Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

02 липня 2025 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй\~позовній заяві\~посилається на\~те,\~що 13\~січня 2012\~року вона\~зареєструвала шлюб\~з відповідачем\~у відділі\~державної реєстрації\~ актів\~цивільного стану\~по місту\~Володимир Волинський\~реєстраційної служби\~Володимир Волинського\~управління юстиції\~Волинської області,\~актовий запис\~№ 3.\~Від шлюбу\~в них\~народилась донька\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Вказала,\~що подружні\~стосунки між\~нею та\~ чоловіком\~фактично припинені, і вони не мешкають разом, шлюб носить формальний характер, оскільки стосунки погіршились, часто почали виникати суперечності та конфліктні ситуації, зникло взаєморозуміння. Вважає, що збереження їх родини неможливе, а тому просила їх шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] . Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Ухвалою суду від 03.07.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, доводи заяви підтримала, просила шлюб розірвати, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечив щодо їх задоволення, просив суд слухати справу у його відсутності. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу. Згідно із статті 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судом встановлено, що 13 січня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир Волинський реєстраційної служби Володимир Волинського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 3. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є сторони по справі. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь понесених нею судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача суму судового збору на користь позивача.

Outcome: approved