Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

До Малиновського районного\~суду м. Одеси 18.12.2024\~року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 31 368 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.10.2023 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 567388. Договором визначено, що сума кредиту (загальний розмір) складає: 8 000,00 грн., тип кредиту- фінансовий кредит, строк кредиту 90 днів, загальна вартіть кредиту 31\~368 грн. 30.05.2024 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 300524, у відповідності до умов якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 300524 від 30.05.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 31 368 грн., з яких: - 8 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 23 368 грн. заборгованість за відсотками. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.01.2025 року зазначену справу передано на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси. 31.01.2025 року зазначена справа надійшла до Приморського районного суду м. Одеси та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена на суддю Домусчі Л.В. Справу суддя отримала 03.02.2025 року. Ухвалою суду від 10.02.2025 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 19.03.2025 року. У зв`язку з відсутність відзиву судове засідання відкладено на 28.04.2025 року. У зв`язку з відсутність відзиву судове засідання відкладено на 20.06.2025 року. У зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В. у відряджені розгляд справи, призначений на 20.06.2025 року, відкладено на 11.07.2025 року. Про розгляд справи 11.07.2025 року сторони були сповіщені належним чином. Суд не бере до уваги клопотання [PERSON] про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що провадження у даній справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачка [PERSON] про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, відзив суду не надала. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до\~ст.\~268\~ЦПК України\~датою складення\~цього судового\~рішення є 16.07.2025 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що 06.10.2023 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 567388, який відповідачка підписала власноручним підписом. Відповідно до п.п. 1.1-1.7 кредитного договору ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» надало [PERSON] кредит в сумі 8 000 грн., строк 90 днів, тобто до 04.01.2024 року, а остання зобов`язалась повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами в наступному розмірі та порядку: за 1-й день користування кредитом 10 % в сумі 800 грн., термін оплати 21.10.2023 року; з 2-го по 15-й день користування кредитом 1,4 % в сумі 1 568 грн., термін оплати 21.10.2023 року; з 16-го по 90-й день користування кредитом 3,5 % в сумі 21 000 грн., термін оплати 04.01.2024 року. На дату укладення кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка складала 53\~072,84%, орієнтовна загальна вартість кредиту 31 368 грн. (п. 1.16 договору). За умовами вищезазначеного договору кредиту [PERSON] зобов`язалась повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк та сплатити відсотки за користування цими коштами. Фінансова установа виконала свої зобов`язання за кредитним договором та надала відповідачці кредитні кошти згідно умов кредитного договору, однак [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала та не повернула отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у неї перед кредитором виникла заборгованість за вказаним кредитним договором. 30.05.2024 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 300524, у відповідності до умов якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 300524 від 30.05.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 31 368 грн., з яких: - 8 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 23 368 грн. заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] новим кредитором ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалось жодних нарахувань за кредитним договором. Первісний Кредитодавець виконав вимоги укладеного між ним та відповідачкою кредитного договору та надав відповідачці кредитні кошти, які в цьому договорі зазначені, що не спростовано стороною відповідачки. Суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8 000 грн. Щодо стягнення процентів за споживчим кредитом. Наразі закріпилася судова практика Верховного Суду в частині формування правових позицій щодо застосування ст. ст. 1048, 1050, 625 ЦК України у кредитних спорах. Здебільшого в цьому питанні Верховний Суд підтримує правовий висновок, сформований Великою Палатою ще у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Цей правовий висновок має тенденцію до застосування судами першої та апеляційної інстанції в будь-яких кредитних спорах. Надаючи правову оцінку вищевказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, згідно з висновком Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Якщо кредитний договір має домовленість, що передбачає закінчення строку кредитування поверненням позичальником кредитних коштів і кредитор не направляв у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України вимогу, а вживав інші заходи досудового врегулювання, то за таких обставин слід дійти висновку про правомірність нарахування банком процентів за користування кредитними коштами боржником. Іншими словами, якщо немає вимоги, оформленої відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК, та немає строку закінчення кредитного договору, то нарахування процентів банком можливе до повернення позичених коштів. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. За наданим позивачем розрахунком заборгованості по кредитному договору № 5673888 від 06.10.2023 року, загальна заборгованість [PERSON] за період з 30.05.2024 року по 31.10.2024 року становить 31 368 грн., з яких: - 8 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 23 368 грн. заборгованість за відсотками. (а.с. 18). З урахуванням викладеного, а саме що розмір заборгованості, у тому числі і процентів у сумі 23 368 грн. було сторонами погоджено ще 06.10.2023 року, суд вважає, що вимога про стягнення процентів підлягає задоволенню у розмірі 23 368 грн. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимогу розмірі 31 368 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 3 028,00 грн.

Outcome: approved