Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.Груп» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №23237-07/2024 від 24.07.2024 у розмірі 29850 грн., а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. При цьому позивач посилається на те, що 24.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №23237-07/2024, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачці фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідачка зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. В свою чергу відповідачка не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості станом на дату звернення до суду загальний розмір заборгованості становить 29850 грн., яка складається з: 10000 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, 14850 грн.\~заборгованість за нарахованими процентами, 5000 грн.\~заборгованість за пенею (штрафами). 30.10.2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.Груп» уклали Договір факторингу № 30102024. Згідно вищевказаного Договору, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.Груп» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до [PERSON] за кредитним договором №23237-07/2024 від 24.07.2024. Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.Груп» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2025 провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, що передбачено ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки дана справа підпадає під ознаки малозначної справи. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 29.04.2025 та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу: [ADDRESS] . Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Як встановлено, ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої\~статті 247 вказаного Кодексу\~не здійснюється. Судом встановлено, що 24.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №23237-07/2024, згідно умов якого Товариство надає Позичальнику кредит у розмірі 10000 грн., на строк 120 днів, кінцева дата погашення кредиту 20.11.2024 року, з фіксованою процентною ставкою 1,50 % на день. Відповідно до ч. 2\~ст. 638 ЦК України\~договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України\~- «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» виконало взяті на себе зобов`язанні та видало відповідачці кредит у розмірі 10000 грн., що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3426_250327115042 від 27.03.2025 року та квитанцією про зарахування №461591497 від 24.07.2024. У подальшому, 30.10.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» як клієнтом та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.Груп» як фактором було укладено Договір факторингу № 30102024, відповідно до якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.Груп» свої права вимоги, а Фактор приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками (а.с. 37-42). Згідно з витягом з акту приймання-передачі прав № 1 до Договору Факторингу № 30102024 від 30.10.2024 року, до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.Груп» перейшло право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту №23237-07/2024 від 24.07.2024 укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості 29850 грн., яка складається з: 10000 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, 14850 грн.\~заборгованість за нарахованими процентами, 5000 грн.\~заборгованість за пенею (штрафами). Відповідно до частини першої\~статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~статтею 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.Груп» є правонаступником ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором, який укладений з відповідачкою. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~- зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості відповідачки становить 29850 грн., яка складається з: 10000 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, 14850 грн.\~заборгованість за нарахованими процентами, 5000 грн.\~заборгованість за пенею (штрафами). Таким чином судом встановлено, що відповідачкою було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит, яке підлягає судовому захисту. При таких обставинах, суд приходить до переконливого висновку, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №23237-07/2024 від 24.07.2024 у загальному розмірі 29850 грн., а отже позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.Груп» в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2\~статті 137 ЦПК України\~визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката,в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.Груп» правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Боденко А.А., що підтверджується Договором про надання правової допомоги від 28.11.2024 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.Груп» та адвокатом Боденко А.А. Згідно ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень, наведених у п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 27.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.Груп» та адвокатом Боденко А.А. було підписано акт прийому-передачі наданих послуг, в якому зазначено, що вартість наданих юридичних послуг становить всього 7 000,00 грн., витрачено 4 годин часу. Позивач дійсно отримав правову допомогу від адвоката Боденко А.А., а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 7 000,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому, вартість послуг зі складання позовної заяви та подання її до суду, а також витрачений на вказані послуги час (4 години), є очевидно завищеними та такими, що не відповідають складності виконаних адвокатом робіт. Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: partial