Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Бака В.В. подав до Червоноградського міського суду Львівської області позов до [PERSON] , в якому просив суд зобов`язати відповідачку [PERSON] , перешкоджати позивачу [PERSON] брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дочкою [PERSON] , [INFO] наступним чином: - зустрічатись з дитиною без участі будь-яких інших осіб - щонеділі з 10 години ранку до 18 години вечора; - проводити відпочинок з дитиною без участі будь-яких інших осіб з можливістю забирати дитину до місця його постійного проживання один тиждень в листопаді, починаючи з першого числа і по сьоме листопада ; один тиждень в січні місяці починаючи з другого січня і по дев`яте січня; один тиждень в березні починаючи з двадцять четвертого і по тридцяте березня; один місяць влітку, а саме з першого липня і по тридцять перше липня; - брати участь у святкуванні дня народження дочки шляхом побачення з нею дванадцятого грудня з чотирнадцятої години і до дев`ятнадцятої години; - брати участь разом з дочкою у святкуванні державних свят України на кожне державне свято з тринадцятої години і до дев`ятнадцятої години; - необмежене спілкування з дочкою засобами телефонного зв`язку, поштою, інших засобів зв`язку; - зобов`язати [PERSON] за дві доби до дня зустрічі з дочкою надавати йому інформацію про її фактичне місцезнаходження з метою унеможливлення його даремних поїздок. Позов обґрунтовує\~тим,\~що 22.10.2019\~між ним\~та відповідачкою\~було зареєстровано\~шлюб,\~який було\~розірвано рішенням\~Кодимського районного\~суду Одеської\~області від\~29.12.2023.\~У шлюбі\~в них\~народилась донька\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка після\~розірвання шлюбу\~залишилась проживати\~з матір`ю.\~До розірвання\~шлюбу відповідачка\~з дочкою\~постійно проживали\~у с.\~Будеї Подільського\~району Одеської\~області.\~В травні\~2022\~року,\~відповідачка разом\~з дитиною\~виїхала в\~Німеччину,\~через сім\~місяців повернулась\~в Україну\~та з\~11.08.2023\~в с.\~Будеї не\~проживає.\~Позивач зазначає,\~що у\~квітні 2022\~року,\~його було\~мобілізовано до\~Збройних Сил\~України та\~він безпосередньо\~приймає участь\~у захисті\~Батьківщини,\~і лише\~іноді може\~спілкуватись з\~донькою по\~телефону,\~однак таке\~спілкування залежить\~від волі\~відповідачки.\~Вказує,\~що відповідачка\~чинить йому\~перешкоди у\~спілкуванні з\~дитиною та\~її вихованні,\~добровільно не\~надає йому\~можливості бачитися\~з дитиною,\~чим порушує\~його законні\~права як\~батька дитини.\~Позивач намагався\~добровільно домовитись\~з відповідачкою\~про умови\~та способи\~його участі\~у вихованні\~та побаченні\~з донькою,\~однак остання\~на контакт\~не іде. Позивач бажає піклуватися про доньку та займатись її вихованням в рівній мірі з матір`ю, однак він позбавлений такої можливості з огляду на наявність перешкод у спілкуванні з донькою, а тому змушений звернутись до суду із даним позовом. На підставі ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 06.05.2025 позов передано за підсудністю до Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області. Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29.05.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 30.07.2024 до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Добротвірської селищної ради Червоноградського району Львівської області. 01.08.2024 представником відповідачки [PERSON] адвокатом Білик Р.О., через систему «Електронний суд» поданий відзив на позовну заяву. В поданому відзиві зазначає, що з позовною заявою [PERSON] не згідна з наступних підстав. Так навесні 2022 року під час введення воєнного стану через повномасштабне вторгнення росії в Україну відповідачка для запобігання загрози життю та здоров`ю дитини виїхала на тимчасове місце проживання у Німеччину, про що позивач був повідомлений. Зазначає, що відповідачка, ніколи не заперечувала проти спілкування доньки з батьком, та особисто привозила доньку у м. Дніпро в жовтні 2023 року на побачення з батьком. Зазначила, 02.05.2024 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». В подальшому відповідачка також не заперечує проти зустрічей батька з донькою, проте графік їхніх зустрічей не має заважати освітньо-виховному процесу доньки та в майбутньому має бути сформований з урахуванням її шкільного розкладу, а також підлаштований під канікули в школі та святкові дні. Звертає увагу на те, що дитині на даний час п`ять років і вона ніколи не перебувала без матері, тому відсутність матері тиждень часу буде стресом для дитини такого віку. Позивачка зазначає, що відповідач розмовляє з нею виключно образливою лайкою, незважаючи на присутність дитини. На даний час позивач не ініціює жодних зустрічей з донькою, а дитина відмовляється спілкуватись з батьком телефоном, оскільки батько ображає маму у телефонних розмовах. Разом з тим, зазначає, що позивач часто не виконує обов`язки батька. Тому, вважає, що зустрічі батька з дитиною повинні відбуватися у присутності матері. Ухвалою суду\~від 05.11.2024\~зобов`язано Орган опіки\~та піклування\~Добротвірської селищної\~ради Червоноградського\~району Львівської\~області надати письмовий висновок щодо розв`язання спору про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною та витребувано у КНП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" інформацію про перебування [PERSON] на лікуванні в КНП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я". 07.03.2025 на адресу суду надійшла інформація з КНП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" на виконання ухвали суду від 05.11.2024. 22.04.2025 на адресу суду надійшов висновок Органу опіки та піклування Добротвірської селищної ради Шептицького району Львівської області про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] . Ухвалою суду від 16.05.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задоволити. Зазначив, що шлюб між сторонами було розірвано, після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом із матір`ю. В травні 2022 року виїхала у Німеччину, де перебувала сім місяців, після чого повернулась та проживає у Львівській області. Додав, що позивач бере участь в утриманні дитини та добровільно сплачує кошти на утримання доньки, однак не має змоги бачитися з дитиною через дії відповідачки, яка постійно перешкоджає позивачу у побаченні з дитиною. Відповідачка [PERSON] \~в судовому\~засіданні заперечила\~проти задоволення\~позовних вимог\~позивача,\~зазначила,\~що не\~заперечує проти\~побачень батька\~з дитиною,\~однак хоче\~бути на\~них присутньою.\~Додала,\~що позивач\~поводив себе\~неадекватно,\~погрожував їй\~та її\~батькам,\~тому вона\~боїться,\~що він\~може викрасти\~дитину і не повернути. При цьому вказала, що під час спілкування батька з дитиною, останній не завдає шкоди доньці. Востаннє донька бачилась з батьком у жовтні 2023 року. На її думку, позивач не хоче бачитись з донькою, оскільки перебуваючи у відпустці, він не ініціював зустрічі з нею. Крім того наголошувала, що батько неодноразово перебував на лікуванні у психіатричному закладі, а тому його стан здоров`я може нести шкоду під час спілкування з дитиною без присутності матері. Представник відповідачки\~ [PERSON] \~ [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що відповідачка не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною. За час розгляду справи позивач не виявив бажання побачитись з донькою, хоча перебував у відпустці. Стан здоров`я позивача має розлади, і на її думку, може завдати шкоди дитині та вплинути на її психіку. Зазначила, що між сторонами існує конфлікт, як між колишнім подружжям. Вважає, що запропонований позивачем графік участі у спілкуванні з дитиною не сформований адекватно, не відповідає інтересам дитини, а тому просила у задоволенні позову відмовити. Водночас вважала, що орган опіки та піклування надав висновок, який узгоджується з фактичними обставинами справи та відповідає інтересам дитини. Представник Органу опіки та піклування Добротвірської селищної ради Шептицького району Львівської області Войчук Н.Ф. в судове засідання не з`явилась, 22.04.2025 подала до суду клопотання, в якому просила розгляд справи проводити без участі представника органу опіки та піклування Добротвірської селищної ради. Заслухавши пояснення відповідачки, представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, та сторонами не заперечується, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.10.2019, який розірвано рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 29.12.2023 у справі № 503/1419/23 (а.с. 11-12). Від спільного подружнього життя у них [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13.12.2019 Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 10). Малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 01.04.2024, складеного комісією, в складі старости с. Будеї, с. Смолянка [PERSON] , члена комісії [PERSON] (а.с. 16). Як видно з даних Єдиного демографічного реєстру відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 38), що до моменту прийняття Постанови ВРУ «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 відносилося до підсудності Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області. [PERSON] , [INFO] , відвідує ІІІ молодшу групу «Бджілка» ЗДО №116 з 12.12.2023, зовнішній вигляд дитини охайний, дівчинка добре фізично розвинена, навички самообслуговування сформовані та відповідають віку. Мати дотримується правил перебування дитини у садочку, що підтверджується характеристикою наданою ЗДО (ясла-садок) №116 Управління освіти Департаменту розвитку Львівської міської ради (а.с. 90). Як видно з довідки № 0807-2024 від 08.07.2024 виданої ФОП [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , відвідувала заняття з англійської мови та хореографії у ФОП [PERSON] в ЗДО №116 м. Львова з січня 2024 по червень 2024 (а.с. 97). 02.05.2024 відповідачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 02.05.2024 Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 91). Як видно з характеристики наданої ТОВ «Футоро Трейд», відповідачка [PERSON] працює на посаді касира торговельного залу в ТОВ «Футоро Трейд» з 12.01.2024, за період перебування на посаді зарекомендувала себе позитивно, за характером спокійна та врівноважена, скарг від клієнтів не надходило (а.с. 88). Зі службової характеристики на молодшого сержанта [PERSON] , командира відділення спеціального зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини [NUMBER] , видно, що [PERSON] характеризується позитивно. До виконання службових обов`язків відноситься сумлінно та добросовісно. Підтримує добрі стосунки з оточуючими, товариський. За час проходження служби був нагороджений відзнакою Президента України «За оборону України» та почесним нагрудним знаком Головнокомандувача Збройних Сил України « [INFO] », відзнакою командира [NUMBER] окремої аеромобільної бригади Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, нагрудним знаком « [INFO] » (а.с.14). Як видно з характеристики наданої старостою с. Будеї Подільського району Одеської області [PERSON] , [PERSON] характеризується як добра, порядна та толерантна людина, нарікань з боку односельчан не мав, є гарним батьком для доньки [PERSON] , з якою має теплі відносини (а.с. 15). Згідно інформації наданої листом КНП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" № 1399 від 05.03.2025, [PERSON] , [INFO] , перебував на лікуванні у даному закладі з 22.01.2023 по 11.02.2023 та з 18.08.2023 по 07.09.2023. Виписаний з діагнозом: «Рецидивний короткотривалий помірно виражений транзиторний, переважно маячний психотичний розлад, що розв`язався» (а.с. 205). Судом встановлено та не заперечується відповідачкою, що позивач періодично перераховує кошти на утримання доньки, що доводиться наявними в матеріалах справи копіями платіжних документів (а.с. 17-29). Як видно з рішення виконавчого комітету Кодимської міської ради Подільського району Одеської області №866 від 26.01.2024 [PERSON] відмовлено у визначенні місця проживання малолітньої доньки [PERSON] з батьком, оскільки батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць і дитина з мамою проживає у м. Львові. Водночас, рекомендовано батьку дитини звернутись до органу опіки та піклування за місцем проживання дитини чи до суду (а.с. 35) Також, як встановлено судом, відносно позивача було видано обмежувальний припис, яким заборонено [PERSON] протягом шести місяців вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, що підтверджується копією рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 06.08.2024 (а.с. 166). Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Добротвірської селищної ради Шептицького району Львівської області №4/01-14 від 24.02.2025, затвердженого рішенням виконавчого комітету Добротвірської селищної ради №17/02-01/25 від 08.04.2025, рекомендовано визначити спосіб участі [PERSON] , [INFO] , у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та спілкуванні з нею, а саме: час та місце зустрічі з дитиною попередньо узгоджуються з [PERSON] , [INFO] , з урахуванням стану здоров`я та потреб дитини, та відбуваються у присутності матері; у разі неможливості спілкування з донькою у визначений час, зустрічі переносяться на наступні дні за домовленістю з матір`ю (а.с. 214-216). Надані відповідачкою роздруківки з листування у додатку «Viber» між користувачами «Mariya Kustova» та «Отто Багуні», з посиланням на те, що дане листування відбулось між нею та [PERSON] , не можуть бути використані у даній справі як доказ, оскільки в судовому засіданні представник позивача заперечив участь позивача у такій переписці, а відповідачкою не доведено, що користувач під іменем «Отто Багуні» є саме позивач [PERSON] . Позивач звертаючись до суду вказує, що відповідачка порушує його права як батька, а він у свою чергу бажає брати участь у житті доньки, бачитись та спілкуватись з нею. Позиція відповідачки зводиться до того, що вона не чинить перешкод у спілкуванні батька з донькою, однак бажає, щоб їх зустрічі відбувались у її присутності, а також не погоджується з графіком, вказаним позивачем в позові, оскільки вважає, що останній вплине на освітній процес дитини. Розглядаючи даний спір, суд виходив з того, що такий виник між батьками та стосується їх участі у процесі виховання дитини. Згідно із ч. 6 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене. Згідно положень ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини У відповідності до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. За змістом ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частиною шостою статті 19 СК України передбачено, що суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Так, згідно висновку орган опіки та піклування Добротвірської селищної ради Шептицького району Львівської області № 4/01-14 від 24.02.2025, визначено спосіб участі [PERSON] , [INFO] , у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та спілкуванні з нею, а саме: час та місце зустрічі з дитиною попередньо узгоджуються з [PERSON] , [INFO] , з урахуванням стану здоров`я та потреб дитини, та відбуваються у присутності матері; у разі неможливості спілкування з донькою у визначений час, зустрічі переносяться на наступні дні за домовленістю з матір`ю. Однак, суд не у повній мірі погоджується з вищезазначеним висновком органу опіки та піклування, з огляду на недотримання у ньому принципу рівності прав та обов`язків батьків у вихованні дитини. Суд вважає, що визначені в даному висновку способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею порушують права та законні інтереси позивача, як батька, та не відповідають інтересам дитини на повноцінне виховання обома батьками. Так, орган опіки та піклування, встановлюючи зазначений порядок, не врахував низку питань, а саме, щодо можливості батька проводити час з дитиною за місцем свого проживання, під час свят і канікул дитини, не визначив дні побачень дитини з батьком, не вивчив умови життя батька, його статус як військовослужбовця, його ставлення до дитини, інші обставини, що мають істотне значення. Тобто, встановлений порядок фактично не дозволяє позивачу у повному обсязі налагодити контакт з дитиною та позбавляє його можливості вирішувати питання щодо виховання дочки, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов для розвитку природних здібностей дитини, підготовки її до самостійного життя та праці. Таким чином наявні всі підстави вважати, що висновок органу опіки та піклування Добротвірської селищної ради Шептицького району Львівської області № 4/01-14 від 24.02.2025 недостатньо обґрунтований та такий, що суперечить інтересам дитини та порушує принцип рівності обох батьків у питаннях виховання дитини, а тому суд вважає за необхідне відступити від рекомендацій органу опіки та піклування. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність самостійного визначення способів участі позивача у вихованні дитини, зокрема періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо, місце та час їхнього спілкування. При ухваленні цього рішення суд враховує, що під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Щодо доводів сторони відповідача про те, що зустрічі з дитиною повинні відбуватись лише в присутності матері, зважаючи на встановлений у батька психічний розлад, то суд відхиляє такі, оскільки відповідачкою не наданого жодних доказів того, що факт перебування позивача на лікуванні у психіатричному закладі становить реальну загрозу для фізичного чи психоемоційного розвитку дитини, при цьому в судовому засіданні відповідачка не заперечила того, що під час спілкування батька з дитиною, останній не завдає шкоди доньці. Крім того, відхиляючи аргументи відповідачки щодо поганого психічного стану відповідача суд враховує той факт, що позивач на даний час є діючим військовослужбовцем, пройшов відповідну військово-лікарську комісію на визначення стану його придатності до служби у лавах ЗСУ, а також позитивно характеризується за місцем проходження служби і будь-яких зауважень до стану його здоров`я як військовослужбовця, матеріали справи не містять. Доводи відповідачки про агресивну поведінку позивача, які на її думку підтверджуються наявністю рішення суду про видачу обмежувального припису, суд вважає необґрунтованими та такими, що не спростовують доводи позовної заяви, оскільки дане рішення було винесено судом на захист інтересів відповідачки, а не дитини. Крім того вказане рішення суду не містить посилань на те, що домашнє насильство вчинялось стосовно дитини чи становило загрозу її життю, здоров`ю або психоемоційному стану з боку батька. Відсутність даних про будь-які прояви агресії або жорстокого поводження позивача стосовно дитини свідчить про те, що наявність обмежувального припису, сама по собі не може бути розцінена як доказ загрози для дитини чи як підстава для обмеження участі батька у її вихованні. А тому, на переконання суду, наведені відповідачкою аргументи не впливають на можливість батька брати участь у вихованні доньки. Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що між батьками дитини існує тривалий конфлікт, спілкування між ними є напруженим, а тому враховуючи вікові особливості дитини та її емоційну чутливість, на думку суду присутність матері під час зустрічей з батьком може створювати напружену атмосферу та негативно впливати на психоемоційний стан дитини. Відтак з врахуванням принципу забезпечення найкращих інтересів дитини, а також з метою уникнення психологічного дискомфорту для дитини, суд вважає за доцільне визначити порядок спілкування батька з донькою без присутності матері. Суд звертає увагу на те, що позивач виявляє бажання спілкуватись та зустрічатись з донькою, зокрема вже тривалий час вживає правових заходів щодо захисту його інтересів як батька, а відтак у суду відсутні підстави для усунення чи будь-якого обмеження його від спілкування з дитиною. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що сторони не змогли самостійно визначити порядок участі у вихованні дитини, встановивши відсутність обставин, які б унеможливлювали реалізацію права батька на таке спілкування, враховуючи принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участі у її вихованні, суд вважає, що позов пред`явлений позивачем є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення. В ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які б беззаперечно свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що спілкування позивача із донькою буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, задоволенню життєво важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. Суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед, буде повністю відповідати інтересам дитини. Як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі від 17.08.2017 р. №9-1580/0/4-17 «Щодо окремих питань судової практики у справах про визначення місця проживання дитини» враховуючи необхідність забезпечення однакового правозастосування у справах про визначення місця проживання дитини відповідно до вимог національного сімейного законодавства, а також врахування практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, під час вирішення такої категорії справ судам слід керуватись статтею 51 Конституції України, яка гарантує кожному із подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Схожа норма міститься також у частині шостій статті 7 Сімейного кодексу України, відповідно до якої рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення у справі "Зоммерфельд проти Німеччини" ("Sommerfeld v. Germany") від 08.07.2003 р., "Цаунеггер проти Німеччини" ("Zaunegger v. Germany") від 03.12.2009 р.). Сторони по справі, як батьки малолітньої дитини, бажають забезпечити її належне виховання, однак, в той же час, належного компромісу щодо часу проведення батьком з дитиною досягнуто не було, конфліктні ситуації спричинені виключно на ґрунті неприязних стосунків батьків між собою. Суд вважає за необхідне зазначити про те, що саме батьки, як матір, так і батько, несуть відповідальність по відношенню до малолітньої дитини, та саме вони повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їх дитини виникало прагнення бути як із мамою, так і з татом. Враховуючи викладене, оцінивши наявні у праві докази в їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що сторони фактично не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування батька з дитиною, з огляду на ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, стан їх здоров`я, вік дитини, беручи до уваги, що обоє батьків мають рівні права щодо спілкування з дитиною та участі у їх вихованні незалежно від того, з ким проживає дитина, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову щодо встановлення в судовому порядку способу та графіку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Суд вважає, що графік такого спілкування має бути визначений із врахуванням інтересів дитини, її стану здоров`я та має бути таким, що не буде порушувати режиму дня та навчання дитини, не відриватиме її від нормального, звичайного для неї середовища, при цьому, не порушуватиме принципу рівності прав батьків при участі у вихованні дітей. Враховуючи викладене,\~а також\~приймаючи до\~уваги вік\~дитини,\~її стан\~здоров`я,\~та те,\~що дитина\~відвідує дошкільний\~навчальний заклад,\~а тому\~з метою\~підтримання нормального\~фізіологічної рівноваги\~дитини між\~навчальним процесом\~та відпочинком,\~суд,\~вважає за\~доцільне частково\~задовольнити позовні\~вимоги щодо\~встановлення порядку\~та способів\~участі батька\~у вихованні\~дитини,\~визначивши,\~що побачення\~батька з\~дитиною мають\~відбуватись:\~ кожної\~першої та\~третьої суботи\~місяця,\~другої та\~четвертої неділі\~місяця з\~10.00\~год.\~до 18.00\~год.;\~ у непарні роки день народження дитини із 10.00 год. до 18.00 год.; святкові дні:\~Новий рік,\~Різдво Христове,\~Великдень,\~День Конституції\~України,\~День незалежності\~України почергово\~через рік,\~День захисника\~України щороку,\~у період\~з 13.00\~год.\~до 18.00\~год.;\~першу половину\~усіх\~канікул\~(зимові,\~весняні,\~літні,\~осінні), з можливістю забирати дитину до місця постійного проживання батька. Також суд вважає за доцільне встановити необмежене спілкування батька з малолітньою [PERSON] засобами телефонного, поштового, електронного, іншого засобу зв`язку, за бажанням дитини. Крім того, суд звертає увагу сторін на те, що вони, як батьки дитини, незважаючи на взаємні непорозуміння між собою мають вжити заходів щодо уникнення конфліктних, напружених стосунків між собою з метою досягнення співробітництва в інтересах дитини, в тому числі, знайти можливі шляхи вирішення проблем спілкування позивача із донькою засобами телефонного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між ними. Слід вказати, що визначені вище способи участі у вихованні та спілкуванні дитини із батьком, на переконання суду, відповідатимуть інтересам дитини, сприятимуть уникненню між сторонами конфліктів, забезпечать спокійний психологічний розвиток та зростання дитини, створять умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку щодо виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування з донькою, що відповідатиме вимогам чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідачки не чинити певні дії у вихованні та спілкуванні з дитиною, надавати інформацію про фактичне місцезнаходження дитини, оскільки такий спосіб захисту порушеного права позивача є неефективним. Так, позивач як батько дитини має право на визначення його конкретного способу участі у вихованні дитини, а зобов`язання відповідачки не чинити чи чинити певні дії не узгоджується з характером порушення прав позивача. Як вказав Верховний Суд у постанові від 1 квітня 2020 року у справі № 165/2839/17 у разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, якщо орган опіки та піклування не визначив способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається з позовом (той, хто проживає з дитиною, чи той, хто проживає окремо), і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, що є ефективним способом захисту та не суперечить закону. Крім того, в ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що відповідачка перешкоджає позивачу у спілкуванні з донькою та участі у її вихованні, відповідачка лише має відмінні поняття щодо способів участі позивача у такому спілкуванні, а тому суд дійшов висновку про безпідставність вимоги щодо зобов`язання відповідачки не чинити певні дії, а відтак така позовна вимога не підлягає задоволенню. Крім того, суд роз`яснює, що сторони не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі батька у вихованні дитини, з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дитини, що буде відповідати його інтересам. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування Шептицької міської ради Львівської області, Орган опіки та піклування Добротвірської селищної ради Шептицького району Львівської області про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею підлягає до часткового задоволення. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок). Також, як вказано у Постанові Пленуму ВССУ 17.10.2014 № 10, якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Outcome: partial