Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 року у розмірі 128 388,83 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом цієї позовної заяви, у встановленому законодавством порядку покласти на відповідача, та стягнути їх з нього в повному обсязі на користь позивача, обґрунтовуючи позов наступним. 05.10.2019 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту та страхування №Z06.25187.005783487. Даний договір за своєю правовою природою є змішаним договором кредиту і договору страхування. Відповідно до розділу 1 кредитного договору, банк надає позичальнику кредит у розмірі 49 999,00 грн. для власних потреб. В свою чергу позичальник отримує кредит і доручає банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 36 місяці (-ів). Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 21,99% річних. Саме відносини страхування, які регулюються окремими положеннями кредитного договору, не є предметом даного позову, натомість позов стосується виключно відносин щодо кредитування. Підписанням відповідного кредитного договору позичальник також приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public -contracts) та підтвердив свою обізнаність про умови та тарифи банку. На виконання умов вищевказаного договору Акціонерним Товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», копію нотаріально посвідченого рішення єдиного учасника про зміну назви) було укладено Договір факторингу № 01.02- 31/23. Відповідно до розділу 2 згаданого Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за даним Договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за договором №Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 р. До договору факторингу № 01.02-31/23 було складено 3 (три) реєстри боржників: реєстр боржників №1, реєстр боржників №2 і реєстр боржників №3, які є дуже об`ємними документами загальним об`ємом 502 (п`ятсот двi) сторінки або 251 (двiстi п`ятдесят один ) аркуш і стосуються прав вимог за 11 794 (одинадцятьма тисячами сімсот дев`яносто чотирма) кредитними договорами. Таким чином на підтвердження вищенаведеної інформації додають до заяви копії першої і останньої сторінки відповідних реєстрів боржників і сформований витяг з реєстру боржників, який стосується саме заборгованості [PERSON] за договором № Z06.25187.005783487. Про наявність оригіналу відповідних реєстрів боржників у позивача в повному обсязі. Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Кредитор у зобов`язанні замінюється іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином - відступлення права вимоги (пункт 1 частина 1 статті 512 ЦК України). Таким чином, в силу положень статей 512 та 1077 ЦК України, а також Договору факторингу позивач набув прав (статусу) кредитора та всіх прав вимог за кредитним договором по відношенню до відповідача. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») станом на дату подачі позову, складає: 1) заборгованість за основним боргом, грн. - 49 518,02 грн. 2) заборгованість за відсотками, грн. - 34 899,45 грн. 3) заборгованість за іншими процентними платежами, грн. - 43 971,36 грн. 4) всього заборгованість - 128 388,83 грн. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлений договором. Ч. 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення , в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №44/9519/12 (№14-10цс18) зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлено договором. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст.530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно зі ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належне виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є порушенням. Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Згідно ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі. Виходячи з вищевикладеного, можна прийти до висновку, що позичальником було порушено умови Договору та станом на дату складання позовної заяви несплачена заборгованість складає: 128 388,83 грн. Відповідно до ст. 263 ЦК України, судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На виконання п.9, ч.3 ст. 175 ЦПК України зазначаємо, орієнтовний розрахунок суми судових витрат, який поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи позивач, складає: 1)судовий збір за подання позовної заяви - 2 422,40 грн. Відповідно до Цивільного процесуального кодексу України та Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. Законом України «Про судовий збір» встановлено, що розміром судового збору позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою є 1,5 відсотка ціни позову (але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду), а в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідної ставки судового збору. Тобто, розмір судового збору складає 2 422,40 грн. 16 листопада 2022 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 916/228/22 сформулювала правовий висновок, щодо відсутності підстав вимагати сплати судового збору без урахування понижуючого коефіцієнта. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника позивача та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] адвокат Матюшенков Дмитро Вікторович просить суд позов задовольнити часткового, а саме стягнувши з відповідача 42 680,60 грн. заборгованості за тілом кредиту, обґрунтовуючи наступним. У своєму позові позивач посилається на те, що 05.10.2019 року між Акціонерним Товариством "Ідея Банк" та [PERSON] було укладено Договір кредиту та страхування №Z06.25187.005783487. Даний договір та своєю правовою природою є змішаним договором кредиту, договору страхування. Відповідно до розділу І Кредитного договору, банк надав позичальнику кредит у розмірі 49 999,00 грн. для власних потреб. В свою чергу позичальник отримує кредит і доручає банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 36 місяці (-ів). Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 21,99% річних. Саме відносини страхування, які регулюються окремими положеннями кредитного договору, не є предметом даного позову, натомість позов стосується виключно відносин щодо кредитування. Підписанням відповідного кредитного договору позичальник також приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://idcabank.ua/uk about/public-contracts і та підтвердив свою обізнаність про умови та тарифи банку.) На виконання умов вищевказаного договору Акціонерним Товариством "Ідея Банк" свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Таким чином відповідач, як новий кредитор банку просить стягнути з відповідача: заборгованість за основним боргом у розмірі - 49 518,02 грн.; заборгованість за відсотками - 34 899,45 грн.; заборгованість за іншими процентними платежами - 43 971,36 грн. Всього заборгованість - 128 388,83 грн. Разом із цим, згідно п. 15 ст. 14 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Відповідач у період з 09.03.2015 року по 11.04.2016 перебував в АТО та брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях Крім того, у період з 15.07.2022 року по 07.10.2023 року був призваний під час мобілізації та брав участь заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України Верховний Суд однозначно сформулював правову позицію щодо тлумачення поняття "особливий період" в постанові від 25.04.2018 у справі № 205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61-1664св17). У постанові зазначено, що особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію". З огляду на зазначене Верховний Суд, забезпечуючи єдність правозастосовної практики, дотримується правової позиції, згідно з якою особливий період в Україні діє. Крім того, Вищий адміністративний суд України у постанові від 16 лютого 2015 року (справа № 800/582/14) з огляду на системний аналіз норм Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" зазначив, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду. З урахуванням вищевикладеного, нарахування відсотків відповідачу за кредитним договорам, як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення є незаконним. Враховуючи, що відповідачем було сплачено частково кошти за отриманий кредит у розмірі 7 318,40 грн. = (05.11.19 р. у розмірі 3168,40 грн.; 04.12.19р. у розмірі 3170,00 грн.; 30.11.20 р. у розмірі 980,00 грн.), тому сума тіла кредити 49 999,00 грн. підлягає зменшенню на цю суму та складатиме 42 680,60 грн. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши представника відповідача та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вказано в частині третій статті 3\~ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Частина друга\~статті 129 Конституції України\~визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203 ЦК України\~визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За змістом статей\~205,\~207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що 05.10.2019\~ [PERSON] звернувся до АТ «Ідея Банк» із анкетою-заявкою на отримання кредиту, яка підписана його власноручним підписом, де вказав загальну інформацію про себе, контактну (місце роботи, засоби зв`язку), а також фінансову також фінансову (суму бажаного кредиту, джерело додаткового доходу та персональні витрати). 05 жовтня 2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z06.25187.005783487, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 49\~999,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору(п.1.1 Договору). Банк надає кредит у день підписання договору строком на 36 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника. За користування кредитом позичальник сплачує змінну річну процентну ставку в розмірі 21,99 %. Позичальник стверджує, що розуміє суть і принципи визначення процентної ставки, усвідомлює ризики, які випливають із змінної частини ставки протягом всього строку кредитування, і погоджується на ці ризики. Позичальник надає свою згоду на укладення за рахунок позичальника, як страхувальника та застрахованої особи, договору добровільного страхування життя. Цим договором позичальник доручає та дає розпорядження банку: переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного страховику, через транзитний рахунок банку. Згідно договору встановлено, що позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 36 щомісячних внесках включно до 5 дня/числа кожного місяця, згідно графіку щомісячних платежів. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) на момент укладання Договору складає 114 060,92 гривень. Вказані показники діють за умови своєчасного погашення позичальником грошових зобов`язань відповідно до п. 2.1 цього Договору та за дії процентної ставки, вказаної в п. 1.4. Договору. Також, 05 жовтня 2019 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), згідно якого вбачається, що тип кредиту - кредит; сума/ліміт кредиту 49\~999,00 грн.; строк кредитування - 36 місяців; мета отримання кредиту - поточні потреби; спосіб надання кредиту - безготівковим шляхом; процента ставка 15,5 % річних; тип процентної ставки змінювана, плата за обслуговування кредитної заборгованості 4,45 % щомісячно від початкової суми кредиту; загальні витрати за кредитом\~114 060,92 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 114 060,92 грн.; реальна річна процентна ставка 103,93028261 % річних. Крім того, в матеріалах справи наявний графік щомісячних платежів за кредитним договором № Z06.25187.005783487, який є додатком до паспорта споживчого кредиту, підписаний відповідачем [PERSON] 05.10.2019, зі змісту якого вбачається, що сума кредиту 49\~999,00 грн., строк кредиту\~36 місяців. Також у графіку розраховано періодичність та розміри платежів з повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та плати за обслуговування кредиту при щомісячному погашені суми заборгованості рівними частинами впродовж 36 місяців. 05 жовтня 2019 року АТ «Ідея Банк» доручено перерахувати [PERSON] , в рахунок кредитного договору № Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 року, 45661,19 грн., що підтверджується копією ордеру-розпорядження № 1 про видачу кредиту. Згідно із ордером-розпорядженням № 2 про сплату страхового платежу, відповідач [PERSON] отримав на підставі кредитного договору № Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 року 4337,81 грн. для сплати страхового платежу. 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого клієнт АТ «Ідея Банк» передає (відступає) факторові свої права вимоги, а фактор ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на та на умовах, визначених цим договором. Згідно з умовами п. п.4.1. 4.2 Договору факторингу фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 11 963 508,00 грн. шляхом перерахунку 100% вказаної суми на рахунки клієнта протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання реєстру боржників засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі, та підписання сторонами договору і реєстру боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно». Як слідує з платіжного доручення АТ «ОТП БАНК» від 26 липня 2023 року, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» перерахувало на рахунок АТ «Ідея Банк» грошові кошти в розмірі 11 963 508,00 грн., в якості оплати згідно договору факторингу № 01.02-31/23 від 25 липня 2023 року. Відповідно до умов п. 5.1 договору факторингу, права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання фактором зобов`язання передбачених п. 4.1 цього договору. Згідно з реєстру боржників № 1 до договору факторингу від 25 липня 2023 року №01.02-31/23, від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 року в сумі 128\~388,83 грн. з яких: 49518,02 грн. заборгованість за основним боргом, 34899,45 грн. заборгованість за відсотками та 43971,83 грн. заборгованість за комісіями. Рішенням єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» № 1 від 25 березня 2024 року змінено назву з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на ТОВ «СВЕА ФІНАНС». Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості за кредитним договором № Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») станом на 25 липня 2024 року складає: 49518,02 грн. заборгованість за основним боргом, 34899,45 грн. заборгованість за відсотками та 43971,83 грн. заборгованість за комісіями, а всього 128\~388,83 грн. Відповідно до виписки по особовому рахунку за період з 01 березня 2019 року по 25 липня 2023 року прослідковується, що [PERSON] було видано кредит в розмірі 49\~999,00 грн., а також факти використання відповідачем кредитних коштів. Зі змісту виписки АТ «Ідея Банк» по рахунку [PERSON] за період з 05.10.2019 року по 25.07.2023 року випливає, що позичальник користувався кредитними коштами та частково їх повертав, а саме: 05.11.2019 р. в сумі 3168,40 грн. 04.12.2019 р. в сумі 3170,00 грн. 16.01.2020 р. в сумі 23,78 грн. 30.11.2020 р. в сумі 980,00 Зі змісту виписки АТ «Ідея банк» по рахунку [PERSON] за період з 07.10.2019 року по 25.07.2023 року вбачається, що АТ «Ідея банк» погашені суми кредиту розподілив наступним чином: 1)кошти в сумі 3168,00 грн.: ?на погашення плати за обслуговування по кредитному договору № Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 р. в сумі 262,81 грн.; ?на погашення строкового основного боргу по кредитному договору № Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 року в сумі 197,80 грн.; ?погашення строкового основного боргу по кредитному договору № Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 року в сумі 0,04 грн.; ?погашення строкових процентів по кредитному договору № Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 року в сумі 933,80 грн.; ?на погашення плати за обслуговування по кредитному договору № Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 р. в сумі 1773,95 грн.; 2)кошти в сумі 3170,00 грн.: ?погашення строкових процентів по кредитному договору № Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 року в сумі 900,10 грн.; ?на погашення строкового основного боргу по кредитному договору № Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 року в сумі 1,68 грн.; ?погашення строкового основного боргу по кредитному договору № Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 року в сумі 281,46 грн.; ?на погашення плати за обслуговування по кредитному договору № Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 р. в сумі 1721,86 грн.; 3)кошти в сумі 23,48 грн.: ?погашення прострочених процентів по кредитному договору № Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 року в сумі 23,48 грн. 4)кошти в сумі 980,00 грн.: ?на погашення плати за обслуговування по кредитному договору № Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 р. в сумі 78,98 грн.; ?погашення прострочених процентів по кредитному договору № Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 року в сумі 901,02 грн. Згідно зі\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України\~визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини 1\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 612 ЦК України\~- боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. За змістом ч.1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Згідно вимог\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1\~ст. 517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1\~ст. 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша\~статті 1077 ЦК України). Згідно з\~статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За встановлених обставин, суд вважає щодо наявності у позивача, як правонаступника кредитора, права вимоги за кредитним договором № Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 та звернення в суд із цим позовом. Однак, на думку суду, відсутні законні підстави для стягнення із відповідача заборгованості за іншими процентними платежами у розмірі 43\~971,36 грн. з огляду на наступне. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3\~ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3\~ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21). Оскільки АТ «Ідея банк» сплачені відповідачем кошти в розмірі 4102,50 грн. були зараховані на погашення плати за обслуговування по кредитному договору № Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 р., в порушення вимог кредитного договору, тому вказані кошти необхідно відрахувати від загальної суми, яка підлягатиме стягнення з відповідача на користь позивача. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ТОВ «СВЕА ФІНАНС» підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № Z06.25187.005783487 від 05.10.2019 у розмірі 80 314 грн. 97 коп. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України). Беручи до уваги те, що позов задоволено частково, а саме на 62,56 %, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 1515,45 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: partial