Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Стислий виклад позиції позивача 21.03.2025 представник позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» - Пархомчук С.В., через підсистему "Електронний\~суд"\~Єдиної судової\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМНАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов ТОВ « ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» плату належні йому права вимоги до боржників указаних у реєстрі. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу № 02-24122001 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] 06.04.2021 між ТОВ «ЛІЕУРА Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1773533 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. Підписуючи договір [PERSON] підтвердила, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно їх дотримуватись. 06.04.2021 на картковий рахунок [PERSON] було перераховано кредитні кошти в сумі 4\~000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що являється доказом видачі кредитних коштів. На виконання вимог ч. 4\~ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування»\~на адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 1773533 від 06.04.2021, проте зазначена вимога булла залишена відповідачкем без виконання. В уточненнях до позовної заяви просив суд стягнути заборгованість за кредитним договором № 1773533\~ від 06.04.2021 в розмірі 13100,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 4\~000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 9100,00 грн, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2\~422,40 грн.. \~ \~ \~ \~Виклад позиції відповідача \~ \~ \~ \~Відповідач правом на подачу відзиву не скористався. \~ \~ \~ \~Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.03.2025 цивільну справу за позовом "ФК\~КЕШ\~ТУ\~ГОУ"\~до\~ [PERSON] \~про\~стягнення\~заборгованості за\~кредитним\~договором передано за підсудністю до Слобідського районного суду міста Харкова. Ухвалою суду від 28.04.2025 та 09.05.2025 (повторно) вказана позовна заява залишена без руху та надано час для усунення недоліків. 05.05.2025 та 21.05.2025 до канцелярії суду представник позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» - Пархомчук С.В. надав уточнену позовну заяву та докази відправки позовної заяви стороні, а саме відповідачу [PERSON] .. Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 23.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 10.06.2025. У судове засідання, призначене на 10.06.2025 учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 09.07.2025. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином. Поштові відправлення повернулись до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою", що згідно зі ст. 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до протокольної ухвали суду від 09.07.2025, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 06.04.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1773533, який підписано з використанням позичальником одноразового ідентифікатора (Т106), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п.1.1 Договору, його укладення здійснюється Сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт www.credit7.ua або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ITC Товариства. Згідно з п. 1.2 Кредитного договору, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, платити проценти на користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 4 000,00 гривень; дата надання кредиту: 06.04.2021; строк кредиту 30 днів; валюта кредиту: UAH; цільове призначення\~на споживчі потреби; стандартна процентна ставка\~1,90% в день (а.с. 19-23). Крім того, [PERSON] 06.04.2021 за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с. 25 звор. бік) підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 17-18). Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором за період з 06.04.2021 по 04.10.2021 та станом на 10.01.2025 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 13\~100,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4 000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами\~9\~100,00 грн (а.с. 24, зворотній бік). На підтвердження виконання Товариством п. 2.1. Кредитного договору, позивач надає лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 27642-0403 від 04.03.2024, відповідно до якого 06.04.2021 на картковий рахунок відповідачки було перераховано кредитні кошти в сумі 4 000,00 грн., за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , номер якої було зазначено відповідачем у договорі (а.с. 29, зворотній бік). Згідно наявного матеріалах справи розрахунку загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 13\~100,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4 000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами\~9\~100,00 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. (стаття 629 ЦК України) Частиною1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). (ч 1 статті 530 ЦК України) Відповідно до статті 525, частини 1 статті 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина 1 статті 1048 ЦК України) За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина 1 статті 625 ЦК України). Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з аналізу наведених норм права та матеріалів справи, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. В матеріалах справи містяться підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який був направлений на його номер телефону, копії Паспорту споживчого кредиту, кредитного договору № 1773533. Також на підтвердження укладення договору позивачем надано візуальну послідовність дій клієнта через веб-сайт кредитодавця https://credit7.ua/. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відтак, вказаний кредитний договір укладений між сторонами. На підтвердження виконання Товариством п. 2.1. Кредитного договору, позивач надає лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 27642-0403 від 04.03.2024, відповідно до якого 06.04.2021 на картковий рахунок відповідачки було перераховано кредитні кошти в сумі 4 000,00 грн., за реквізитами платіжної картки, номер якої було зазначено відповідачем у договорі (а.с. 29, зворотній бік). Отже, матеріалами справи підтверджено, що відповідач отримав кредит в сумі 4000,00 грн, який зобов`язаний був повернути. Строк дії кредитного договору з урахуванням пролонгації договору до 04.10.2021. Проте вказаних зобов`язань відповідач не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість по сплаті 4000 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту та нарахованих процентів в сумі 9100 грн. За вказаних обставин, суд уважає, що матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідач отримав кредит за договором № 1773533 від 06.04.2021, проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, отримані в кредит кошти в повному обсязі не повернув, тому наявні підстави для стягнення з нього на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в сумі 4000 грн та 9100 грн нарахованих процентів. \~ \~ \~ \~ Також Суд ураховує, що 24 грудня 2021 року ТОВ «Лінеура Україна»(Клієнт) та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ»» (Фактор) уклали договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Внаслідок передачі права вимоги за договором, фактор замінює клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (п.1.2. договору факторингу). Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 02-24122001 від 24 грудня 2021 року, у [PERSON] наявна заборгованість за договором № 1773533 від 06.04.2021 в сумі 13\~100,00 грн., з яких 4\~000,00 грн.\~залишок по тілу кредиту, 9\~100,00 грн.\~залишок по відсотках (а.с. 25). 13.01.2025 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» надіслало [PERSON] вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором (а.с. 24). Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями\~ст. 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, зважаючи на те, що до позивача ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" фактично перейшло право вимоги за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № № 1773533 від 06.04.2021, а також враховуючи те, що у відповідача дійсно наявна заборгованість за вищевказаним кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» підлягають задоволенню, то розмір сплаченого судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь в розмірір 2422,40 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача 10 500,00 грн. витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктами 1, 4 ч. 3 ст.133\~ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу суду подано: копію договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, копію довіреності від 29.12.2023, рахунок від 03.06.2025, акт про отримання правової допомоги від 03.06.2025 та копію платіжної інструкції № 39145 від 03.06.2025 на суму 10 500,00 грн.. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.02.2021 (провадження №61-44217св18), витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Предметом спору в дані справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката. Враховуючи фактично надані послуги адвоката зі складання позовної заяви, суд визнає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 гривень. Заявлені витрати на правову допомогу у даній справі на користь адвоката в сумі 10500 грн є явно неспіврозмірною до ціни позову (13100 грн), та складністю справи, враховуючи, що її розгляд відбувся у порядку спрощеного позовного провадження, отже в заявленій сумі не підлягають відшкодуванню. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове відшкодування витрат на забезпечення професійної правничої допомоги.

Outcome: approved