Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

У березні 2025 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»), через свого представника Москаленко М.С. звернувся у Заводський районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 142 990,03 грн та судових витрат. Позов мотивований тим, що 11 квiтня 2024 року мiж ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 9811569 в електронній формі. Відповідно до договору, кредитні кошти були надані відповідачу у безготівковій формі шляхом перерахування на платіжну картку відповідача. 28 серпня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 28082024/2, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача [PERSON] Вiдповiдно до Реєстру боржників № 2 вiд 28 серпня 2024 року до Договору факторингу № 28082024/2 вiд 28 серпня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в cyмi 34 188,28 грн, з яких: 7000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 20 783,28 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 805,00 грн - заборгованість за комiсiєю за надання кредиту; 5600,00 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Позивач зазначив, що всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, вiдповiдач не виконав свого зобов`язання. Пiсля відступлення позивачу права грошової вимоги до вiдповiдача, останнiй не здійснив жодного платежу для погашення iснуючої заборгованості нi на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», нi на рахунки попереднього кредитора. Зазначив, що з моменту отримання права вимоги до відповідача (з 28.08.2024) позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У позові позив також зазначив, що 14 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8390194. Відповідно до договору, кредитні кошти були надані відповідачу у безготівковій формі шляхом перерахування на платіжну картку відповідача. 28 серпня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 28082024/2, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 8390194. Вказав, що відповідно до Реєстру боржників № 1 вiд 28 серпня 2024 року до Договору факторингу № 28082024/2 вiд 28 серпня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в cyмi 31 790,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 18 216,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 690,00 грн - заборгованість за комiсiєю за надання кредиту; 6 884,00 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Також зазначив, що з моменту отримання права вимоги до відповідача (з 28.08.2024) позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, а тому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за названим кредитним договором у розмірі 31 790,00 грн. Крім того, 25 квітня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладений кредитний договір № 7306774. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника (відповідача) шляхом використання одноразового ідентифікатора надісланого на номер мобільного телефону відповідача. 11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 7306774 від 25.04.2024. Вiдповiдно до Реєстру боржників № 8 вiд 17 жовтня 2024 року до Договору факторингу № 11-01/2024 вiд 11 січня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в cyмi 18 510,75 грн, з яких: 5 700,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 669,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 6 141,75 грн - заборгованість за процентами на прострочену позику. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором, просив суд стягнути з нього на свою користь заборгованість за кредитним договором № 7306774 від 25.04.2024 у розмірі 18 510,75 грн. У позові позивач також посилався на те, що 09 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладений електронний кредитний договір № 16240-0412024. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника (відповідача) шляхом використання одноразового ідентифікатора надісланого на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору, кредитні кошти були надані відповідачу у безготівковій формі шляхом перерахування на платіжну картку відповідача. Зазначив, що 20 серпня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20082024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 16240-0412024. Вiдповiдно до Реєстру боржників вiд 20 серпня 2024 року до Договору факторингу № 20082024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в cyмi 27 600,00 грн, з яких: 6 900,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 700,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями. Позивач вказав, що всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, вiдповiдач не виконав свої зобов`язання, а тому просив стягнути з останнього 27 600,00 грн за кредитним договором № 20082024. У позовній заяві представник позивача теж вказував, що 14 квітня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідач [PERSON] уклали договір позики № 79845634 в електронному виді. Пiдписанням цього договору позики вiдповiдач пiдтвердив, що він ознайомився на сайтi кредитодавця з повною iнформацiєю щодо позикодавця та його послуги. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обмiну електронними повідомленнями, з використанням iнформацiйно телекомунікаційної системи, iз застосуванням електронного пiдпису та електронного пiдпису одноразовим iдентифiкатором згiдно Закону України «Про електронну комерцію». Зазначив, що 14.06.2021 мiж ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 79845634 від 14.04.2024. Вiдповiдно до Реєстру боржників № 32 вiд 25 вересня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в cyмi 17 941,00 грн, з яких: 5 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 452,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за понадстрокове користування позикою; 10 989,00 грн - сума заборгованості за пенею. Вказав, що всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, вiдповiдач не виконав свої зобов`язання, а тому позивач просив стягнути з останнього 17 941,00 грн за кредитним договором № 79845634. Окрім цього, у позові позивач зазначив, що 13 квітня 2024 між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та та [PERSON] укладений електронний кредитний договір № 2474076. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника (відповідача) шляхом використання одноразового ідентифікатора надісланого на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору, кредитні кошти були надані відповідачу у безготівковій формі шляхом перерахування на платіжну картку відповідача. Вказав, що 30 липня 2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 30072024/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2474076 від 13.04.2024. Вiдповiдно до Реєстру боржників вiд 30 липня 2024 року до Договору факторингу № 30072024/1 від 30 липня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в cyмi 12 960,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 760,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 200,00 грн - сума заборгованості за комісією за надання кредиту. Позивач зазначив, що з моменту отримання права вимоги до відповідача. а саме з 30.07.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, тому просив стягнути з відповідача борг за вказаним кредитним договором в сумі 12 960,00 грн. Всього за кредитними договорами до відповідача [PERSON] позивач просив стягнути заборгованість у розмірі 142 990,03 грн. Посилаючись на викладене, а також у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами, позивач звернувся в суд з даним позовом. Ухвалою суду від 03.04.2025 відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження. Копію ухвали надіслано сторонам по справі, а також розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень. 03.06.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судові засідання повторно не з`явилася, про дату та час призначених судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. У поштових повідомленнях про виклик у судові засідання листоношею проставлена відмітка про відсутність відповідача за місцем проживання. Відповідно до положень пункту 4 частини 7 статті 128 ЦПК України дата проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за місцем проживання є днем вручення судової повістки. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 11.04.2024 [PERSON] підписав з ТОВ «Мілоан» Договір про споживчий кредит № 9811569, відповідно до умов якого отримав від ТОВ «Мілоан» кредитні кошти в сумі 7 000,00 грн, строком на 345 днів зі сплатою відсотків за користування коштами 1,91% річних. У пункті 1.3. Договору сторони визначили, що кредит надається загальним строком на 345 днiв за умови виконання Позичальником Графiку платежiв, з 11.04.2024 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графiком платежiв. Договором визначено, що загальні витрати позичальника за кредитом складають 46072,60 грн. Денна процента ставка складає (46072,60 грн/7000,00 грн)/345 днів*100%=1,91%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 96 700,04% річних (п.1.5. Договру). У договорі сторони також узгодили між собою, що комісія за надання кредиту складає 805,00 грн та нараховуються за ставкою 11,50% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Названим договором сторони узгодили між собою інші умови, зокрема щодо порядку погашення кредиту, прав та обов`язків сторін, відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором тощо. Факт виконання кредитодавцем умов договору щодо надання у розпорядження кредитних коштів в сумі 7 000,00 грн підтверджено наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 128027891 від 11.04.2024 (а.с.19). Вказаний кредитний догорів був підписаний відповідачем електронним підписом із застосуванням коду підтвердження "784690". Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Всупереч умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. Судом також встановлено, що 28 серпня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 28082024/2, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача [PERSON] . Договором факторингу визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Вiдповiдно до Реєстру боржників № 2 вiд 28 серпня 2024 року до Договору факторингу № 28082024/2 вiд 28 серпня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в cyмi 34 188,28 грн, з яких: 7000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 20 783,28 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 805,00 грн - заборгованість за комiсiєю за надання кредиту; 5600,00 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Ураховуючи положення статей 509, 526, 536, 629 ЦК України, суд вваж є за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за основним зобов`язанням в розмірі 7 000,00 грн та заборгованість за процентами, нарахованими за користування кредитним коштами в розмірі 20 783,28 грн, як такими, що передбачені умовами договору. Щодо стягнення одноразової комісії за надання кредиту в розмірі 805,00 грн, суд вважає що вимоги у цій частині також підлягають задоволенню, оскільки згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За загальним правилом, передбаченим ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Суду не надано доказів визнання недійсним у цілому чи певних частин Кредитного договору № 9811569, укладеного 11 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , відтак він є чинним та дійсним. Що стосується заявленої позивачем до вимоги заборгованості за неустойкою (штрафом, пенею) в розмірі 5 600,00 грн, суд зазначає таке. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до статей 549-552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З 17.03.2022 року набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений та діє і до нині. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 9811569 був укладений 11.04.2024, тобто у період дії воєнного стану, а отже, з урахуванням положень пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідач звільнений від обов`язку сплати на користь позивача, як кредитодавця, неустойки в розмірі 5 600,00 грн. За такого, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за неустойкою за кредитним договором № 9811569 від 11.04.2024 задоволенню не підлягають. Судовим розглядом також встановлено, що 14.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений електронний договір про споживчий кредит № 8390194, який підписаний відповідачем електронним одноразовим ідентифікатором «563103», що у свою чергу свідчить про те, що відповідач прийняв пропозицію позивача на укладення кредитного договору та погодився з умовами, які викладені у ньому. Доказів протилежного суду не надано. За умовами вказаного договору відповідач отримав кредит в розмірі 6 000,00 грн строком на 345 днів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 1,99% (а.с. 35-42). У пункті 1.3.-1.5. Договору сторони визначили, що кредит надається загальним строком на 345 днiв за умови виконання позичальником Графiку платежiв, з 14.04.2024 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графiком платежiв. Загальні витрати позичальника за кредитом складають 41 145,00 грн. Денна процента ставка складає (41 145,00 грн/6000,00 грн)/345 днів*100%=1,99%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 124569,83% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту - 47 145,00 грн. Підпунктами 1.5.2.-1.5.3 Договору сторони узгодили між собою порядок розрахунку процентів за користування кредитом, а також розмір відсоткової ставки за таке користування. Крім того, підпунктом 1.5.1. Договору узгоджено, що відповідачем сплачується комісія за надання кредиту, яка становить 690,00 грн, яка нараховується за ставкою 11,50% вiд суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Сума комісії може складати менше нiж 11.50 % вiд суми кредиту, якщо внаслідок поділу цієї суми на кiлькiсть розрахункових перiодiв/кiлькiсть платежiв згiдно графiку платежiв, утворюється не ціле число (дрiб). В такому разi дрiб округлюється до цiлого числа в меншу сторону. Сума цілого числа помножена на кiлькiсть платежiв згiдно графiку платежiв становить розмiр комісії за надання кредиту визначений цим пунктом. Названим договором сторони узгодили між собою інші умови, зокрема щодо порядку погашення кредиту, прав та обов`язків сторін, відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором тощо. Факт виконання кредитодавцем умов договору щодо надання у розпорядження кредитних коштів в сумі 6 000,00 грн підтверджено наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 128208952 від 14.04.2024 (а.с.43). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 536 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 509, 524 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 28 серпня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 28082024/2, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача [PERSON] . У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Вiдповiдно до Реєстру боржників № 1 вiд 28 серпня 2024 року до Договору факторингу № 28082024/2 вiд 28 серпня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в cyмi 31 790,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 18 216,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 690,00 грн - заборгованість за комiсiєю за надання кредиту; 6 884,00 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Згідно з статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Аналізуючи вказане, суд вважає доведеними вимоги позивача щодо порушення його прав, як кредитодавця, відповідачем та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язання в розмірі 6 000,00 грн, процентами за користування кредитом в розмір 18 216,00 грн, а також заборгованості за комісією за надання кредиту в розмірі 690,00 грн. Що стосується вимог позивач про стягнення неустойки в розмірі 6 884,00 грн, нарахованої за кредитним договором № 8390194 від 14.04.2024, суд вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке. З 17.03.2022 року набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений та діє і до нині. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 8390194 був укладений 14.04.2024, тобто у період дії воєнного стану, а отже, з урахуванням положень пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідач звільнений від обов`язку сплати на користь позивача, як кредитодавця, неустойки в розмірі 6 884,00 грн. Крім того, 25.04.2024 між ТОВ «Маніфою» та відповідачем [PERSON] був укладений електронний договір позики № 7306774, який підписаний відповідачем відповідно вимог Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою одноразового ідентифікатора «w42728». Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав у позику грошові кошти в сумі 5 700,00 грн загальним строком на 78 днів (до 12.07.2024) зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, а також за неналежне (неправомірне користування позикою) виконання своїх зобов`язань з їх повернення (а.с. 50-57). У пункті 2.4. Договору сторони узгодили, що акцiйна процентна ставка є фiксованою: 1.42500% на день - застосовується протягом першого розрахункового перiоду у разi наявностi акцiйних пропозицiй та дiє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованостi за цiєю ставкою вiдповiдно до п. 3.1.1 цього договору. Базова процентна ставка також є фiксованою: 1.50000% на день - застосовується протягом першого розрахункового перiоду вiдповiдно до п. 3.1.2 цього договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового перiоду згiдно з умовами вiдповiдної Додаткової угоди, укладеної сторонами цього Договору. Основна процентна ставка, фiксована: 1.50000% на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового перiоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено Розділом 3 цього Договору. Пунктом 6.2. Договору № 7306774 також обумовлено, що за неправомiрне користування позикою/її частиною позикодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний на вимогу позикодавця сплатити проценти на прострочену позику: в розмiрi 12.00 % вiд суми позики на 4-й день неправомiрного користування та в розмiрi 3.00 % вiд суми позики починаючи з 5-го дня за кожен день неправомірного користування. Визначено, що розмiр процентiв на прострочену позику є фiксованим та не може бути змiнено позикодавцем в односторонньому порядку. При нарахуванні процентів за цим пунктом Договору позикодавець дотримується обмежень щодо нарахувань, що встановлені 3аконом України «Про споживче кредитування». З матеріалів справи вбачається,що 11.01.2024 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 7306774 від 25.04.2024. Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Вiдповiдно до Витягу з Реєстру боржників № 8 до Договору факторингу № 11-01/2024 вiд 11 січня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в cyмi 18 510,75 грн, з яких: 5700,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 6 669,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 6 141,75 грн - заборгованість за процентами на прострочену позику. Ураховуючи положення статей 509, 526, 536, 629 ЦК України, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині підтверджені належними та допустимими доказами, а тому у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, доходить висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за договором позики № 7306774 у загальному розмірі 18 510,75 грн підлягають задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що 09.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладений Договір про надання фінансового кредиту № 16240-0412024. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника (відповідача) шляхом використання одноразового ідентифікатора «W0848» надісланого на номер останнього. Відповідно до умов договору, кредитні кошти були надані відповідачу у безготівковій формі шляхом перерахування на платіжну картку відповідача (а.с. 72-77). Відповідно до умов вказаного договору відповідачу був наданий кредит в сумі 6 900,00 грн строком на 120 днів з остаточним терміном погашення 06.08.2024. Договором визначено, що за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом, а також визначено їх розмір, порядок та строки нарахування та погашення (пункти 1.4. - 1.5. Договору). Виконання договору позивачем підтверджено наявною у матеріалах справи довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30.01.2025 за вих. № 3466_250130182338 про успішне зарахування коштів в сумі 6 900,00 грн на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 371137174 (а.с. 80). 20 серпня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20082024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 16240-0412024. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За такого, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту № 16240-0412024. Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 20082024 від 20.08.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у загальному розмірі 27 600,00 грн, з яких: 6 900,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 700,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Із наданих позивачем доказів встановлено, що відповідач користувався наданими кредитними коштами, порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 27 600,00 грн яка підлягає до стягнення з відповідача. Крім того, судовим розглядом встановлено, що 14.04.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79845634 Вказаний договір підписаний сторонами в електронному вигляді відповідно до положень ЗУ «Про електронну комерцію», із застосуванням відповідачем одноразового ідентифікатора «26622» . Відповідно до умов названого договору відповідач отримав позику в розмірі 5 500,00 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування позикою, а також відсотків за понадстрокове користування позикою або її частиною (а.с. 89-92). З матеріалів справи також вбачається, що 14.06.2024 мiж ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Додатковою угодою № 37 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2024, підписаною сторонами 25.09.2024 передбачено, що положення даної додаткової угоди діють виключно щодо реєстру боржників № 31 від 25.09.2024 та реєстру боржників № 32 від 25.09.2024 і не змінюють порядок оплати інших реєстрів. З витягу з реєстру боржників № 32 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, складеного 25.09.2024 вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у загальному розмірі 17 941,00 грн, з яких: 5 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 452,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за понадстрокове користування позикою; 10 989,00 грн - сума заборгованості за пенею. Беручи до уваги положення ст. 514 ЦК України, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Договором позики № 79845634 від 14.04.2024. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Аналізуючи викладене, суд доходить переконання, що вимоги позивач в частині стягнення з відповідача основної суми боргу в розмірі 5 500,00 грн та відсотків в розмірі 1 452,00 грн підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею у розмірі 10 989,00 грн, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні таких вимог, виходячи з такого. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до статей 549-552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З 17.03.2022 року набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений та діє і до нині. З матеріалів справи вбачається, що Договір позики № 79845634 був укладений 14.04.2024, тобто у період дії воєнного стану, а отже, з урахуванням положень пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідач звільнений від обов`язку сплати на користь позивача, як кредитодавця, пені в розмірі 10 989,00 грн. Окрім вказаного, судом встановлено, що 13.04.2024 між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № 2474076, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» надало відповідачу кредитні кошти в сумі 4 000,00 грн строком на 105 днів з l3.04.2024 (дата надання кредиту) i складається з пільгового та поточного періодів. Узгоджено, що пільговий період складає 15 днiв, що настає з дати видачі кредиту та завершується 28.04.2024 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду i закінчується 27.07.2024 (дата остаточного погашення заборгованості). Визначено, що відповідач, як позичальник, має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 28.04.2024 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше (пункти 1.2.-1.4. Договору). У пункті 1.5 Договору сторони узгодили між собою розмір загальних витрат за кредитом, порядок розрахунку денної процентної ставки тощо. Підпунктом 1.5.1 Договору узгоджено, що відповідачем сплачується комісія за надання кредиту в розмір 200,00 грн, яка нараховується за ставкою 5,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Підпунктами 1.5.2-1.5.3. Договору також визначено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 480,00 грн, якi нараховуються за ставкою 0.80% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 8280,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2.30% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. У вказаному кредитному договорі сторони також узгодили між собою і ніші умови, зокрема, умови щодо виконання зобов`язань, взаємних прав та обов`язків, відповідальності сторін тощо (а.с. 107-112). З матеріалів справи також вбачається, що 13.04.2024 відповідачем була підписана заявка на отримання кредиту № 2474076, графік платежів за договором про споживчий кредит № 2474076 від 13.04.2024 та інформаційний лист щодо додаткових даних позичальника для взаємодії за кредитним договором, які є додатками до договору про споживчий кредит від 13.04.2024 (а.с. 113-114). Названий договір № 2474076 від 13.04.2024 складений в електронному вигляді та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора «365864», який був надісланий на номер телефону відповідача 13.04.2024, що відповідає положенням п. 12, ч. 1 ст. З Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Факт виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за договором № 2474076 щодо перерахування коштів підтверджений наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 36089386 від 13.04.20214 (а.с. 115). З матеріалів справи вбачається, що 30.07.2024 між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 30072024/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача [PERSON] . Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 30072024/1 від 30.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в cyмi 12 960,00 грн, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 8 760,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 200,00 грн - заборгованість за комiсiєю за надання кредиту (а.с. 121). Ухвалюючи рішення, суд приймає до уваги, що факт укладання кредитних договорів, у яких відповідач є боржником, зокрема договору про споживчий кредит № 2474076 [PERSON] не оспорено. Протягом 14 календарних днів з дня укладання договорів відповідач, як позичальник, не відмовився від кредитного договору. Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором про споживчий кредит № 2474076 від 13.04.2024 знайшли своє повне підтвердження та є обґрунтованими. Згідно з ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Суд також вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених наданими доказами, які були вивчені та досліджені судом, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити частково, стягнувши з відповідача загальну суму заборгованості за наданими кредитними договорами у розмірі 119 517,03 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 530,93 грн.

Outcome: partial