Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.06.2025 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено частково: стягнуто із відповідача на користь позивача завдану матеріальну шкоду, в сумі 118803,80 грн., 7480 грн. вартість на залученого спеціаліста, загальна сума 126283,80 грн., а також моральну шкоду в сумі 20000 грн., 1262,90 грн. судового збору, сплаченого за позовну вимогу майнового характеру, 605,60 грн. судового збору, сплаченого за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди. 27.06.2025 представник позивача, адвокат Плакса В.А., подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про компенсацію витрат на правничу допомогу в сумі 12000 грн. В обґрунтування заяви вказано, що 09 лютого 2025 року між ним, адвокатом Плаксою В.А., та позивачем [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги № 09-02/25 СПО. В порядку виконання умов договору Адвокатом надано всю необхідну правничу допомогу Клієнту (Позивачу). 04 квітня 2025 року Позивачем було частково сплачено правничу допомогу відповідно до виставленого рахунку. 25 червня 2025 року складено Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги до вищезгаданого Договору про надання правничої допомоги на суму 12000 грн. Таким чином, зазначену суму витрат на правничу допомогу представник позивача просить стягнути із відповідача на корись позивача. Розгляд справи за заявою про ухвалення додаткового рішення було призначено на 10.07.2025 о 15 год. 00 хв. Представник позивача, адвокат Плакса В.А., просив суд справу розглядати за його із позивачем відсутності. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про час та дату розгляду справи, однак до суду не з`явився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення у даній справі з огляду на таке. Згідно п. 3 ч. 1, ч.ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі № 628/2292/18 зазначено, якщо винагорода адвоката за послуги згідно з договором про надання правової допомоги була визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі, то вона за весь час дії договору не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Щодо відсутності детального опису здійснених адвокатом витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, на виконання положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, то за змістом цієї правової норми вона запроваджена «для визначення розміру витрат», тоді як сума гонорару адвоката встановлена сторонами договору у фіксованому розмірі, який не залежить від обсягу послуг та витраченого представником позивача часу, а отже, розмір витрат є визначеним. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту. Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 (провадження № К/9901/27657/20). Сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона до закінчення судових дебатів у справі зробила про це відповідну заяву. В заочному рішенні Славутського міськрайонного суду від 24.06.2025, повний текст якого складено 02.07.2025, зазначено, що представником позивача відповідні докази щодо витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, будуть подані до суду у відповідності до вимог ЦПК України протягом 5 днів після винесення рішення судом. Отже, стороною позивача до матеріалів справи додано Договір про надання правничої допомоги від 09.02.2025 № 09-02/25 СПО, згідно із яким адвокат Плакса В.А. приймає зобов`язання надати клієнту правничу допомогу у справі щодо пошкодження належного [PERSON] транспортного засобу внаслідок ДТП, яка мала місце 27.08.2024. Розділом 5 Договору визначено, що вартість юридичних послуг (гонорар), що надаються на умовах цього Договору складається з наступних сум: фіксована сума (основний гонорар) 12000 грн., що складається з наступних сум: за надання правової інформації, консультацій і роз?яснень з правових питань пов?язаних із відшкодуванням шкоди, в тому числі завданої ДТП; складання листу виклику для участі у автотоварознавчому дослідженні пошкодженого транспортного засобу Клієнта; складання, оформлення, підписання та відправлення засобами поштового зв?язку листа-претензії щодо добровільного відшкодування матеріальної та моральної шкоди; складання, оформлення, підписання та подання до суду першої інстанції позовної заяви щодо відшкодування шкоди, завданої ДТП ; представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції, 7000 грн.; 5000 грн., що сплачуються протягом 5 календарних днів з дня набрання законної сили рішення суду (у випадку задоволення повністю або частково позовних вимог, заявленої клієнтом) (а.с. 63-64). Окрім того, в якості підтвердження вартості наданих адвокатом послуг та їх обсягу до матеріалів справи додано: рахунок на оплату № 25.03/25 на суму 7000 грн. (а.с. 65), платіжна інструкція про перерахування 7000 грн. [PERSON] на рахунок адвоката Плакси В.А. за договором правничої допомоги № 09-02/25 (а.с. 66), акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 25.06.2025, з якого слідує, що загальна сума за надані послуги з правничої допомоги складає 12000 грн. (а.с. 67), а також детальний опис робіт (наданої правничої допомоги) (а.с. 68). З правової позиції Верховного Суду у справі № 922/2604/20 вбачається, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Таким чином, акт приймання-передачі виконаних робіт свідчить про підтвердження понесених стороною витрат на професійну правничу допомогу. Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача на користь позивача 12000 грн. документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved