Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 22.03.2024 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини та просила стягувати з [PERSON] аліменти свою користь на утримання дитини [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~щомісячно у\~твердій грошовій\~сумі в\~розмірі 20\~000\~грн,\~починаючи з\~дня подач\~позову до\~суду до\~досягнення дитиною\~повноліття,\~та стягувати\~з [PERSON] \~на своє\~утримання щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною трьох років, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо. Дитина проживає разом зі позивачкою, знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину. Відповідач є моряком та працює з іноземними компаніями, заробітна плата відповідача від іноземних компаній на теперішній час складає близько 2200 євро, тобто 88 000 грн, на місяць. Отже рівень заробітної плати відповідача є високим, що дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дитини у достатньому розмірі для гармонійного розвитку сина, а також сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Аргументи учасників справи В судовому засіданні представник позивачки адвокат Соколова Г.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, пояснила, що відповідач працює моряком на судах іноземних власників, на теперішній час проживає за кордоном, зі слів позивачки його щомісячна заробітна плата становить 2000-2500 євро. Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, самостійно утримує дитину, до витрат на дитину входить придбання одягу, підгузків, дитячого харчування, ліків тощо. Відповідач свої доходи приховує, відкрив рахунок у банку на ім`я своєї матері. В судовому засіданні представник відповідача адвоката Станєв М.І. проти задоволення позову в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки заперечував частково та пояснив, що відповідач не працює, знаходиться на утриманні батьків, тому не має можливості допомагати дитині в заявленому розмірі, готовий допомагати дитині в мінімальному розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання позивачки просив відмовити в повному обсязі. Згідно відзиву на позов від 15.05.2024 відповідач вважає вимоги позивачки є необґрунтованими. Відповідач офіційне не працює, доходів не має. Посилання позивачки на те, що відповідач є моряком та його заробітна плата складає 2200 євро на місяць, не підтверджено жодними доказами та є голослівними. Заява-договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку, який доданий до позовної заяви, відкритий на ім`я позивачки та відповідно не може бути доказом того, що відповідач отримує якісь доходи. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання у розмірі 10000 грн щомісячно, вважає, що судом повинно бути відмовлено в задоволенні цієї вимоги, так як відповідач не має можливості надавати таку матеріальну допомогу. З відповідача можуть стягуватися аліменти на утримання дитини в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із письмовими поясненнями від 12.03.2023, щодо даних по банківським рахункам відповідач зазначив, що шлюб між сторонами укладено лише 15.05.2023, тому інформація по його рахункам за попередній період не може враховуватися судом при визначенні розміру аліментів, оскільки це особисті кошти відповідача. За період з 2024 року кошти на рахунки не поступали, а кошти, які поступали на рахунок відповідача у 2023 році, витрачались сторонами спільно на утримання сім`ї. Доказів, які б підтверджували наявність грошових коштів за період з середини 2023 по кінець 2024 року та можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі, суду не надано. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони знаходилися у шлюбі з 15.05.2023, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 15.05.2023 Посольством України в Республіці Молдова, актовий запис № 23. Від шлюб мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27.01.2024 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 62. Дитина проживає з матір`ю, що відповідачем не оспорюється та не підлягає додаткового доказування відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Позиція суду Згідно ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вислухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.\~\~ Статтею 141\~СК України встановлено, що мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік», з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на дітей віком\~до 6\~років -\~2563\~гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України,\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років. Право на\~утримання вагітна\~дружина,\~а також\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має незалежно\~від того,\~чи вона\~працює,\~та незалежно\~від її\~матеріального становища,\~за умови,\~що чоловік\~може надавати\~матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до виписки по рахункам відповідача у відділенні АТ «ПУМБ» від 04.12.2024 на рахунки відповідача періодично надходили кошти, зокрема, за 2024 рік надійшло коштів на суму, еквівалентну близько 320000 грн, що згідно поясненням представника відповідача є вірогідно заробітної платою відповідача за вказаний період. Даних про доходи відповідача за період 2025 року суду не надано. Виходячи із загальної суми отриманих відповідачем доходів за період 2024-2025 року (18 місяців) суд вважає за можливе стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн, та на утримання дружини в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову. Доказів спроможності відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 20000 грн та на утримання дружини в розмірі 10000 грн станом на день розгляду справи позивачкою не надано. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 4000 щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 22.03.2024 до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , та на утримання дружини в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 22.03.2024 до досягнення дитиною 3-х років. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам (5000х100/30000=16%) у сумі 484,48 (3028х16/100) грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved