Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

адвокат Тимощук О.І., який діє в інтересах позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебувають у шлюбі з 15.02.2016. За час шлюбу у подружжя народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник позивача зазначає, що [PERSON] через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, змушена була залишити будинок в якому проживала з дітьми с. Глиниці та переїхати жити в будинок с. Руда-Краковецька. На час звернення в суд позивач зайнята доглядом за малолітніми дітьми та не має можливості працювати. У свою чергу, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги ні дітям, а ні дружині, хоча має можливість сплачувати аліменти на дружину, у якої проживають спільні діти і за якими вона здійснює догляд, оскільки знаходиться у працездатному віці та може працювати. А тому, просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня подання позовною заяви і до досягнення - [PERSON] та [PERSON] трьохрічного віку. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 02.10.2024\~ провадження по справі відкрито та призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник звернувся із заявою про розгляд справи за відсутності сторони позивача, заявлений позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату та місце розгляду справи належним чином сповіщений, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на адресу суду не надходив. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд постановив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки у судове засідання не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно дост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідност. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони з 15.02.2016 перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Виконавчим комітом Свидницької сільської ради Яворівського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 3, Від спільного подружнього життя у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Яворівським відділом державної реєстації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідний актовий запис №109; донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим Яворівським відділом державної реєстрації актів цивільно стану у Яворівському району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідний актовий запис №108; та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільно стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідний актовий запис №27. Позивач та її малолітні діти зареєстровані у [ADDRESS] , що стверджується Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1257 від 24.07.2024, яка видана адмін.РВМ ЦНАП. Водночас, з копії акта встановлення місця проживання від 09.08.2024 затвердженого старостою Свидницького старостинського округу, вбачається, що [PERSON] проживає у [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Вказану обставину відповідачем не спростовано. З інформації, що міститься в автоматизованій системі документообігу Яворівського районного суду Львівської області, вбачається, що судовим наказом ворівського районного суду Львівської області від 22.08.2024 в справі № 944/4620/24, який набрав законної сили 22.08.2024, постановлено щомісцяно стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї другої частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 19 серпня 2024 року та до досягнення дітьми повноліття. Як слідує з тексту позовної заяви, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання позивача та дітей. За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 84 КС України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 ст. 84 СК України визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19). Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено судом, відповідач є батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] . У зв`язку з доглядом за дітьми (двоє дітей не досягли трихрічного віку), позивач не має змоги працювати і утримувати себе, тому потребує матеріальної допомоги, що у свою чергу є обов`язком відповідача відповідно до вимогст. 84 СК України. В добровільному порядку питання щодо утримання позивача сторони не вирішили. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. В той же час, суд враховує, що розмір заявлених позивачем аліментів на утримання дітей становить 1/2 частки доходів та на своє утримання позивачка заявила до стягнення 1/4 частки доходів відповідача, що в сукупності складатиме тобто 75% від доходу (заробітку) платника аліментів. Виходячи із встановлених обставин, суд вважає, що вимога позивача про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісячно є завищеною, та такою, що може поставити відповідача в скрутне матеріальне становище. Виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням можливостей відповідача щодо надання утримання дружині, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача. При цьому, СК України не містить положень щодо мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд визнав за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. Окрім того, з тим, згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, 15.08.2024 між адвокатом Тимощуком О.І. та позивачем був укладений Договір про надання правової допомоги, відповідно до умов договору та розрахунку вартості робіт адвоката вартість праовової допомоги у справі становить 8000,0грн Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі N753/15687/15. Предметом позову є стягнення аліментів. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, тому за таких обставин, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 8000,00 грн. є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача, враховуючи розмір позовних вимог, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Суд,

Outcome: approved