Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

у травні 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за Кредитним договором № 00-9674065 від 15.03.2024 року в розмірі 23 214,24 грн, а також судові витрати в розмірі 2422,40 грн, і витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15.03.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір №00-9674065 відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 7 200,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом. 17.12.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №17122024-МК/Онлайн відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» належне йому право вимоги до відповідача коштів право на одержання яких належить ТОВ «Макс Кредит» за Кредитним договором №00-9674065 від 15.03.2024 року. 02.04.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №020425-У відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило позивачу належне йому право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за Договором №00-9674065 від 15.03.2024 року. У зв`язку з невиконання умов договору відповідачем, її заборгованість становить 23 214,24 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 7 920,00 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 15 294,24 грн, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою від 14.05.2025 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 109-110). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву до суду не подано. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 15.03.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 00-9674065. Договір укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний [PERSON] шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 99659, а також підписано паспорт споживчого кредиту. Номер телефону позичальника вказано [NUMBER] . Відповідно до п. 1.1. Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума кредитного ліміту складає: 7 200,00 грн. Тип кредиту кредитна лінія. Строк дії кредитної лінії 360 календарних днів (п.1.3. вказаного Договору). Згідно з п. 1.4. укладеного між сторонами Договору позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: на 09.04.2024 року, та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (строку кредитування). Відповідно до п. 1.6. вказаного Кредитного договору кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту в розмірі 10,00 % від суми кредиту, що складає 720,00 грн. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки та комісії (у разі її наявності) дорівнює 2,5 % (п. 1.7.1. цього Договору). ТОВ «Макс Кредит» виконав умови Договору та перерахував шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача, зазначеної останньою у договорі [NUMBER] , кошти в розмірі 7 200,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «Платежі Онлайн». На виконання ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 14.05.2025 року про витребування доказів, 12.06.2025 року від АТ «Універсал Банк» до суду надійшов лист з якого вбачається, що банківська картка [NUMBER] ( [NUMBER] ) емітована банком на ім`я [PERSON] . За період з 15.03.2024 року по 20.03.2024 року дійсно було зарахування коштів у сумі 7 200,00 грн. Номер телефону [NUMBER] є фінансовим номером телефону за карткою [NUMBER] та знаходиться в анкетних даних [PERSON] , а також надано виписку про рух коштів за період з 15.03.2024 року по 20.03.2024 року по вказаній картці, з якої вбачається надходження коштів 15.03.2024 року в розмірі 7 200,00 грн (деталі операції payway1*tr4av). 17.12.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №17122024-МК/Онлайн відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» належне йому право вимоги до відповідача коштів право на одержання яких належить ТОВ «Макс Кредит» за Договором кредитної лінії № 00-9674065 від 15.03.2024 року. 02.04.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №020425-У, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за Договором кредитної лінії № 00-9674065 від 15.03.2024 року. Сума заборгованості відповідача становить 23 214,24 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 7 920,00 грн, заборгованості за відсотками 15 294,24 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 020425-У від 02.04.2025 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором кредитної лінії № 00-9674065 від 15.03.2024 рокув сумі 23 214,24 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 7 920,00 грн, заборгованості за відсотками 15 294,24 грн. Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема п. 1 ч. 1 цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). При визначенні дійсності вимоги підлягають застосуванню норми ст. 204 ЦК України, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Така правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 року в справі № 916/1171/18, від 14.11.2018 року в справі № 910/8682/18, від 30.08.2018 року в справі № 904/8978/17, від 04.03.2019 року в справі № 5015/6070/11, від 10.09.2019 року в справі № 9017/317/19, від 09.07.2019 року у справі № 903/849/17. Отже, долучені до справи договори факторингу є чинними. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Надані позивачем наведені вище докази, як кожен окремо так і їх сукупність належним чином підтверджують заявлені в позові обставини справи, а саме, що [PERSON] дійсно отримала кредит у ТОВ «Макс Кредит» та в подальшому перехід прав за спірним Кредитним договором вимог до нових кредиторів: спочатку до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому до позивача ТОВ «Юніт Капітал». Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. ч.3, 6, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, правовий аналіз наведених норм законодавства та встановлених судом фактичних обставин у своїй сукупності дозволяють суду зробити висновок про те, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» підлягають задоволенню у повному обсязі. Також згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 07.04.2025 року між позивачем та адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» укладено Договір про надання правничої допомоги №07/04/25-02, Додаткову угоду № 9 до Договору №07/04/25-02 від 07.04.2025 року до якого додано протокол погодження вартості послуг до Договору №07/04/25-02 від 07.04.2025 року з детальним описом і переліком робіт та їх вартістю, зокрема, усна консультація - 500,00 грн, підготовка адвокатського запиту - 500,00 грн, вивчення матеріалів справи - 500,00 грн, аналіз судової практики - 500,00 грн та складання позовної зави - 2 500,00 грн. Отже, з урахуванням викладеного, та з оглядуна реально надані послуги та їх вартість, що підтверджена матеріалами справи, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 500,00 грн, адже заявлена до стягнення позивачем сума в саме розмірі 7 000,00 грн є недоведеною. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved