Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] у якому просив стягнути заборгованість за договором №04394-03/2024 від 04.03.2024 у розмірі 27750,20 грн та судові витрати. \~ В\~обґрунтування позовних\~вимог представник\~позивача зазначив,\~що 04.03.2024\~року між\~ТОВАРИСТВО З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«СТАР ФАЙНЕНС\~ГРУП» та\~ відповідачкою\~було укладено\~Договір про\~надання фінансового\~кредиту №04394-03/2024\~шляхом обміну\~електронними повідомленнями,\~підписаний у\~порядку,\~визначеному статтею\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію».\~За умовами\~укладеного договору\~ТОВ «Стар\~файненс груп»\~надало відповідачці\~грошові кошти\~у сумі\~15000\~грн строком\~на 100\~днів шляхом\~їх перерахування\~на картку\~позичальника №\~ [NUMBER] ,\~погодили процентну\~ставку 2,5%\~в день.\~29.08.2024\~року між\~ТОВ «СТАР\~ФАЙНЕНС ГРУП»\~та ТОВАРИСТВОМ\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА\~ФІНАНС»,\~було укладено\~ договір\~Факторингу №\~01.02-26/24,\~відповідно до\~умов якого\~Первісний кредитор\~передає (відступає)\~Новому кредитору,\~а Новий\~кредитор набуває\~Права вимоги\~Первісного кредитора\~за Кредитними\~договорами та\~сплачує Первісному\~кредитору за\~відступлення права\~вимоги,\~грошові кошти\~у сумі,\~що дорівнює\~ціні договору\~у порядку\~та строки\~встановлені цим\~Договором. Посилаючись на те, що відповідачка умови укладеного договору не виконує, а також на те, що ТОВ «Свеа фінанс» набуло право вимоги по вказаному договору, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 27750,20 грн з яких 14625,00 грн\~заборгованість по тілу кредиту, 13125,20 грн\~заборгованість по відсотках . Враховуючи викладене представник позивача просить стягнути із відповідачки заборгованість за договором №04394-03/2024 від 04.03.2024 у розмірі 27750,20 грн та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, щодо заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст.ст.128-131 ЦПК України повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву не подавала. У відповідності до\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, що надані позивачем, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 04.03.2024 року між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачкою було укладено Договір про надання фінансового кредиту №04394-03/2024 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 Договору про надання фінансового кредиту, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надає Позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 100 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору. У випадку прострочення клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2% від суми заборгованості за кожен день прострочення, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України (зворотня стор. а.с 8-10). Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Договір та паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем з використанням електронного підпису W9383. 29.08.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС», було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №01.02-26/24, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором (зворотня стор.а.с.16- 19). Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договір факторингу № 01.02-26/24 від 29.08.2024 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складає: 27750,20 грн (а.с.21). Відповідно до розрахунку суми заборгованості за договором станом на 29.08.2024 року загальна сума заборгованості становить - 27750,20 грн. (зворотна стор а.с.14-15). За приписами ч.1, 2ст.\~202\~ЦК \~України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1, 2ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст. 626 ЦК України). В силу ч.1ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1ст.\~634\~ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1ст.\~3\~вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1ст.\~1048\~цього ж\~Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525\~Цивільного кодексу\~України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд доходить висновку про укладеність договору про надання фінансового кредиту №04394-03/2024 від 03.04.2024, однак відмовляє в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що позивачем не надано доказів виконання ТОВ «Стар файненс груп» своїх зобов`язань за вказаним договором позики, а саме перерахування кредитних коштів відповідачці [PERSON] . Кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Позивачем ТОВ «Свеа фінанс» не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені договором, а відповідач ці кошти отримав. Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій. Ураховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позову. Відмовляючи в задоволенні позову суд не стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати.

Outcome: dismissed