Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Представник позивача Романенко М.Е. звернулася до суду із позовом до [PERSON] , відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 10003259170 від 27.02.2021 року у загальному розмірі 8542,46 грн., яка складається з: суми заборгованості за тілом кредиту 2221,40 грн., заборгованості за відсотками 6321,60 грн., а також суму сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27.02.2021 між ТОВ «Інвкст Фінанс» та відповідачем укладено кредитний договір № 10003259170, відповідно до умов якого на банківську карту [PERSON] було перераховано грошові кошти в сумі 2800 грн. з встановленим строком користування, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування. 05.09.2022 на підставі договору №556/ФК-22 ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за вказаним кредитним договором. ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», правонаступником якого є ТОВ «Діджи Фінанс», виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 8542,46 грн., яка складається з: суми заборгованості за тілом кредиту 2221,40 грн., заборгованості за відсотками 6321,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить суд розглядати справу за його відсутності та згоден на заочний розгляд справи. Через канцелярію суду додатково надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на позовних вимогах. Відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на сайті суду, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.02.2021 відповідач звернувся до ТОВ ФК «Інвест Фінанс» з заявою №10003259170 у якій просив надати кредит у розмірі 2800 грн., строком на 30 днів, з пролонгацією. Останній підтвердив, що є обізнаним з умовами нарахування відсотків передбачених п.1.4 Договору. Отже, 27.02.2021 між ТОВ «ФК» Інвест Фінанс» та відповідачем укладено кредитний договір №10003259170, відповідно до умов якого (повернення, платності, строковості) позивач надав відповідачу у користування кредитні кошти у сумі 2800 грн., з встановленим строком користування з 27.02.2021 по 27.03.2021, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Умови кредитування викладені у довідці від 13.04.2016, підписані відповідачем. 05.09.2022 між ТОВ «ФК» Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір №556/ФК-22 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк ТОВ «ФК» Інвест Фінанс» відступає новому кредитору ТОВ «Діджи Фінанс» належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, що підтверджується копією вказаного договору. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 40284315) змінено найменування та скорочене найменування на ТОВ «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 40284315), що підтверджується Наказом № 15- 04-2024-1 від 15.04.2024 року, який додано до позовної заяви. Відповідно до Додатку 31 до Договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022 року підписаного фактором ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Компані Інвест Фінанс», відповідно до якого право майнової вимоги щодо боржника [PERSON] , за кредитним договором №10003259170 від 27.02.2021 року перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс». Як передбачено ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл.52 Цивільного Кодексу України. Відповідно до положень ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно із ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором №10003259170 від 27.02.2021 року становить, в сумі 8542,46 грн., яка складається з: суми заборгованості за тілом кредиту 2221,40 грн., заборгованості за відсотками 6321,60 грн., доведена належними доказами, тому підлягає стягненню в повному обсязі. Згідно ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 01 січня 2025 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем укладено договір про надання правової допомоги №42649746. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу надав зазначений договір, в якому міститься детальний опис робіт, акт від 02.02.2025 року на підтвердження факту надання правничої допомоги на суму 9000 грн. Відповідач не подав жодних заперечень з приводу не співмірності витрат позивача на правничу допомогу. Суд не вправі самостійно перебирати на себе обов`язок сторони щодо оспорювання понесених іншою стороною витрат на правничу допомогу. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу в повному розмірі. З огляду на викладене, в зв`язку із задоволенням позову, виходячи з приписів ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved