Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 11.09.2024-100002577 від 11.09.2024 року у розмірі 17860,00 грн. та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Споживчий кредит» та [PERSON] 11.09.2024 року було укладено Кредитний договір (оферти) № 11.09.2024-100002577. Відповідно до умов договору, [PERSON] отримав кредит у розмірі 8 000 гривень, що підтверджується квитанцією про видачу коштів, строком на 98 днів. Зобов`язання за Кредитним договором позивачем були виконані належним чином, проте відповідач [PERSON] не виконав свої обов`язки, тому станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість в сумі 17860,00 грн., яка складається з: 8000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 4660,00 грн. заборгованість по процентах, 1200 грн. по комісії, 4000 грн. по неустойці, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр», що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Представник позивача просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати по справі. Крім цього у прохальній частині позову, представник позивача просив розглядати справу у його відсутність та не заперечував щодо ухвалення по справі заочного рішення. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 05 травня 2025 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, також в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3, 4, 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 14, 17-19), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий кредит» та [PERSON] 11.09.2024 року було укладено Кредитний договір (оферти) № 11.09.2024-100002577. Відповідно до умов договору, [PERSON] отримав кредит у розмірі 8 000 гривень строком на 98 днів. Згідно з п. 3.1. Договору за цим Договором Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію. Пунктом 3.2., крім іншого, встановлено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355-28XX-XXXX-8466 (досліджено в системі «Електронний суд»). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 17860,00 гривень, яка складається з: 8000 гривень заборгованості по тілу кредиту, 4660 гривень заборгованість по процентах, 1200 гривень по комісії, 4000 гривень по неустойці. (досліджено в системі «Електронний суд»). На підставі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. За ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 628\~ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1054\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором № 02.07.2024-100000022 від 02.07.2024 року виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому зазначеним кредитним договором. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, [PERSON] не подав жодного доказу на підтвердження того, що він належним чином виконав грошові зобов`язання за договором про надання кредиту, що складається з боргу за основною сумою кредиту в розмірі 17860,00 гривень, яка складається з: 8000 гривень заборгованість по тілу кредиту, 4660,00 гривень заборгованість по процентах, 1200 грн. по комісії, 4000 грн. по неустойці. Вказана обставина підтверджується розрахунком боргу, зі змісту якого встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» нараховувало проценти за користування кредитом (досліджено в підсистемі Електронний суд). З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту. Також, відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422,40 гривні.

Outcome: approved