Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

02 червня 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою. Обґрунтовуючи свої\~позовні вимоги,\~позивач вказував,\~що 06.03.2024\~між ТОВ\~«МАКС КРЕДИТ»\~та відповідачем\~ [PERSON] \~було укладено\~Договір кредитної\~лінії №00-9660174.\~21.10.2024\~ТОВ «МАКС\~КРЕДИТ» (Первісний\~кредитор)\~та ТОВ\~«Фінансова Компанія\~«ЕЙС» (Фактор)\~уклали Договір\~факторингу №21102024-МК/Ейс,\~згідно умов\~якого позивач\~набув право\~грошової вимоги\~до відповідача\~за Кредитним\~договором №00-9660174\~від 06.03.2024.\~Відповідно до\~витягу з\~реєстру боржників\~за Договором\~факторингу №21102024-МК/Ейс\~від 21.10.2024,\~ТОВ «ФК\~«ЕЙС» отримало\~право вимоги\~до відповідача\~на загальну\~суму 16\~121,00\~грн.Після передачі права вимоги за кредитним договором, відповідач [PERSON] не виконав свій обов`язок перед позивачем та має непогашену заборгованість в сумі 16\~121,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання. Причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направив. Згідно з ч.\~2 ст.\~191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст.ст.\~280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 07.07.2025 про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.03.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії №00-9660174. Паспортом споживчого кредиту зазначено умови кредитування. Відповідачу на підставі Кредитного договору від 06.03.2024 року №00-9660174 ТОВ «МАКС КРЕДИТ», як кредитодавець, надав суму ліміту кредитної лінії в розмірі 5000,00 грн із встановленим строком кредитування 360 днів. Сторонами було узгоджено всі умови укладеного Кредитного договору, що підтверджується електронними підписами у самому Договорі та вище зазначених документах. 21.10.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» (Первісний кредитор) та ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» (Фактор) уклали Договір факторингу №21102024-МК/Ейс, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії №00-9660174 від 06.03.2024. Відповідно до витягу з реєстру боржників за Договором факторингу №21102024-МК/Ейс від 21.10.2024, ТОВ «ФК «ЕЙС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 16\~121,00 грн. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.\~509,\~526,\~530,\~527,\~610,\~611,\~1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.\~133, 141 ЦПК України. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного. Згідно зі ст.\~509 Цивільного Кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст.\~526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні ст.\~530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст.\~527 ЦК України. Відповідно до ст.\~1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст.\~625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч.\~1 ст.\~1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до укладеного Договору факторингу №21102024-МК/Ейс від 21.10.2024 в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги за кредитним договором, внаслідок чого ТОВ «ФК «ЕЙС» замінює ТОВ «МАКС КРЕДИТ» як кредитора (стає новим кредитором), у тому числі права вимоги за зобов`язанням відповідача [PERSON] , з правом вимоги повного належного виконання обов`язків ним за Кредитним договором №00-9660174 від 06.03.2024 року. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за Договором кредитної лінії №00-9660174 від 06.03.2024, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за Договором кредитної лінії №00-9660174 від 06 березня 2024 року, укладеного між ним та ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС», в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» підлягають задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 16\~121,00 грн, з яких: 5500,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 10\~621,00 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Позивачем додатково заявлена вимога про здійснення розподілу судових витрат. Позивач повідомив про наявність судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Витрати зі сплати судового збору підтверджуються копією платіжної інструкції від 28.05.2025 на суму 2422,40 грн. За приписами ч.\~1 ст.\~141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Тому, враховуючи повне задоволення позовних вимог судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача становить 2422,40 грн. Вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд керується положеннями ст.\~137 ЦПК України. У відповідності до ч.\~2 ст.\~137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: а) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; б) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До матеріалів справи позивачем долучено договір про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025, укладений між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Фінансова компанія» ЕЙС», протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги від 07.04.2025, додаткову угоду №35 до договору про надання правничої допомоги від 07.04.2025, акт прийому-передачі наданих послуг від 15.05.2025. На переконання суду обсяг наданих послуг відповідає заявленій до відшкодування сумі витрат на правову допомогу. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Outcome: approved