Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

У квітні 2025 року директор ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 691196 від 03.09.2021 у розмірі 11 964,63 грн, судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 9 000 грн. Позов обґрунтовано тим, що 03.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір № 691196, відповідно до умов яких відповідач отримав кредит. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідач не виконав. В подальшому від позичальника до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до відповідача за цим кредитним договором. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказан4 справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 22.04.2025 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні 22.05.2025. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 03.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 691196, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 3 500 грн на 30 днів з кінцевим терміном повернення 03.10.2021 з процентною ставкою 2,00% на день, орієнтована загальна вартість позики 4 550 грн. 25.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 25/01/2022/1, відповідно до п. 1 якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшли права грошової вимоги до боржників за договорами, вказаними у реєстрі боржників, що формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Як вбачається з Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 25/01/2022/1 від 25.01.2022, від ТОВ «Інфінанс» до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 691196. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 (з урахуванням реєстру боржників), відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 691196. В матеріалах справи міститься Таблиця обчислення загальної вартості кредиту, Правила надання грошових коштів у позику, довідка про успішний переказ коштів, розрахунок заборгованості. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.02.2025 у справі № 718/6/23 (провадження № 61-15661св23) зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів. Тому внаслідок відступлення права вимоги, за відсутності в імперативній нормі приватного права заборони на відступлення (купівлю-продаж, міну, дарування майнових прав) права вимоги, не відбувається будь-якого порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу боржника. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що позичальник свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив взяті зобов`язання, оскільки за ним рахується заборгованість. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 9 000 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 133 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надані суду відповідні документи, а саме: договір № 02-09/2024-2 про надання правової допомоги, укладений 02.09.2024 між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатом Воронковим Олексієм Михайловичем; тарифи й послуги адвоката; заявка на надання юридичної допомоги № 11 від 01.03.2025; витяг з акта № 7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025. Так, із витягу з акта № 7 про надання юридичної допомоги вбачається, що ТОВ «Коллект Центр» прийняло від Адвоката Воронкова Олексія Михайловича наступні послуги: надання письмової консультації з вивченням документів - 3 000 грн (1 год.); складання позовної заяви - 6 000 грн (2 год.). Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Суд зауважує, що даний спір є спором незначної складності, оскільки спірні правовідносини регулюються загальними нормами ЦК України, а постанови Верховного Суду містять висновки в схожих правовідносинах, тому суд вважає, що надання консультацій та підготовка процесуальних документів по даній цивільній справі не передбачала для адвоката дослідження великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, а також значного часу для їх вивчення. Відтак, витрати позивача на загальну суму 9 000 грн не можна визнати належним чином обґрунтованими та дійсно понесеними у зв`язку з наданням необхідної за обставин цієї справи правової допомоги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача та стягнення витрат на правничу допомогу на суму 5 000 грн, зважаючи на незначну складність справи, ціну позову, обсяг та час наданої адвокатом правової допомоги у даній справі, а також кількість подібних позовів.

Outcome: approved