихованні, ухиляється від сплати аліментів.Враховуючи, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, позивачка просить позбавити його батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] . Відповідач [PERSON] не подав відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 27 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] , представник позивачки адвокат Чорненький Я.Б. позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити, розгляд справи провести без їх участі, про що направили на адресу суду письмове клопотання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку. Представник третьої особи Коцовський О.Т. вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , підтримує висновок органу опіки і піклування, який затверджений рішенням виконавчого комітету Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області за №47, справу просив слухати без його участі, про що направив направив на адресу суду письмове клопотання. Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується повною копією свідоцтва про народження, виданого 09 травня 2018 року воєводством Мазовецьким відділу реєстрації актів цивільного стану м.Ст.Варшави Республіки Польща [NUMBER], перекладеного з польської на українську мову, засвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Посацькою А.О. Батьками дитини записані: батько [PERSON] , [INFO] , матір [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про реєстрації особи громадянином України, виданої посольством України в республіці Польща 10 липня 2018 року за №6137/КВ/19-409Н, [PERSON] , яка народилася [INFO] , зареєстрована громадянкою України. Відповідно до копії рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 31 січня 2022 року, шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області 12 січня 2018 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , актовий запис №05 - розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновлено прізвище до одруження [PERSON] . Рішення набрало законної сили 18 березня 2022 року. Згідно витягу з реєстру Ходорівської територіальної громади № 2025/001274711 від 28 січня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , з 20 травня 1996 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З копії постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП № [NUMBER] від 08 грудня 2021 року встановлено, що на виконанні державної виконавчої служби перебуває судовий наказ № 2-н/443/244/21, виданий 29 листопада 2021 року Жидачівським районним судом Львівської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї четвертої частини від всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. Стягнення розпочато з 19 жовтня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ набрав законної сили 19 листопада 2021 року. За розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, сформованим головним державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Н.Антонюк, сума заборгованості боржника [PERSON] зі сплати аліментів за період з жовтня 2021 року по грудень 2024 року становить 122 652,03 грн. Згідно висновку органу опіки та піклування, який затверджений рішенням виконавчого комітету Ходорівської міської ради Івано-Франківської області від 27 лютого 2025 року № 47, вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування висновку зазначено, що [PERSON] не проживає за зареєстрованою адресою: [ADDRESS] , зі слів сусідів знаходиться за межами України; аліменти не сплачує; зі слів матері встановлено, що він після розірвання шлюбу не брав участі у вихованні дочки, не цікавився її життям, не телефонував їй; на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`явився, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи вказаний спір, суд керується забезпеченням найкращих інтересів дитини. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1992 року Постановою Верховної Ради України, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно частин 2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" надав роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до змісту статті 19 СК України при розгляді спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, які бажають брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно частин 1,2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, які б підтверджували, що він піклується про дитину. Жодних дій для спілкуванняз дитиною, її виховання, утримання відповідач не вчинив, що свідчить про його небажання виконувати свої батьківські обов`язки щодо малолітньої дочки [PERSON] . Дослідивши і перевіривши усі докази в їх сукупності, враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] , як батько ухиляється від виконання свого обов`язку по вихованню малолітньої дочки [PERSON] , не піклується про її фізичний розвиток, не спілкується з нею, не виявляє жодного інтересу щодо дитини, не забезпечує дитину матеріально. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Одночасно суд роз`яснює [PERSON] його право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, за наявності підстав передбачених частинами 3 - 5 ст.169 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн., сплачений нею при поданні позовної заяви.

Outcome: approved