Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (надалі ТОВ «Споживчий центр») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 9960 грн за кредитним договором (оферти) № 13.08.2024-100001483, укладеним 13 серпня 2024 року, а також судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13 серпня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 13.08.2024-100001483, шляхом підписання позичальником електронним цифровим підписом пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки на отримання кредиту, підтверджено укладання кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 3000,00 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 13 серпня 2024 року. ТОВ «Споживчий центр» 13 серпня 2024 року перерахувало відповідачеві кошти в сумі 3000 грн строком на 124 днів. За користування кредитним договором визначено процентну ставку у розмірі 1,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступний за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав позичальнику (відповідачеві) грошові кошти в розмірі 3000 грн. Натомість відповідач взятих на себе за договором зобов`язань не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Станом на 17 квітня 2025 року виникла заборгованість в розмірі 9960 грн, з яких: 3000 грн\~- заборгованість за тілом кредиту; 4650 грн\~- заборгованість за процентами, 810 грн комісії, 1500 грн - неустойки. Представник позивача Кузьменко М.В. у судове засідання не з?явився, при цьому в позовній заяві просив проводити розгляд даної справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подавала, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2025 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 13 серпня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] в письмовій формі у вигляді електронного документа укладено договір надання грошових коштів у позику № 13.08.2024-100001483, який створений та підписаний згідно з вимогами, визначеними\~Законом України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» \~та\~Законом України «Про електронну комерцію». Позичальником [PERSON] під час укладення кредитного договору № 13.08.2024-100001483 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. З матеріалів справи вбачається, що заявка до кредитного договору підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором Е181. Згідно п. 3.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти. Пунктом 3.2. встановлено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно п. 4.3 Договору, днем надання Кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу день зарахування коштів на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. У випадку перерахування коштів Позичальником на поточний рахунок Кредитодавця, Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. Відповідно до п. 6.1. Договору, Позичальник зобов`язався використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата Процентів - до дати, вказаній у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією Пропозиції на укладення кредитного договору (оферти) від 13 серпня 2024 року, копією заявки кредитного договору № 13.08.2024-100001483, довідкою розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 13.08.2024-100001483, додатком до кредитного договору, підтвердженням про перерахунок коштів позичальнику. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Зі\~ст.1050 ЦК України\~вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Згідно зі ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Згідно зі ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст.599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ч.12\~ст.11\~Закону України\~«Про електронні\~довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Абз.2 ч.2\~ст.639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому слід стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 13.08.2024-100001483 від 13 серпня 2024 року у розмірі 9960 грн. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги судом задовольняються в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved