Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області 03 грудня 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - Сімчук Яна Віталіївна звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30 березня 2024 року № 494670-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями в розмірі 130 290,88 грн., стягнути понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, 30 березня 2024 року [PERSON] уклав з ТОВ «Бізнес Позика» договір про надання кредиту № 494670-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями, у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» відповідно до умов якого, ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Окрім того, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 2 % за кожен день користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконав, та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , зазначену під час заповнення анкетних даних в особистому кабінеті. Боржник натомість свої зобов`язання за Кредитним договором від 30 березня 2024 року № 494670-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 14 листопада 2024 року утворилась заборгованість в розмірі 130 290,88 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 30 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 95 790,88 грн, суми прострочених платежів за комісією 4 500 грн, що стало підставою для звернення до суду. Макарівський районний суд Київської області ухвалою від 20 грудня 2024 року відкрив провадження у цивільній справі, вирішив розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Цією ж ухвалою було витребувано у АТ «Універсал Банк» наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: - письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] ; - письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 30 березня 2024 року (дата видачі кредиту) до 14 вересня 2024 року (дата закінчення терміну кредитування). Копію ухвали від 20 грудня 2024 року відповідач отримав 15 березня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0610237120020. Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив таке. Між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] 30 березня 2024 року укладений договір про надання кредиту № 494670-КС-001 в електронній формі, у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. Також відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту. Відповідно до пункту 2.1 Договору про надання кредиту ТОВ «Бізнес Позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 30 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених цим договором кредиту та правилами про надання грошових коштів в кредит. Строк, на який надається кредит 24 тижнів (пункт 2.3. Договору); стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000 фіксована (пункт 2.4. Договору); Комісія за надання кредиту становить 4 500 грн (пункт 2.5 Договору); загальний розмір наданого кредиту: 30 000 грн (пункт 2.1. Договору); термін дії Договору: до 14 вересня 2024 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 78 000 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9168,16 процентів. Сторони в пункті 3.2.3 Договору кредиту, погодили «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення Позичальником платежів. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000 грн, шляхом перерахування на банківську карту позичальника № [NUMBER] , що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 17 листопада 2024 року № 794/11. Відповідно до інформації наданої АТ «Універсал Банк» від 04 квітня 2025 року № БТ/Е-2251 на ім`я [PERSON] було емітовано платіжну картку № [NUMBER] та відповідно до якої, здійснювався рух коштів в період з 30 березня 2024 року до 01 вересня 2024 року, що підтверджується довідкою про рух коштів по картці від 02 квітня 2025 року Зі змісту розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту від 30 березня 2024 року № 494670-КС-001, вбачається, що станом на 14 листопада 2024 року у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 130 290,88 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 30 000 грн; суми прострочених платежів по процентах 95 790,88 грн, суми прострочених платежів за комісією 4 500 грн. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно із частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 Цивільного кодексу України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 5 Закону, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі статтею 8 Закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Розміщений в особистому кабінеті позичальника проект кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Бізнес позика» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Бізнес позика» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Бізнес позика» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Бізнес позика» через веб-сайт або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер позикодавця. Після укладення кредитний договір розміщуються в особистому кабінеті позичальника. За змістом частин третьої, четвертої, шостої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першої\~статті 1048\~Цивільного кодексу\~України передбачено,\~що позикодавець\~має право\~на одержання\~від позичальника\~процентів від\~суми позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1048 Цивільного кодексу України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, позикодавець відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, як встановлено за умовами кредитного Договором про надання кредиту № 494670-КС-001, кредит у розмірі 30 000 грн надавався строком на 24 тижні до 14 вересня 2024 року. За користування кредитом клієнт сплачує 2% на добу від суми кредиту. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно із Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною кредитного договору. У Графіку розрахунків до Договору про надання кредиту від 30 березня 2024 року № 494670-КС-001 зазначено, що загальний розмір кредиту складає 78 000 грн, з яких: 30 000 грн сума кредиту за договором, проценти за користування 43 500 грн, комісія за надання кредиту 4 500 грн. Дата повернення кредиту 14 вересня 2024 року (24 тижні). Отже, строк кредитування за Договором від 30 березня 2024 року № 494670-КС-001 про надання кредиту закінчився 14 вересня 2024 року, а тому з цього часу кредитор не мав підстав здійснювати нарахування відсотків, передбачених умовами договору. Вимоги позивача про стягнення таких відсотків, нарахованих після узгодженого строку, є необґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. За приписами частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з цим з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 450 грн 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial