Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, мотивуючи тим, що [PERSON] , з 18.11.2004 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.09.2015 року у справі №344/9958/15-ц шлюб було розірвано, малолітню доньку залишено на проживання з матір`ю. Згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.10.2015 року у цивільній справі №344/9960/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Наразі позивач проживає разом зі спільною дитиною на постійній основі та фактично несе всебічну відповідальність за неповнолітню доньку самостійно. На даний час значно погіршився стан здоров`я спільної дитини, виявлено порушення роботи щитоподібної залози. Так, спільна з відповідачем донька, змушена на постійній основі приймати ряд рецептурних препаратів для підтримки роботи щитоподібної залози. Матеріальний стан позивача змінився, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку, необхідністю забезпечувати дитині належне лікування, проводити регулярні медичні дослідження, належним чином забезпечувати освітній процес. Для забезпечення реалізації права спільної дитини отримувати гідну освіту, позивачем одноособово було придбано ноутбук Macbook air 13. Наразі, відповідач життям спільної з позивачем доньки не цікавиться, матеріально не допомагає, не робив подарунки на свята. Враховуючи наведене, просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.10.2015 року на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , на 4500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. 24.06.2025 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що він сумлінно виконує рішення суду, заборгованості по аліментах немає. Жодних доказів про зміну матеріального та сімейного стану, або погіршення здоров`я позивачкою суду не надано. Навпаки, той факт, що Позивачка придбала для дитини ноутбук Macbook air 13, свідчить про те, що позивачка матеріально забезпечена, жодних доказів того що дитині необхідно для навчання саме такий дорогий ноутбук, не надано. Водночас стан здоров`я Відповідача погіршився, йому встановлено 3 групу інвалідності. Позивачка стверджує, що на даний час значно погіршився стан здоров`я спільної з відповідачем дитини, однак вказана інформація є маніпуляціями зі сторони колишньої дружини. На підтвердження погіршення стану здоров`я дитини позивач надає результати УЗД та результати лабораторних досліджень, які не є клінічним діагнозом і потребують консультації лікарів, при цьому жодних виписок чи заключень з діагнозом, встановленим дитячим лікарем-ендокринологом не надано. Долучені до матеріалів справи фото препаратів з індивідуальним призначенням є звичайними вітамінами, зокрема вітамін ДЗ, фолієва кислота (вітамін В9) та фумарат заліза. Копії квитанцій з аптек на суму 1157.39 грн., 819.98 грн. не містять жодної інформації про назву лікарських засобів, які куплялись, а квитанція на суму 1128.59 грн. взагалі не з аптеки, а з магазину косметичних засобів, про що свідчить заголовок «краса». Таким чином Відповідач вважає, що Позивач свідомо маніпулює здоров`ям дитини. Окрім спільної дочки з позивачкою, у відповідача є дочка від теперішнього шлюбу, [PERSON] , яка знаходиться на його утриманні. Відповідач безробітній, є особою з інвалідністю ІІІ групи, з доходів виключно пенсія у розмірі 3439.76 грн. Враховуючи наведене просить суд відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Суду пояснила, що на підставі рішення суду від 12.10.2015 року проводиться стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1 500,00 грн. На даний час позивачка з дитиною проживає на території Великобританії, отримає соціальну допомогу в розмірі 814 фунтів. Щомісячно на придбання ліків для дитини позивач витрачає 2000 гривень. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав наведених у відзиві. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.10.2015 року у цивільній справі №344/9960/15-ц з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] \~ стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти стягуються з 14.07.2015 року до досягнення дитиною повноліття. 03.03.2016 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу, перекладеного з румунської мови на українську мову, 11.12.2018 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.13,26,27). В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначається, що у спільної дитини сторін - [PERSON] , значно погіршився стан здоров`я, на підтвердження чого долучено копії лабораторних досліджень, а також копії квитанцій про купівлю медичних препаратів (а.с.16-21, 23-28).\~ Крім того, до матеріалів справи позивачем долучено копію квитанції про купівлю Macbook air 13 (а.с.22). Представником відповідача у відзиві на позовну заяву зазначається, що відповідачу встановлено ІІІ групу, та призначено пенсію. На підтвердження чого долучено копію пенсійного посвідчення № [NUMBER] та індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 2004 року по 2020 рік.\~ Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~ стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Пред`являючи позов про зміну розміру аліментів, при цьому посилаючись на необхідність збільшення розміру аліментів, позивач зазначила, що витрати на утримання дочки значно зросли, розмір аліментів, присуджених судом у сумі по 1000,00 грн., є недостатнім. Зазначає, що\~ зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку, необхідністю забезпечувати дитині належне лікування, проводити регулярні медичні дослідження, належним чином забезпечувати освітній процес. Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №037-VIII ч.2 ст.182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». В судовому засіданні представник позивача зазначила, що згідно ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним Кодексом України, що становить\~ 1500,00 грн. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18, зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, а є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості. У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Такі висновки містяться у Постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі №524/7388/17, від 11 вересня 2019 року у справі №662/64/18, від 05 лютого 2020 року у справі №664/252/19-ц, від 13 лютого 2020 року у справі №466/4009/18, від 27 травня 2020 року у справі №128/373/18. Суд вважає, що пред`являючи вимогу про зміну розміру аліментів позивач [PERSON] не підтвердила належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на час звернення до суду з даним позовом. При цьому, суд враховує, що з досліджених матеріалів справи вбачається, що медикаменти були придбані в період з червня-липня 2024 року. Крім того, медикаменти, які були призначені дитині в квітні 2025 року, є вітаміни. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем не доведено погіршення стану здоров`я дитини, у зв`язку з чим вона потребує лікування.\~\~\~ Крім того, належних та допустимих доказів наявності обставин зміни матеріального стану сторін, інших обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів, а також доказів наявності у платника аліментів відповідного доходу для збільшення розміру аліментів позивачем не надано. Також, слід зазначити, що після прийняття судом рішення про стягнення аліментів, у відповідача змінився сімейний стан та народилася дитина. Таким чином, позивач не довела обставин, які на підставі ст.192 СК України, є підставою для зміни розміру аліментів, а тому в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed