Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернувся до суду з позовом до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (м. Київ, пр.. Червоної Калини, 29) про визнання права власності в порядку спадкування. Ціна позову - 1011374,90 гривень. Вимоги позову обгрунтовані тим, що Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] [PERSON] , помер [INFO] , дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме квартира (жиле приміщення в гуртожитку) загальною площею 17.10 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Спадкодавець постійно проживав та був зареєстрований за вказаною адресою. Право власності на вказану квартиру зареєстроване за померлим спадкодавцем. Докази даної обставини наявні в матеріалах спадкової справи у відповідях на запити нотаріуса. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не склав. Позивач бажає оформити спадщину на майно , а саме : на квартиру в гуртожитку загальною площею 17.10 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Інших осіб, які б претендували на спадкове майно ні за законом, ні за заповітом немає. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі зареєстрована Спадкова справа 11/23. Доказом цієї обставини є Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74320519 від 12.10.2023 року, Спадкова справа № 71390603 - спадкодавець [PERSON] . Позивач - [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із заявою по спадковій справі 11/2023 про видачу свідоцтва про право на спадщину, але Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 59/02-31 від 03.05.2024 року приватним нотаріусом Кобалія Є.О було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на його ім`я, на майно яке залишилося після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що позивачем не надано документів, що встановлюють право власності на квартиру та не підтверджено реєстрацію права власності на вищевказану квартиру за спадкодавцем. Доказом даної обставини є Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса за № 59/02-31 від 03.05.2024 року. Підставою для відмови позивачу оформленні свідоцтва про право на спадщину нотаріус вказав, що позивачем не надано оригіналів документів, які підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно. Одночасно позивач повідомляє, що нотаріусом були здійснені запити до Київського БТІ. І згідно даних БТІ було підтверджено, що право власності на квартиру в гуртожитку загальною площею 17.10 кв. м за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за померлим спадкодавцем [PERSON] . Докази даної обставини в містяться в матеріалах спадкової справи. Позивач - [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON] , цивільна правоздатність якого припинилася, прийняв спадщину, інших спадкоємців на спадкове майно немає, правовстановлюючий документ на квартиру відсутній, що перешкоджає позивачу оформити право на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору. Таким чином, визнання за позивачем право приватної власності в порядку спадкування за законом на квартиру є належним способом захисту прав та інтересів, що передбачений законом. На підставі викладеного позивач просить суд: Визнати за [PERSON] (зареєстрованим за адресою [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності на квартиру (жиле приміщення у гуртожитку) загальною площею 17.10 кв. м. за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 01 липня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання по справі. 26.07.2024 року представником Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації на адресу суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого не погоджуються з даним позовом, вважає його необгрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Відтак, враховуючи предмет позовних вимог та спірні правовідносини, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація не є належним відповідачем у справі, оскільки остання не є органом місцевого самоврядування, а являється органом виконавчої влади, відтак, однієї лише підстави перебування спірного майна на території Деснянського району - недостатньо. З огляду на вищевикладене вважають, що позивачем невірно визначено суб`єктивний склад сторін по справі, а саме належного відповідача, яким в даному випадку повинен виступати представницький орган інтересів територіальної громади міста Києва, тобто Київська міська рада. Більш того, Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією жодним чином не оспорюється право позивача на спадкування спірної кімнати та не вчинялось (не вчиняються) будь-яких дій, які б порушували права, свободи та інтереси позивача в цій частині. Відповідно до матеріалів приватизаційної справи кімнати №6 в буд. [ADDRESS] 13.11.2017 Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією на ім`я [PERSON] був виданий ордер серії Б № 015550 на жиле приміщення - кімнату [ADDRESS] , склад сім`ї - він один. В подальшому, розпорядженням органу приватизації Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 27.12.2017 №406 вказана кімната була передана у власність (приватизована) [PERSON] . З огляду на викладені вище обставини замінити первісного відповідача - Деснянську району в місті Києві державну адміністрацію належним відповідачем - Київською міською радою. 06.08.2024 року представником позивача [PERSON] , адвокатом Крикуновим О.В. на адресу суду подано відповідь на відзив по справі відповідно до якого зазначили наступне. У відзиві представник відповідача заперечує позовні вимоги оскільки вважає, що позивачем невірно визначено суб`єктний склад сторін по справі, а саме належного відповідача, яким в даному випадку повинен виступати представницький орган інтересів територіальної громади міста Києва, тобто Київська міська рада. Позивач не погоджується з таким твердженням відповідача, вважає орган приватизації спірного житла - є відповідач Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація. Водночас позивач частково погоджується із запереченнями відповідача а відтак, Київська міська рада може бути залучена до справи в якості співвідповідача. 03.12.2024 року Київська міська рада в особі представника Л.Рибальченко на адресу суду надала пояснення по справі, відповідно до яких рішення у цивільній справі №754/9279/24 за позовом [PERSON] до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Київська міська рада про визнання права власності на майно в порядку спадкування - ухвалити відповідно до чинного законодавства України, розгляд справи проводити за відсутності Київської міської ради. Витягом з протоколу судового засідання від 16.12.2024 року, зобов`язано Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобалія Є.О. за адресою: [ADDRESS] , надати копію спадкової справи 11/2023, яка внесена у Спадковий реєстр за №71390603 від 12.10.2023 року. 17.02.2025 року на адресу суду вих. № 22/01-16 від 12.02.2025 року Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобалія Є.О. направив належним чином завірену копію спадкової справи №11/2023 після померлого [INFO] [PERSON] , яка внесена у Спадковий реєстр за №71390603 від 12.10.2023 року. Представник позивача- Крикунов О.В. під час підготовчого розгляду справи позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації - Кисленко А.А. позовні вимоги в частині до Деснянської РДА не визнала та заперечувала проти задоволення. Представник відповідача Київської міської ради - до підготовчого розгляду не з`явились. У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві від 26.04.2001 року народився [PERSON] , [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 667. Батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . [PERSON] було видано ордер серії Б № 015550 на жиле приміщення - кімнату [ADDRESS] , склад сім`ї - [PERSON] . Розпорядженням органу приватизації Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 27.12.2017 № 406 вказана кімната була передана у власність (приватизована) [PERSON] . З копії Свідоцтва про смерть (повторно) серія [NUMBER] від 11 жовтня 2023 року, яке видане Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Києві встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , про що 12 травня 2023 року складено відповідний актовий запис №584. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не склав. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 74320519 від 12.10.2023 року, зареєстрована Спадкова справа 11/23. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 59/02-31 від 03.05.2024 року приватним нотаріусом Кобалія Є.О. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на його ім`я, на майно яке залишилося після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що позивачем не надано документів, що встановлюють право власності на квартиру та не підтверджено реєстрацію права власності на вищевказану квартиру за спадкодавцем. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено судом, і це підтверджується наявними доказами, померлий [PERSON] є власником квартири (жилого приміщення в гуртожитку) [ADDRESS] на праві особистої приватної власності. Позивач є спадкоємцем за законом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину та звернувся з заявою про прийняття спадщини, однак на даний час позбавлений можливості зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на нерухоме майно, чим порушується його право на спадкування, а тому його порушені права підлягають захисту в судовому порядку. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частині вимог до Київської міської ради. Одночасно, вимоги позову до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації не підлягають задоволенню з огляду на те, що даний відповідач не є представником громади міста Києва і відповідно не є належним відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved