Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

В квітні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 08.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс»» та [PERSON] було укладено Договір № 97053 в електронній формі шляхом надання кредиту окремими траншами. Перший транш становив 19\~319,00 грн, проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 210,0 % річних, загальний строк кредитування 546 днів. 28.01.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу №28012025 про відступлення права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №97053. У зв`язку з порушенням зобов`язань за Кредитним договором, відповідач має заборгованість у розмірі 52\~050,38 грн, яка складається з: 18\~073,71 грн - прострочена заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 31\~776,67 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 2\~200,00 грн -заборгованість за комісіями, яку позивач просив суд сягнути на його користь з відповідача, а також стягнути суму судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн. Ухвалою суду від 14 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 10 червня 2025 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою учасників справи та відсутності у суду підтвердження про отримання відповідачем повідомлення про розгляд справи. Представник позивача у судове засідання не прибула, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у позовній заяві просила суд проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, просила задовольнити позовні вимогу у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом здійснення оголошення про виклик особи в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України, причину неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №97053. Підписавши цей договір [PERSON] засвідчив, що до укладення договору отримав та ознайомився, зокрема, з індивідуальною частиною договору про споживчий кредит, графіком платежів за першим траншем, паспортом споживчого кредиту, публічною частиною Договору, Правилами надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту Кредитодавця, а також іншою інформацією необхідною для прийняття нею свідомого рішення про укладення. Договору та отримання кредиту, інформацією та документами розміщеними на сайті https://finx.com.ua/. Відповідно до укладеного договору про споживчий кредит №97053 від 08.02.2022 року, типом кредиту є кредитна лінія. Ліміт кредитної лінії (загальний розмір кредиту) не може перевищувати 74\~875,00 грн. [PERSON] отримав кредит (перший транш) у розмірі 19\~319,00 грн строком на 546 днів зі сплатою відсотків за користування першим траншом кредиту у розмірі від 210,0%, загальні витрати за першим траншем складають 45\~086,80 грн. Кредит надається у наступному порядку: 17\~000,72 грн на рахунок позичальника № [NUMBER] ; 2\~318,28 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно з п. 2.5 індивідуальної частини. Договором передбачено, що комісія за надання першого траншу складає 2\~318,28 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору. Даний договір було підписано позичальником особисто. (а.с. 16-18) Також 08.02.2022 року відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту, у якому відображено умови отримання кредиту, та заявку на видачу кредиту №100361684 - першого траншу у розмірі 19\~319,00 грн, а також графік платежів за першим траншем кредитного договору №97053 від 08.02.2022 року. (а.с. 28-31) ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» виконало своє грошове зобов`язання та надало [PERSON] грошові кошти згідно умов договору. Вказана обставина підтверджується платіжним дорученням ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» від 08.02.2022 року. (а.с. 58) Згідно розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №97053 від 018.02.2022 станом на 17.04.205 заборгованість [PERSON] складає 52\~050,38 грн, з яких: 18\~073,71 грн - прострочена заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 31\~776,67 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 2\~200,00 грн -заборгованість за комісіями. (а.с. 59) Наявність вказаної заборгованості підтверджується також карткою обліку виконання договору №97053 ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс». (а.с. 54-57) Відповідно до Договору факторингу №280120025 від 28.01.2025 між ТОВ «Факторинг Партнерс» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс», де ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до договору факторингу №28012025 від 28.01.2025 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості. (а.с. 19-27) Згідно копії реєстру боржників за кредитними договорами укладеними між позичальником та ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» до Договору факторингу №28012025 від 28.01.2025, до відповідача перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №97053 у загальному розмірі 52\~050,38 грн. (а.с. 62) Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України). Також відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №\~496/3134/19\~вказано, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Судом встановлено, що 08.02.2022 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс»» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №97053 від 08.02.2022 року. У зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе кредитних зобов`язань за умовами вищевказаного Кредитного договору №97053 від 08.02.2022 року, у відповідача утворилась заборгованість у загальному розмірі 52\~050,38 грн, з яких: 18\~073,71 грн - прострочена заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 31\~776,67 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 2\~200,00 грн - заборгованість за комісіями. На підставі укладеного 28.01.2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» Договору факторингу №28012025, позивач набув право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до відповідача за Кредитним договором №97053 від 08.02.2022 року. Так, у відповідача перед позивачем за вказаним Кредитним договором наявна заборгованість у загальному розмірі 52\~050,38 грн, з яких: 18\~073,71 грн - прострочена заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 31\~776,67 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 2\~200,00 грн - заборгованість за комісіями. Жодних додаткових нарахувань заборгованості за вищевказаним Кредитним договором після відступлення на прав грошової вимоги до позивача, останнім не здійснювалось. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень, власних доводів щодо обставин справи та доказів на їх підтвердження до суду не надав, не спростував наявність вищевказаної заборгованості перед позивачем та її розмір. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за вказаним Кредитним договором у загальному розмірі 52\~050,38 грн. Також ч. 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 5 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно із ч. 5 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2024 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги від 02.07.2024 року. Згідно із заявкою №779 про надання юридичної допомоги від 01.03.2025 року та Витягу з Акту №7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року, адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» надало ТОВ «Факторинг Партнерс» правничу допомогу по цивільній справі за позовом ТОВ «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вартість правничої допомоги, згідно детального опису наданих послуг, становить 16 000,00 грн. Судом відзначається, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 16\~000 грн є не обґрунтованим та завищеним. Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved