Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство Страхова Компанія "Альфа Страхування", через свого представника адвоката Дмитрієва Руслана Ігоровича, звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації, в якому позивач просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку суброгації в розмірі 28 332,45 грн. та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.; понесені витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн Вимоги обґрунтовує тим, 03.12.2020 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ПП «ТАТОЯН» було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.1567454.708. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Toyota Camry, д.н. [NUMBER] . 13.08.2021 року в с. Макарів на автодорозі Н-01Київ-Знам`янка, 60 км відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Застрахованого транспортного засобу Toyota Camry, д.н. [NUMBER] та транспортного засобу Peugeot 301 д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Обухівського районного суду Київської області від 08.09.2021 року по справі №372/3165/21 водія [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований транспортний засіб Toyota Camry, д.н. [NUMBER] , враховуючи наявність Договору страхування, представник власника пошкодженого застрахованого транспортного засобу звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Представник позивача зазначив, що на виконання умов договору страхування та на підставі зібраних документів ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» складено страховий акт по справі №1805.206.21.03 на суму 139 824,00 гривень, та здійснено виплату на рахунок СТО, що підтверджується платіжним дорученням №39823 від 20 вересня 2021 року. Отже, сума виплати страхового відшкодування склала 139 824,00 грн. Враховуючи, що винуватцем ДТП є водій транспортного засобу Peugeot 301 д.н. [NUMBER] , [PERSON] , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП, застрахована згідно поліса ЕР202292164 в АТ «СК «ІНГО», позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Згідно Полісу № ЕР202292164 ліміт відповідальності АТ «СК «ІНГО», за шкоду, заподіяну майну, складає 130 000,00 гривень, франшиза 0. АТ «СК «ІНГО» виплатило позивачу в межах ліміту полісу 111491,55 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку позивача, тобто з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, визначеного звітом експерта № 92523 від 19.09.2021 року. Оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 139 824,00 грн, при цьому Полісом № ЕР202292164 [PERSON] покрито лише частину шкоди на суму 111 491,55 грн, то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача складає: 139 824,00 грн 111 491,55 грн = 28 332,45 грн. Представник позивача повідомив, що позивачем проводилися заходи досудового врегулювання, шляхом надсилання досудової вимоги від 15.11.2021 року листом, однак звернення позивача залишилось без задоволення. Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку витрати позивача не компенсовує, позивач був змушений звернутися в суд з даним позовом. Ухвалою суду від 17.10.2024 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали надіслано сторонам. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 03.12.2020 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ПП «ТАТОЯН» було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.1567454.708. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Toyota Camry, д.н. [NUMBER] . 13.08.2021 року в с. Макарів на автодорозі Н-01Київ-Знам`янка, 60 км відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Застрахованого транспортного засобу Toyota Camry, д.н. [NUMBER] та транспортного засобу Peugeot 301 д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Обухівського районного суду Київської області від 08.09.2021 року по справі №372/3165/21 водія [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований транспортний засіб Toyota Camry, д.н. [NUMBER] , що підтверджується Постановою суду. Постанова набрала законної сили, відомості про оскарження постанови суду відсутні. Пошкоджений у вказаній дорожньо-транспортній пригоді транспортний засіб Toyota Camry, д.н. [NUMBER] , належить на праві власності ПП «Ріалбуд», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 16.08.2021 року представник власника пошкодженого застрахованого транспортного засобу водій [PERSON] , який керував транспортним засобом «Toyota Camry, д.н. [NUMBER] , звернувся до позивача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. З метою фіксації пошкоджень та визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Toyota Camry, д.н. [NUMBER] , було проведено його огляд, про що складено Акт огляду від 13.08.2021 року, отримано рахунок №СГМ-КСА019414 від 31.08.2021 року, згідно якої вартість ремонту ТЗ Toyota Camry, д.н. [NUMBER] становить 139 824,00 грн. Крім того, ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було замовлено проведення експертного дослідження визначення вартості матеріального збитку. Відповідно до Звіту № 92523 від 19.09.2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Camry, д.н. [NUMBER] становить 14 0953,02 грн, вартість ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0,3106) становить 111 491,55 грн. На виконання умов договору страхування та на підставі зібраних документів ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» складено страховий акт по справі №1805.206.21.03 на суму 139 824,00 гривень, та здійснено виплату на рахунок СТО, що підтверджується платіжним дорученням №39823 від 20 вересня 2021 року. Таким чином, сума виплати страхового відшкодування склала 139 824,00 грн. Враховуючи, що винуватцем ДТП є водій транспортного засобу Peugeot 301 д.н. [NUMBER] , [PERSON] , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП, застрахована згідно поліса ЕР202292164 в АТ «СК «ІНГО», позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Згідно Полісу № ЕР202292164 ліміт відповідальності АТ «СК «ІНГО», за шкоду, заподіяну майну, складає 130 000,00 гривень, франшиза 0. АТ «СК «ІНГО» виплатило позивачу в межах ліміту полісу 111 491,55 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку позивача, тобто з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, визначеного звітом експерта № 92523 від 19.09.2021 року. Оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 139 824,00 грн, при цьому Полісом № ЕР202292164 [PERSON] покрито лише частину шкоди на суму 111 491,55 грн, то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача складає: 139 824,00 грн 111 491,55 грн = 28 332,45 грн. Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивачем проводилися заходи досудового врегулювання, шляхом надсилання досудової вимоги від 15.11.2021 року листом, однак звернення позивача залишилось без задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.\~3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129\~Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 3\~ст. 30 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до\~ст. 980 ЦК України\~предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~та\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень\~ст. 76-81 ЦПК України\~на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. За змістом\~статті 979 ЦК України\~і\~статті 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 3 частини першої\~статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором. Судом встановлено, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатило страхове відшкодування у розмірі\~139 824,00 грн. Отже, страховик належним чином виконав свої зобов`язання перед страхувальником, виплатив йому суму страхового відшкодування у порядку та у спосіб, визначені\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У частині першій\~статті 1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі\~статтею 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга\~статті 1187 ЦК України). Отже власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка її завдала, у загальному порядку. Вказаний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 17.10.2019 у справі №489/1356/16-ц та від 04.03.2020 у справі №331/6395/18. На підставі викладеного, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку про доведеність ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» заявлених позовних вимог до\~ [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 28\~332,45 грн, тому позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн., а тому він підлягає до стягнення з відповідача. Окрім заборгованості за кредитним договором, позивач також просив стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 15\~000, 00 грн. З огляду на це, суд вважає за необхідне зазначити, що до витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, розподіляються між сторонами також на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 15\~000,00 грн. підтверджуються: Договором 8/2021 від 06.04.2021 року про надання правової допомоги; Додатком №1 до Договору 8/2021 від 06.04.2021 року Тарифи на види послуг, Додаток №2 до Договору Акт наданих послуг, Договір №1, Договір №2, Договір №3, Договір №4, Договір №5 про внесення змін до Договору 8/2021 від 06.04.2021 року про надання правової допомоги, Акт наданих послуг (Акт прийму-передачі послуг з надання правової допомоги), ордером на надання правничої (правової) допомоги від 25.11.2024; копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Дмитрієва Руслана Ігоровича від 04.12.2018 року, ЗП№001945. З урахуванням категорії справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено повністю, доказів неспівмірності цих витрат суду не надано, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія "Альфа Страхування" про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15\~000,00 гривень. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до Постанови КЦС ВС від 30.09.2022 року за № 761/38266/14, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть, у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулося у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явилися всі учасники такої справи.

Outcome: approved