Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

02 жовтня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на своє утримання, як повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягненням ним 23 років. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача. Позивач [PERSON] із 29 липня 2023 року є курсантом Військової академії (м.Одеса), навчається за денною формою навчання. Термін навчання чотири роки, до червня 2027 року. Отже, повнолітній [PERSON] навчається за денною формою навчання, а тому не має можливості працювати, потребує матеріальної допомоги для повноцінного життя та навчання. Відповідач може надавати матеріальну допомогу своєму сину на час навчання, оскільки він є працездатним. Мати позивача [PERSON] в силу своїх можливостей забезпечує сина всім необхідним для його життя та навчання. 25 листопада 2024 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано на зареєстроване місце проживання відповідача. (а.с.25) 30 квітня 2025 року представник відповідача [PERSON] адвокат Філончук Наталія Володимирівна подала до суду відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову оскільки позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими, не підтверджені належними доказами та такими, що не відповідають дійсності. Крім цього, у відзиві зазначено, що відповідач має ряд захворювань, він потребує лікування, та для цього значних коштів. Також, на утриманні має дитину [PERSON] , [INFO] , який також потребує матеріального забезпечення з його боку. Відповідач не має свого житла, а тому він з дитиною та цивільною дружиною орендують житло, що вимагає значних коштів. (а.с.30, 31) 14 травня 2025 року від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якому просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. (а.с.47-53) Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до фотокопії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 06 вересня 2006 року виконкомом Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області, [PERSON] народився [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень\~ 06 вересня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №38 і його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.4) Із фотокопії паспорта громадянина України, документ № [NUMBER] , виданого 04 вересня 2024 року органом 5112, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . (а.с.5, 6) Із фотокопії довідки, виданої Військовою академією (м.Одеса) Міністерство оборони України 14 вересня 2024 року за №1/55/1841 вбачається, що курсант [PERSON] перебуває на військовій службі, а саме навчанні у Військовій академії (м. Одеса). Зарахований на навчання 29 липня 2023 року. Форма навчання денна.\~ Термін навчання чотири роки, до червня 2027 року. З 29 липня 2023 року знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами: грошове, продовольче, речове, квартирно-експлуатаційне, медичне забезпечення. (а.с.9) Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України), регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дітей СК України не встановлює. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд враховує всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, [PERSON] має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітнього сина, що продовжує навчання. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК, кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , із 29 липня 2023 року перебуває на повному речовому, продовольчому, фінансовому, квартирно-експлуатаційному та медичному забезпеченні за рахунок державного бюджету Міністерства оборони України. В той же час, позивачем не доведено існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, що є його процесуальним обов`язком, не надав будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у нього потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо). На вищезазначені обставини також звернув увагу у постанові Верховного Суду, яка ухвалена 20 травня 2020 року у цивільній справі №635/1139/17. На підставі викладеного, та з урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. З огляду на результат вирішення справи суд вважає віднести судові витрати у вигляді судового збору за рахунок держави, понесення інших судових витрат сторонами суду не підтверджено.

Outcome: dismissed