Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що має мету усиновити неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка є донькою від попереднього шлюбу його дружини [PERSON] . Вони проживають однією сім`єю зі [PERSON] та [PERSON] з 2019 року, а у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] перебуває з 09 травня 2024 року. За час сумісного життя між ним і [PERSON] складись теплі сімейні відносини, довірливі стосунки, він піклується про неї, займається її вихованням і навчанням, підтримує її морально та матеріально. Дитина не заперечує проти її усиновлення, вважає його батьком, хоче носити його прізвище і дала письмову згоду на усиновлення. Вони зареєстровані та разом проживають у квартирі, що належить його дружині [PERSON] , а в квартирі створено всі належні умови для проживання, виховання і утримання дитини. Він являється військовослужбовцем та має постійний дохід, має у власності 1/3 частки квартири і задовільний стан здоров`я, до кримінальної відповідальності не притягувався. Батько дитини - [PERSON] позбавлений батьківських прав на підставі заочного рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 вересня 2014 року у справі №205/3449/13-ц, а мати дитини - [PERSON] не заперечує проти усиновлення її неповнолітньої дитини. На підставі вищезазначеного, просив суд дозволити йому усиновити неповнолітню [PERSON] , [INFO] , та внести зміни в актовий запис цивільного стану про народження [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [INFO] », по батькові змінивши з « [PERSON] » на « [INFO] » і записати його батьком дитини в графі «відомості про батька». Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 23 травня 2025 року прийнято заяву до розгляду та призначено розгляд справи у закритому засіданні. Заявник надав до суду заяву в якій заяву підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні підтримала вказану заяву та просила її задовольнити в повному обсязі. Представники органу опіки та піклування Новокодацького району Дніпровської міської ради Лійбук Л.М. та Таран С.А. у судовому засіданні підтримали заяву про усиновлення дитини та враховуючи думку дитини, яка не заперечує щодо її усиновлення, просили задовольнити в повному обсязі. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши представників заявника та заінтересованої особи - органу опіки та піклування Новокодацького району Дніпровської міської ради, думку неповнолітньої дитини, дослідивши письмові матеріали справи, пояснення заявника, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 09 травня 2024 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено відповідний актовий запис №698 (а. с. 24). Матеріалами справи підтверджено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Ленінським державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №58 (а. с. 30). З матеріалів справи судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 вересня 2014 року, яке набрало законної сили 23 вересня 2014 року, [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а. с. 33-34). В матеріалах справи наявна заява [PERSON] , в якій вона підтвердила надання своєї згоди на усиновлення її неповнолітньої доньки - [PERSON] її чоловіком [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю. 10 лютого 2025 року та зареєстрована в реєстрі за №127 (а. с. 36). З акту обстеження житлово-побутових умов від 06 травня 2025 року за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що родина проживає в однокімнатній квартирі, яка розташована на 5 поверсі 16-ти поверхового будинку та складається з прихожої, кухні, кімнати, санвузла. У квартирі чисто та охайно, наявні всі комунікації, в наявності необхідні меблі і побутова техніка. Санітарно-гігієнічний стан задовільний. У [PERSON] є окреме ліжко, стіл для навчання, шафа, ноутбук. Дитина забезпечена всім необхідним для належного утримання, виховання та навчання. В обстеженому житловому приміщенні створені належні умови для проживання родини. За вказаною адресою проживають: заявник [PERSON] , дружина [PERSON] , донька дружини [PERSON] (а. с. 7). Згідно з висновком про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини від 31 січня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , є здоровою дитиною (а. с. 37). З висновку про стан здоров`я особи заявника - [PERSON] , судом встановлено, що за станом здоров`я протипоказань до усиновлення не виявлено (а. с. 26). Також матеріали справи містять довідку про доходи [PERSON] , з якої вбачається, що він перебуває на службі у військовій частині [NUMBER] на посаді заступника командира роти - інструктора з повітряно-десантної підготовки та отримує заробітну плату (а. с. 25). Довідкою про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №2416 від 27 січня 2025 року підтверджено, що у [PERSON] відсутні протипоказання для усиновлення (а. с. 27). Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності та наявності судимості" станом на 13 січня 2025 року [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а. с. 28). Відповідно до висновку управління - служби у справах дітей адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради № 3/9-74 від 19 травня 2025 року, усиновлення неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дитини (а. с. 5-6). Статтями 3, 4, 5, 7 СК України передбачено, що кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Згідно з ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Частиною 1 статті 208 СК України усиновленою може бути дитина. Згідно із ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Статтею 211 СК України передбачено, що усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч. ч. 1, 2 ст. 211 СК України). Відповідно до ст. 212 СК України не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); мають захворювання, розлади або стани, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, які встановлені за результатами медичного огляду, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти основ національної безпеки України, кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, а також за злочини, передбачені статтями 164, 166, 167, 169, 181, 187 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем; вчинили домашнє насильство, насильство за ознакою статі та до них було застосовано адміністративне стягнення за його вчинення; є громадянами держави-агресора та/або держави, щодо якої Україною застосовано секторальні санкції; перебувають у шлюбі з громадянином держави-агресора та/або держави, щодо якої Україною застосовано секторальні санкції. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Статтею 217 СК України передбачено, що усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Згідно із ст. 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно із ч. 1 п. 4 ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавленні батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Частиною 1 статті 220 СК України передбачено, що на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Відповідно до ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності до ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Згідно із ст. 224 СК України суд постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 5, ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Частиною 1 статті 229 СК України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно із ч. 2, 3, 4 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Статтею 233 СК України передбачено, що на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видано раніше, анулюється. Відповідно до ст. 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Згідно із п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12 січня 2011 року, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Суд вважає можливим, у відповідності до ст. ст. 229, 231 СК України, ч. 3 ст. 314 ЦПК України задовольнити вимогу заявника і змінити дитині прізвище з « [PERSON] » на « [INFO] », по батькові з « [PERSON] » на « [INFO] » відповідно, та записати заявника батьком усиновленої дитини, що є підставою для внесення змін у книгу записів актів про народження. Статтею 228 СК України передбачено, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Відповідно до ст. 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. Таким чином, судом з`ясовано, що заявник здоровий, працездатний, не судимий, має постійне місце роботи та проживання, матеріально забезпечений, біологічний батько дитини позбавлений батьківських прав, сестер і братів дитина немає, а також дитина висловила в судовому засіданні свою думку щодо її бажання бути усиновленою [PERSON] , та орган опіки і піклування вважає доцільним усиновлення дитини заявником. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що усиновлення дитини, [PERSON] [INFO] , проводиться в інтересах дитини, заявник усвідомлює відповідальність за фізичний і моральний розвиток дитини, правові наслідки усиновлення, а відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та задовольняє її у повному обсязі. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ч. 4 ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved