Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за період з 05.11.2021 по 01.03.2025 в розмірі 10150,14 грн, з яких: за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 9413,53 грн; за абонентське обслуговування в розмірі 736,61 грн, а також судового збору в розмірі 3028 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначається наступне. На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» надає житлово- комунальні послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення (до 05.11.2021р. послугу з централізованого опалення) Відповідачу за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актами про подачу теплоносія на будинок та актами про припинення подачі теплоносія на будинок за спірний період. Відповідач зареєстрований в житловому приміщенні в квартирі [ADDRESS] . Квартира була відключена від внутрішньо будинкової мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання, у зв`язку із облаштуванням автономного опалення. 3 05.11.2021р. договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами - власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку врегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021р., що укладений в порядку п.11 ч.І ст.1, ч.5 ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №2189- VIII від 09.11.2017 року Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 05.11.2021 по 01.03.2025, заборгованість відповідача складає 10150 гривень, яку відповідач в добровільному порядку не погашає. Рух по справі Ухвалою суду від 03 квітня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.20). Аргументи учасників справи Від відповідача\~ [PERSON] \~02.06.2025\~до суду\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву, відповідно до якого з позовними вимогами не згоден, оскільки КПТМ «Криворіжтепломережа» не надає послуг з опалення місць загального користування через відсутність не тільки приладів опалення, а навіть стояків опалення в місцях загального користування. Відсутність приладів опалення в місцях загального користування сама по собі свідчить про неможливість виконання приписів постанови №830 та методики №315 щодо надання послуги з опалення місць загального користування належної якості. В даному випадку прилади опалення у МЗК демонтовані і до теперішнього часу не відновлені, що не дає позивачу законних підстав і права нараховувати оплату за опалення місць загального користування. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем пропущено строки позовної давності, а саме пред`явлено до стягнення суму боргу за 40 місяців, тоді як ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (36 місяців). З огляду на викладене, відповідач просив суд застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин. Крім того, зазначив, що включення в розрахунок заборгованості опалення від транзитних трубопроводів є неправомірним, оскільки транзитні трубопроводи ізольовано та розміщено в стінах квартири. Щодо Індивідуального договору відповідач зауважив, що позивач не може посилатись на вказаний Договір, оскільки це протирічить вимогам ст.13 постанови №830, яка встановлює, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідач зазначив, що після отримання позовної заяви, він сплатив суму боргу, однак це не впливає на його позицію та викладені у відзиві доводи щодо неправомірності дій позивача. Враховуючи викладене, відповідач просив суд застосувати позовну давність до позовних вимог, відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Від представника\~позивача КПТМ\~«Криворіжтепломережа» -\~Федоренко В.С.\~10.06.2025\~до суду\~надійшла відповідь\~на відзив, в обґрунтування якої зазначається наступне. Квартира за адресою: [ADDRESS] відключена від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання, у зв`язку із облаштуванням автономного опалення з 01.09.2006 року, що не заперечується відповідачем. Місце проживання відповідача зареєстроване за вказаною адресою з 23.06.2016 року. Загальний обсяг спожитої теплової енергії п`ятиповерховим будинком [ADDRESS] з них: теплова енергія, витрачена на обігрів місць загального користування та допоміжних приміщень (12%) (розподіляється на всі приміщення будинку); тепло, витрачене на функціонування будинкової системи опалення (8%) (розподіляється на всі приміщення будинку); теплова енергія, витрачена на обігрів приміщень з опаленням (розподіляється на приміщення, що живляться від централізованого опалення). Для кожного споживача, платіж за послугу з постачання теплової енергії складається з саме його спожитої частки теплової енергії від загально будинкового обсягу (що розрахований та розподілений у відповідності до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Методики №315) помножений на тариф, затверджений місцевими органами самоврядування. Крім оплати за обсяг теплової енергії, витрачений на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будівлі та витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (до 01.01.2022) й за опалення загальнобудинкових потреб (з 01.01.2022) справляється плата за абонентське обслуговування. Плата за абонентське обслуговування визначена відповідно до планованих витрат виконавця, пов`язаних із здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, з укладенням договору про надання комунальної послуги, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (п.11 ч. 1 ст.1, ч.5 ст. 13 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII 09.11.2017р.). Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Отже, проживаючі та/або зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання. На всі звернення відповідача, КПТМ «Криворіжтепломережа» надавалися відповіді (копії заяв, відповідей з доказами направлення додаються до відповіді на відзив), в яких відповідачу надавалися роз`яснення щодо порядку нарахувань, опалювальної площі будинку, обсягу спожитої теплової енергії, тарифів, тощо, з посиланням на норми чинного законодавства. Здійснення відповідачем [PERSON] добровільної сплати боргу є вчиненням дій, які свідчать про визнання ним свого боргу. Згідно довідки №1622 від 09.06.2025 року заборгованість [PERSON] за період з 05.11.2021 року по 01.03.2025 року у розмірі 10 150,14 грн. сплачена в повному обсязі 27.04.2025 року, судовий збір не сплачено. Оскільки заборгованість за спірний період відсутня, справа підлягає закриттю, а з відповідача підлягає стягненню судовий збір відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України. Зважаючи на те, що відповідач у відзиві не визнає позовні вимоги, позивач просить позовну заяву КПТМ «Криворіжтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії задовольнити. В судовому засіданні представник позивача Костікова Є.В. просила закрити провадження у справі, оскільки відповідачем заборгованість сплачена, а отже відсутній спір на момент розгляду справи та стягнути з відповідача судовий збір. В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, зазначив, що борг сплатив, після чого визнав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості та судового збору. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що з 05.11.2021 року договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами - власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку врегульовані індивідуальним договором (який в силу законодавства є публічним договором приєднання, текст якого розміщено на сайті КПТМ «Криворіжтепломережа», режим доступу http://kpts.dp.ua/dogovorte.php) про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 року, що укладений в порядку ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VІІІ (а.с.6-10). Індивідуальний договір згідно ч. 2 цього договору набуває чинності після 30 днів з моменту розміщення його на офіційному веб-сайті Виконавця (КПТМ «Криворіжтепломережа»). Розміщення тексту договору на сайті виконавця було здійснено 05.10.2021р. Згідно п. 11 Індивідуального договору - обсяг спожитої у будинку Послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між Споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. №315 (далі-Методика розподілу №315). П. 16 Індивідуального договору передбачено, що на час відсутності вузла комерційного обліку у зв`язку з його ремонтом, проведенням повірки засобу вимірювальної техніки, який є складовою частиною вузла обліку, ведення комерційного обліку здійснюється відповідно до Методики розподілу №315. В п. 30 Індивідуального договору зазначено, що Споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: - плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019р. №830 (Офіційний вісник України, 2019р., №71, ст.2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. №1022, та Методики розподілу №315, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; в тому числі: - нарахування плати за місця загального користування (МЗК); нарахування плати на загальнобудинкові потреби (ЗБП), та на обсяг теплової енергії, що надходить від транзитних мереж; - плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті Виконавця http://www.kpts.dp.ua/. У пункті 31 Індивідуального договору зазначено - вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або офіційному веб-сайті Виконавця http://www.kpts.dp.ua/. В п. 34 Індивідуального договору зазначено Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту Послугу. Облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом, за їх відсутності, що передбачено п. 5 Договору та п.п. 11, 16 Індивідуального договору (а.с. 13-15). Згідно Відповіді №1258724 від 03.04.2025, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 15.12.2016 року по теперішній час (а.с.19). За довідкою по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що за адресою: [ADDRESS] з 23.06.2016 зареєстрований [PERSON] (а.с.5). Відповідно до розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що за адресою: [ADDRESS] сума заборгованості за період з 05.11.2021 по 01.03.2025 складає 10150,14 грн, з яких: за послугу постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 01.03.2025 в розмірі 9413,53 грн; за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 01.03.2025 в розмірі 736,61 грн (а.с.6). Починаючи з 2021 року за адресою: [ADDRESS] , була подана теплова енергія, що підтверджується актами про подачу та про припинення теплової енергії за період з 2021 по 2025 рік (а.с.7-12). Згідно платіжної інструкції №8708 від 26.03.2025, КПТМ «Криворіжтепломережа» сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3028 грн (а.с.17). Відповідно до Акту візуального огляду пошкоджених об`єктів на території Металургійного району, які виникли в результаті збройної агресії рф 21.11.2024 року, проведено огляд квартири за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого зроблено висновок комісії про зруйнування склопакетів 2 м/п вікон та 1 склопакету м/п рами блоку. Кошти отримано, ремонт не виконувався. Додаткові пошкодження: зруйновано 4 м/п вікна, 1 м/п балконний блок, 1 балконна рама (а.с.36). Згідно Акту №461/45 обстеження щодо руйнування (пошкодження) квартири [ADDRESS] внаслідок збройної агресії з боку рф на території Металургійного району м. Кривий Ріг та фото-таблиць до Акту, встановлено часткову ступінь руйнування та виявлено пошкодження (а.с. 37-41). До відзиву додано роздруківку інтерв`ю директора КПТМ «Криворіжтепломережа» Сергія Мітіна від 14.01.2022 (а.с.42-43). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , який народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №562 (а.с.44). Відповідно до платіжної інструкції на переказ готівки від 27.04.2025, [PERSON] сплачено на рахунок КПТМ «Криворіжтепломережа» 10151,00 грн за послугу з постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування (а.с.45). Згідно Довідки №1622 від 09.06.2025, заборгованість боржника [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (опал. Площа 75,8 кв.м.) станом на 01.06.2025 по справі №210/1896/25 за період з 05.11.2021 по 01.03.2025 за послугу з постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування у розмірі 10150,14 грн сплачена в повному обсязі 27.04.2025. Судовий збір не сплачено (а.с.55). На адресу КПТМ «Криворіжтепломережа» від [PERSON] 16.02.2022 надійшла заява про перерахунок плати за послуги з постачання теплової енергії та надання інформації (а.с.56), на яку КПТМ «Криворіжтепломережа» надано відповідь 04.03.2022 за вих. №352/02/06 (а.с.57-58). [PERSON] 17.04.2024 року направлено на адресу КПТМ «Криворіжтепломережа» повідомлення про перерахунок та скасування нарахування за спожиту у будівлі/будинку теплової енергії на загально будинкові потреби опалення (а.с.60), відповідь на яке надано КПТМ «Криворіжтепломережа» 08.05.2024 за вих. №1480/02/06 (а.с.61). Представником позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» 19.06.2025 разом з заявою про долучення доказів надано звіти щодо спожитого тепла відповідно до лічильника у будинку [ADDRESS] за спірний період та інформацію щодо розподілу тепла між квартирами у будинку та складових сум нарахувань по квартирі [ADDRESS] (а.с.69-115). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За правилами частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII\~(далі - Закон № 2189-VIII). Так, позивач КПТМ «Криворіжтепломережа», засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води населенню, яке відповідно зі ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України зобов`язане робити оплату, відповідно до особового рахунка і тарифів, встановлених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (на кожен окремий період). Відповідно п.18\~Постанови КМУ №630 від 21.07.2005р «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим...». З 05.11.2021р. згідно п. 35\~Постанови КМУ №830 від 21 серпня 2019 р. «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії»\~оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. З 05.11.2021 року договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами врегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 року, що укладений в порядку ч.5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VІІІ. Цією ж нормою передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:плати за послугу, що розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;плати за обонентське обслуговування, яке не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини 6 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»: «Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.» Згідно аб.6 п. 14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. №830 (Постанова №830) відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі - Методика розподілу). Місця загального користування (далі - МЗК) - загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень. Відповідно до розділу III Методики розподілу передбачено, що обсяг теплової енергії, витрачений на опалення МЗК та допоміжних приміщень будівлі, визначається як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі: - одноповерхова будівля 20%; - двоповерхова будівля 18%; - триповерхова будівля 16 %; - чотириповерхова 14%; - п`ятиповерхова 12%; - шестиповерхова та вище 10 %. Розділом V Методики розподілу передбачено, що обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі при подачі теплоносія в опалювальні приміщення від центрального теплового пункту або теплогенеруючої/когенераційної установки, яка не є автономною 8%. З 01.01.2022 року здійснюється нарахування ЗБП (загально будинкові потреби) відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку громад та територій №358 від 28.12.2021р. «Про внесення змін в Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, яким передбачено, що обсяг теплової енергії витрачений на загально будинкові потреби опалення визначено спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі: 1-5 поверхова 25%; 6-10 поверхова 20%; вище 10 поверхів 15%. Загальнобудинкові потреби на опалення (ЗБП) - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. З 05.11.2021 згідно до п.11 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.06.2018 року встановлено розмір плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії. Відповідачу проводились нарахування відповідно до тарифів на теплову енергію, які встановлені: з 25.10.2021 р послуга з постачання теплової енергії - 1701,19грн. / Гкал (з ПДВ), послуга з постачання теплової енергії з урахуванням витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів - 2342,32грн. / Гкал (з ПДВ); послуга з постачання теплової енергії без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів - 2228,34грн. / Гкал (з ПДВ); відповідно до Рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 22.10.2021 №530 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії Комунальному підприємству теплових мереж «Криворіжтепломережа» з урахуванням інтересів Криворізької міської територіальної громади". Відповідно до наказів КПТМ «Криворіжтепломережа» №712 (зі змінами), №791 відповідно від 03.11.2021, 30.11.2021 Про встановлення розміру плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, Про внесення змін до наказу від 03.11.2021 №712, встановлено плату за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії у розмірі граничного розміру -33,74 грн. (з ПДВ) та без таких витрат -22,05 грн.; з 01.12.2021 року встановлено плату за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії у розмірі граничного розмірі плати 35,19 грн. та плату за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії у розмірі - 22,05 грн. (з ПДВ); з 01.07.2022 по 30.11.2022 з витратами з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку 36,88 грн. та без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку 17,87 грн.; з 01.12.2022 -з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку 36,19 грн. та без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку 17,70 грн.; з 01 жовтня 2024 р. - 41,48 грн. з урахуванням витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії; 16,88 грн. без урахуванням витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії Граничний розмір плати встановлений Постановою КМУ №808 від 21.08.2019 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг», інформація про які розміщуються на офіційному веб-сайті виконавця даної послуги. Крім оплати за обсяг теплової енергії, витрачений на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будівлі та витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (до 01.01.2022) й за опалення загальнобудинкових потреб (з 01.01.2022) справляється плата за абонентське обслуговування. Плата за абонентське обслуговування визначена відповідно до планованих витрат виконавця, пов`язаних зі здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, з укладенням договору про надання комунальної послуги, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (п.11 ч. 1 ст.1, ч.5 ст. 13 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII 09.11.2017р.). Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що згідно Відповіді №1258724 від 03.04.2025 та Довідки по особовому рахунку № [NUMBER] , відповідач [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 15.12.2016 року по теперішній час. Відповідно до статті 9 Закону України\~№ 2189-VIII\~ споживач здійснює\~оплату за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.\~Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.\~За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.\~Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. В силу частини 5 статті 13 Закону України\~№ 2189-VIII у\~разі якщо\~співвласники багатоквартирного\~будинку не\~прийняли рішення\~про вибір\~моделі договірних\~відносин та\~не уклали\~з виконавцем\~комунальної послуги\~відповідний договір\~(крім\~послуг з\~постачання та\~розподілу природного\~газу і\~послуг з\~постачання та\~розподілу електричної\~енергії),\~з ними\~укладається індивідуальний\~договір про\~надання комунальної\~послуги,\~що є\~публічним договором\~приєднання.\~Такі договори\~вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Згідно з пунктами 32-39 Правил № 690 вартість послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначається за обсягом спожитих послуг та встановленими відповідно до законодавства тарифами. Плата за послуги розраховується виходячи з розмірів затверджених тарифів та обсягу спожитих послуг, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. лата за послуги, абонентське обслуговування та плата за технічне обслуговування і поточний ремонт внутрішньобудинкових систем централізованого водопостачання та водовідведення багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однією сумою в порядку та розмірах, визначених договором. У разі коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою статті 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги, та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкової системи централізованого водопостачання та водовідведення, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послуги та плати за абонентське обслуговування. Рахунки на оплату спожитих послуг формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, яка здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та надаються споживачу (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць.\~Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором.\~За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг. Отже, за змістом ЦК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання. Згідно з пунктом 5 частини 1\~статті 1 Закону України\~№2189-VІІІ\~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч.1 ст. 1 Закону №2189-VІІІ). Відповідно до частини 2\~статті 12 Закону №2189-VІІІ\~договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Постановою КМУ від 5 липня 2019 р. № 690 затверджено Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (надалі правила № 690) та типові договори про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. За змістом пункту 2 частини 1 статті 5\~Закону №2189-VІІІ\~комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини 1 статті 7\~Закону № 2189-VIII\~передбачене право\~споживача одержувати\~своєчасно та\~належної якості\~житлово-комунальні\~послуги згідно\~із законодавством\~і умовами\~укладених договорів.\~Водночас,\~відповідно до\~п.5\~ч.2\~ст.7 цього ж Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя\~статті 9 Закону № 2189-VIII). Так, судом встановлено, що Договір про надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення між КПТМ «Криворіжтепломережа» та відповідачем\~ не укладався, але житлово-комунальні послуги відповідачу надавались, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відтак, відсутність укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення не виключає обов`язок відповідача оплачувати житлово-комунальні послуги, а у випадку ухилення від виконання такого обов`язку нести відповідальність в порядку, встановленому законом. Відповідна правова позиція сформульована у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16. Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності\~договору про\~надання житлово-комунальних\~послуг сам\~по собі\~не може\~бути підставою\~для звільнення\~споживача від\~оплати послуг\~у повному\~обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах ВС КЦС від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц та від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Таким чином, доводи відповідача щодо не укладення між ним та позивачем КПМТ «Криворіжтепломережа» Індивідуального договору, не приймаються судом до уваги. Законом № 2189-VIII у статті 21 визначено, що одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Згідно з статтею 22 цього ж Закону одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що за адресою: [ADDRESS] сума заборгованості за період з 05.11.2021 по 01.03.2025 складає 10150,14 грн, з яких: за послугу постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 01.03.2025 в розмірі 9413,53 грн; за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 01.03.2025 в розмірі 736,61 грн. Жодних доказів в спростування вказаних позивачем обставин судом не встановлено, а наданий розрахунок суд вважає належним та допустимим доказом, оскільки здійснений з урахуванням рахунків-фактур (які є підтвердженням факту надання послуг), показів приладів обліку, Тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа», затверджених Постановами НКРЕ, діючими в окремі періоди нарахування вартості спожитих послуг. Крім того, на підтвердження наданих послуг позивачем надано акти про подачу теплової енергії. Відсутність або наявність систем трубопроводів, транзитних трубопроводів, внутрішньобудинкових систем опалення будинку/приміщення не може встановлюватися методом візуального огляду приміщення, тому додані відповідачем до відзиву фото-таблиці та Акти не є належними доказами у справі. Крім того, у відповідності до п. 11. Розділу IV Методики розподілу в новій редакції, якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у МЗК та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до абз. 5 п.24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830 обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води. Якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у місцях загального користування та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові №357/4664/16-ц від 20 листопада 2019 року прийшов до висновку, що відсутність приладів опалення в під`їзді багатоквартирного будинку не підтверджує відсутність системи опалення у місцях загального користування всього будинку. Щодо клопотання відповідача про застосування позовної давності, суд зазначає наступне. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. ЄСПЛ зауважує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу». Частина четверта статті 267 ЦК України визначає, що поза межами позовної давності вимоги задовольнятися не можуть, і сплив цього строку є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Частиною 1\~ст. 9 Закону "Про житлово-комунальні послуги"\~встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Крім того,\~обов`язок\~споживача оплатити\~надані послуги встановлено ст. 19 Закону України Про теплопостачання. Як вже зазначалось судом, пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення щомісячного платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, оскільки позивачем не надано доказів погодження між сторонами іншого строку. У даній справі Позивач звернувся до суду з позовом 02 квітня 2025 року, тобто після спливу позовної давності щодо щомісячних платежів з листопада 2021 по березень 2022 включно. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із наступними змінами і доповненнями) установлено з 12.03.2020 до 31.10.2020 на всій території України карантин, дію якого неодноразово продовжено. Отже, карантин в Україні безперервно встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023 року. Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Законом України № 2120-IX від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності 17.03.2022, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356) доповнено пунктами 18 і 19 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії"». В редакції Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» № 3450-IX від 08.11.2023, який набрав чинності 30.01.2024, пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу викладено у наступній редакції: «19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». За таких\~обставин,\~законом передбачено\~продовження позовної\~давності щодо\~вимог за\~якими перебіг\~позовної давності\~не закінчився\~станом на\~12\~березня 2020 року. Оскільки, перебіг трирічної позовної давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з листопада 2021 по березень 2022 закінчився під час дії карантину, а тому ці строки продовжуються, що свідчить про дотримання позивачем позовної давності при зверненні до суду з даним позовом щодо стягнення заборгованості за період з 05.11.2021 по 01.03.2025 (в межах заявлених вимог). Враховуючи вищенаведені вимоги закону, заява відповідача в частині застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає. Правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина перша статті 509 ЦК України). Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦУ України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. З системного аналізу наведених норм права вбачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Чинне законодавство України не містить чіткого переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків. У цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звіряння розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії та/або письмове прохання відстрочити сплату боргу та/або письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу та/або часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено зроблений Верховним Судом України у постанові від 27 квітня 2016 року по справі №3-269гс16, у постанові від 9 листопада 2016 року по справі №6-1457цс16, у постанові від 29 березня 2017 року по справі №6-1996цс16, у постанові від 08 листопада 2017 року по справі № 6-2170цс16, Верховним Судом у постанові від 9 листопада 2018 року по справі № 911/3685/17, у постанові від 24 квітня 2019 року по справі № 569/8314/14. Як встановлено судом, відповідачем 27.04.2025 року сплачено заборгованість за період з 05.11.2021 по 01.03.2025 в загальному розмірі 10150,14 гривень, що не заперечувалось сторонами по справі. Вказані відомості підтверджуються Довідкою №1622 від 09.06.2025, згідно з якою заборгованість боржника [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (опал. площа 75,8 кв.м.) станом на 01.06.2025 по справі №210/1896/25 за період з 05.11.2021 по 01.03.2025 за послугу з постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування у розмірі 10150,14 грн сплачена в повному обсязі 27.04.2025. Судовий збір не сплачено. Разом з тим, суд враховує, що в судовому засіданні відповідачем [PERSON] визнано позовні вимоги в частині стягнення заборгованості, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо судових витрат Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно з ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 1514 грн., а інші 50% судового збору, сплаченого КПТМ «Криворіжтепломережа» згідно Платіжної інструкції №8708 від 26.03.2025 (отримувач ГУК у Дн-кій обл/Металург.р./220301) (1514 грн. відповідно) повернути позивачу з державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved