Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування в особі Вигодської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, в якому просив розірвати укладений між ним та відповідачкою шлюб, що зареєстрований 18 серпня 2020 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 103, а також позбавити її батьківських прав відносно їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини. Остання зловживає алкоголем, веде себе агресивно та неадекватно, не доглядає за дочкою, влаштовує скандали. Через таку поведінку відповідачки невдовзі після народження дочки він змушений був забрати дитину та переїхати проживати до своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . Однак, згодом вони помирилися і стали спільно проживати на орендованій квартирі. Спочатку все складалося добре, проте відповідачка знову почала випивати в присутності дитини, яка в цей час була недоглянута, за що її було притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, відповідачка часто у нетверезому стані вчиняла фізичне і психологічне насильство над дочкою, погрожувала всім рідним. Через алкогольну залежність відповідачки вони часто сварилися, остання агресивно поводилася з їх дочкою, не проявляла материнської ласки та любові, не слідкувала за гігієною та здоров`ям дитини. Він знову разом з дочкою повернувся проживати до своїх батьків, натомість відповідачка вже тривалий час не з`являється вдома, не цікавиться їхнім життям, не піклується про дитину, не забезпечує необхідного харчування та лікування дитини, тобто ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Він же доглядає за дочкою [PERSON] , піклується про неї та забезпечує її усім необхідним. Така поведінка відповідачки призвела до того, що вони стали чужими людьми, примирення з останньою неможливе через її зловживання алкогольними напоями, спільного господарства вони не ведуть. Все це стало причиною для звернення до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. Додатково пояснив, що постійно під час їхнього спільного проживання відповідачка зловживала спиртними напоями, проводила час в «п`яних» компаніях, про дитину не дбала. З лютого місяця цього року вона ні з ним, ні з дочкою не спілкується, місце її проживання не відоме. Двоє дітей відповідачки від попереднього шлюбу також з нею не проживають, а живуть зі своїм батьком. Остання дитиною не цікавиться, повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, тому її слід позбавити батьківських прав. Відповідачка відзиву на позов не подавала, в судове засідання на неодноразові виклики не з`явилася, не повідомивши про причини своєї неявки, хоч була належно повідомлена про час та місце розгляду справи, шляхом направлення їй судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення: 21.05.2025 року та 03.06.2025 року (а.с. 53-55, 61-63), однак, повістки повернулися до суду без вручення адресату в зв`язку із закінченням терміну зберігання. Також [PERSON] викликалася в судове засідання шляхом поміщення оголошення про виклик її до суду на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 21.05.2025 року та 03.06.2025 року (а.с. 43,52). Представник третьої особи,\~що не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору:\~органу опіки та піклування Вигодської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області в особі служби у справах дітей начальника даної служби Н.Шопоняк в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності за наявними в ній документами, долучивши висновок комісії з питань захисту прав дітей при виконавчому комітеті Вигодської селищної ради від 10.06.2025 року (а.с. 56). За таких обставин суд 09.07.2025 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.ст. 110, 112 вищевказаного Кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.08.2020 року (а.с. 9), сторони по справі 18 серпня 2020 року зареєстрували шлюб у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис № 103. Про те, що у цьому шлюбі в них [INFO] народилася дочка [PERSON] , свідчить свідоцтво про її народження серії [NUMBER] від 27.04.2021 року, видане Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (а.с. 8). В судовому засіданні встановлено, що в сторін по справі виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини, що стало причиною розпаду їх сім`ї. Як пояснив суду позивач, вже більше року вони з відповідачкою проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, остання зловживає алкогольними напоями, з ним та дитиною взагалі не спілкується. Він зберегти сім`ю не бажає та наполягає на розлученні, вказуючи, що надання строку для примирення є недоцільним, оскільки це результату не принесе. За таких обставин суд вважає, що укладений між сторонами по справі шлюб існує формально, фактично їхня сім`я розпалася і подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача, а тому позов в цій частині слід задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати. Що стосується вимоги позивача про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , то суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 150 даного Кодексу, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами 2,4 ст. 155 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, покладеної законом. У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 цього ж Кодексу, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку\~\~у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Наданими суду доказами підтверджується факт ухилення матері [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. Зокрема, з повідомлення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області № 11076 від 08.12.2021 року (а.с. 12) встановлено, що [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння вчинила насильство в сім`ї. Крім того, з постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.02.2023 року (а.с. 10-11) вбачається, що [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини - дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 23.04.2021 року та від 08.12.2021 року, складених комісією Служби у справах дітей Вигодської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, та акту обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 21.03.2025 року, складеного депутатом даної ради Максимчуком В.Я. за участю сусідів: [PERSON] і [PERSON] (а.с. 13-15), [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо забезпечення належних умов проживання та матеріального забезпечення малолітньої дочки [PERSON] , зловживає алкоголем, дитина проживає з батьком. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні відеозаписів, що містяться на диску DVD+R (а.с. 26), [PERSON] в стані сп`яніння нанесла неповнолітній дочці [PERSON] тілесне ушкодження в ділянці обличчя, проявляла агресію до дитини. Вказані факти також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які вказали, що відповідачка вже тривалий час, в тому числі і до народження дитини, зловживає алкогольними напоями, в нетверезому стані поводиться агресивно, б`ється, повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не піклується про дитину, систематично порушує права дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що затверджений рішенням виконавчого комітету Вигодської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області № 798 від 27.06.2025 року (а.с. 57-60), позбавлення відповідачки батьківських прав відносно цієї дитини є доцільним і відповідає інтересам останньої. Органом опіки та піклування встановлено, що відповідачка принижує дитину, негативно впливає на її розвиток, спотворює модель поведінки в сім`ї, що можна розцінювати як злочин проти дитини. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що досліджені в судовому засіданні докази підтверджують свідоме нехтування відповідачкою [PERSON] своїми батьківськими обов`язками та умисне ухилення від їх виконання, а тому її слід позбавити батьківських прав стосовно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з метою захисту інтересів самої дитини. Аналіз вищевказаних обставин, на переконання суду, свідчить про те, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно вказаної малолітньої дитини є доцільним та буде відповідати її інтересам. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до вимог ст. 169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у випадку зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Як вбачається з платіжної інструкції № 0.0.4337069824.1 від 28.04.2025 року та квитанції про сплату № 6828-4514-8918-5426 від 30.14.2025 року (а.с. 25,31), позивачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 2\~422,40 грн., тому вказану суму слід стягнути з відповідачки на користь останнього. На підставі викладеного, ст.ст. 7,24,105,110,112-114,150,155,164-166 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved