Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

14 травня 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») через систему «Електронний суд» звернулося до Крижопільського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявленого позову представник позивача вказує, що 14 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6344227, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 5200 грн., який зобов`язався повернути у визначений договором строк, а також сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитними коштами. Кредитний договір укладено в електронній формі відповідно до ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало у повному обсязі та надало відповідачу [PERSON] кредит в сумі 5200 грн., однак останній умов кредитного договору належним чином не виконав та не повернув отримані у кредит кошти і не сплатив передбачені договором комісію та проценти. 25 червня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення прав вимоги № 107-МЛ, у відповідності до умов якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 6344227 від 14 березня 2024 року, де боржником є [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 107-МЛ від 25 червня 2024 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 14346,80 грн., з яких: 5200 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8886,80 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 260 грн. - прострочена заборгованість за комісією. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, тому ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», яке набуло права вимоги за кредитним договором № 6344227 від 14 березня 2024 року, просить стягнути з відповідача на свою користь 14346,80 грн. заборгованості за вказаним кредитним договором, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 16 травня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Крижопільського районного суду від 12 червня 2025 року розгляд справи було відкладено в зв`язку з першою неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача. В судове засідання 10 липня 2025 року сторони не з`явилися. Представник позивача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» - Бондаренко М.І. 10.07.2025 через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , який повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позов не подав. Ухвалою Крижопільського районного суду від 10 липня 2025 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 14 березня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 6344227. Договір укладений сторонами дистанційно шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний [PERSON] 14.03.2024 о 10:18 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «775549». Відповідно до Додатку № 1 до Договору № 6344227 від 14.03.2024 року сторонами договору узгоджено наступний графік платежів: дата видачі кредиту - 14.03.2024, дата платежу - 12.07.2024; кількість днів 120; сума кредиту - 5200 грн.; проценти за користування кредитом - 10920 грн.; комісія за надання кредиту - 260 грн.; реальна річна процентна ставка, % - 3179; загальна вартість кредиту - 16380 грн. Відповідно до заяви на отримання кредиту № 6344227 (дата створення 14.03.2024), яка є Додатком № 2 до Договору № 6344227 від 14.03.2024 року, [PERSON] та ТОВ «Мілоан» перед укладенням кредитного договору погодили наступні умови кредитування: сума кредиту - 5200 грн.; строк кредитування - 120 днів, з них: 30 днів - пільговий період, 90 днів - поточний період; одноразова комісія за надання кредиту - 5 % від суми кредиту, процентна ставка: 0,10 % в день - протягом пільгового періоду, 2,30 % в день - протягом поточного періоду; кредит надається шляхом перерахування грошових коштів на платіжну картку позичальника № [NUMBER] . Згідно довідки про ідентифікацію, яка видана ТОВ «Мілоан» 14 жовтня 2024 року за № б/н, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір про споживчий кредит № 6344227 від 14.03.2024, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт (Договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 775549, який направлено позичальнику 14.03.2024 о 10:18:17 на номер телефону [NUMBER] . За умовами кредитного договору № 6344227 від 14.03.2024 року ТОВ «Мілоан» надало [PERSON] кредит в сумі 5200 грн. загальним строком на 120 днів, який складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 30 днів, що настає з дати видачі кредиту (14.03.2024) та завершується 13 квітня 2024 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з наступного дня за днем завершення пільгового періоду і закінчується 12 липня 2024 року (дата остаточного погашення заборгованості) (п. 1.2. - 1.3. Договору). У п. 1.4. Договору сторони передбачили, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 13 квітня 2024 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 12 липня 2024 року (останнього дня строку кредитування). Крім того, у п. 2.3. Договору сторони погодили, що позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких самих умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені п. 2.3 Договору та розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено). Можливі періоди продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, що визначається як відсоток від суми наданого кредиту, наведені у таблиці, згідно якої: строк продовження на 3 дні - ставка комісії 3 %, на 7 днів - 6 %, на 15 днів - 10 %. Якщо позичальник здійснює продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування (пролонгацію), проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено/поновлено пільговий період нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 Договору. Також сторони передбачили, що комісія за надання кредиту становить 260 грн., яка нараховується за ставкою 5,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 156 грн., які нараховуються за ставкою 0,10 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду становлять 10764 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.1. - 1.5.3. Договору). За умовами договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] (п. 2.1. Договору). Згідно платіжного доручення № 125525943 від 14 березня 2024 року ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] на банківську карту VISA № [NUMBER] грошові кошти в сумі 5200 грн. згідно договору № 6344227. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 6344227 слідує, що відповідач будь-яких коштів на погашення заборгованості не вносив, внаслідок чого ТОВ «Мілоан» нарахувало заборгованість по кредиту, розмір якої станом на 24 червня 2024 року становив: 14346,80 грн., з яких: 5200 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8886,80 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 260 грн. - прострочена заборгованість за комісією. 25 червня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення прав вимоги № 107-МЛ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 107-МЛ від 25 червня 2024 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] (№ з/п у Реєстрі 156) за кредитним договором № 6344227 від 14.03.2024 в сумі 14346,80 грн., з яких: 5200 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8886,80 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 260 грн. - прострочена заборгованість за комісією. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] , позивачем не здійснювалося нарахування відсотків та штрафних санкцій. 09 квітня 2025 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» направило [PERSON] претензію із вимогою негайно погасити заборгованість за кредитним договором № 6344227 від 14.03.2024 року в розмірі 14346,80 грн., яка виконана не була. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за кредитним договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа № 6-459цс17), згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Відтак суди мають з`ясувати належним чином обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора та чи існували вони на момент їх переходу. Досліджені судом докази вказують на те, що 14 березня 2024 року ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, на виконання якого ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок позичальника кредитні кошти у розмірі 5200 грн., а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договором. Після закінчення строку кредитування - 12 липня 2024 року [PERSON] не повернув грошові кошти, не сплатив комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що [PERSON] не виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 6344227 від 14.03.2024 року, а тому він несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та є правильним. Отже, розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 6344227 від 14.03.2024 року становить 14346,80 грн., з яких: 5200 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8886,80 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 260 грн. - прострочена заборгованість за комісією. Вказану заборгованість слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» задоволено у повному обсязі, тому сплачений ним судовий збір в сумі 2422,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Outcome: approved