Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видій його заробітку ( доходу), починаючи з дати пред`явлення позову та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. В обґрунтування вимог позивач вказала, що шлюб між нею та відповідачем розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2013 року. Від даного шлюбу в них народилися сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , 2007 року народження. Рішенням Тернопільського міськрайнного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2-013 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на двох синів у розмір 1/3 частини всіх видів його заробітку. [INFO] син [PERSON] досяг повноліття, однак продовжує навчання в Академічній технічній школі при міжнародному Університеті Логістики та Транспорту у Вроцлаві (Польща), завершить навчання у 2017 році. З 30 квітня 2025 року обов`язок відповідача сплачувати аліменти припинився. Однак, вона продовжує нести витрати на утримання сина, зокрема оплата оренди житла у Вроцлаві, харчування та інші побутові потреби. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач подав відзив на позов. Вказав, що позовні вимоги визнає частково та вважає за допустиме визначення аліментів у розмірі 1/12 частин всіх його доходів. Пояснив, що він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу у нього є син [PERSON] , [INFO] . Також на його утримання перебуває дочка дружини від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , батько якої позбавлений батьківських прав. Його дружина не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Також на його утриманні перебуває непрацездатна матір, яка є пенсіонером та вдовою. Його середньомісячний дохід становить 50\~0005,04 грн. Посилаючись на наведене, а також те, що позивач проживає у Німеччині, працює, інших утриманців не має, просив задовольнити позов частково. В судовому засіданні представник позивача адвокат Костова Н.З. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що позивач проживає в Німеччині, не працює, навчання сина [PERSON] є безкоштовним. Адвокат Варода П.Б. позовні вимоги визнав частково у розмірі 1/12 частини всіх видів доходів відповідача. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2013 року. \~\~\~Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №953 від 01 серпня 2007 року. [INFO] син [PERSON] досяг повноліття, однак продовжує навчатись в Академічній технічній школі при Міжнародному Університеті Логістики та Транспорту у Вроцлаві, завершення навчання за програмою 2027 рік, що підтверджується довідкою Академічної технічної школи при Міжнародному Університеті Логістики та Транспорту у Вроцлаві про підтвердження відвідування школи від 16.12.2024 року перекладеною з польської мови на українську. З договору оренди від 12 вересня 2024 року слідує, що [PERSON] орендує житло у Вроцлаві для Данила Мочульного, щомісячна плата становить 875 злотих. Позивач 17 червня 2021 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17 червня 2021 року. \~\~Відповідач працює в Головному Управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області на посаді заступника начальника управління - начальника відділу планування заходів цивільного захисту управління організації заходів цивільного захисту Головного управління, його дохід за період з 01 травня 2024 року по 30 квітня 2025 року становить 650\~005.20 грн, середньомісячний 54\~167.10 грн, що підтверджується довідкою про доходи від 20 травня 2025 року за №90-ДВ/64. 04 серпня 2022 року відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] від 09 жовтня 2024 року. Від даного шлюбу у нього є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 березня 2025 року. Мати відповідача [PERSON] , [INFO] , є особою непрацездатного віку. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В силу вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітню дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що син сторін спору [PERSON] є повнолітнім, однак продовжує навчатись в Академічній технічній школі при Міжнародному Університеті Логістики та Транспорту у Вроцлаві, завершення навчання за програмою 2027 рік. Навчання безкоштовне, однак позивач орендує житло для сина, що пов`язано із навчанням за межами місця проживання. Самостійно заробляти на життя [PERSON] не має можливості, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач є особою працездатного віку, має змогу працювати та надавати матеріальну допомогу сину. Однак, на утриманні відповідача перебуває ще син [PERSON] , [INFO] , та дружина [PERSON] , яка не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Враховуючи вищезазначене та те, що повнолітній син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, а відповідач є особою працездатного віку, відсутні докази незадовільного стану здоров`я, проте наявність на утриманні, крім повнолітнього сина, ще малолітнього сина [PERSON] , дружини, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, розмір середньомісячного заробітку відповідача, приймаючи до уваги матеріальний стан позивача, суд приходить до переконання, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу позивачу у розмірі 1/8 частин заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 30 квітня 2025 року і до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я, вік та потреби сина, неможливість останнього самостійно заробляти на життя, у зв`язку з навчанням, додаткові витрати сина на оренду житла, наявність на утриманні відповідача іншої малолітньої дитини, дружини, яка здійснює догляд за дитиною до трьох років, непрацездатної матері, розмір заробітку відповідача, а тому прийшов до переконання, що саме такий розмір аліментів буде відповідати потребам позивача та фінансовим можливостям батька. В силу вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд вважає, що позивачем не доведено можливості батька сплачувати аліменти на повнолітнього сина, у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі частини доходів відповідача. Так, судом встановлено та визнано відповідачем, що останній є працездатного віку, стан здоров`я задовільний, однак на утриманні відповідача перебуває ще малолітній син, 2025 року народження, дружина, яка не працює, яких він зобов`язаний утримувати, непрацездатна матір. У той час, коли обов`язок утримувати повнолітнього сина виникає за умови, що батько може надавати таку матеріальну допомогу. А тому суд вважає, що визначення аліментів у більшому розмірі, за встановлених судом обставин, призведе до виникнення заборгованості та поставить сім`ю відповідача у важке матеріальне становище. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Outcome: partial