Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 травня 2025 року позов залишено без задоволення. 10 червня 2025 року представник відповідача - адвокат Андрєєв М.А. звернувся до суду з клопотанням, в якому просить ухвалити додаткове рішення по справі щодо вирішення питання розподілу понесених судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 15 000 грн. 03 липня 2025 року [PERSON] надав до суду заперечення на клопотання адвоката Андрєєва М.А., в якому зазначив, що заявлені витрати в сумі 15 000,00 грн є значно завищеними та неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг. Крім того, вказує на те, що відповідачка [PERSON] є громадянкою російської федерації, що підтверджується рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 30.06.2023 у справі № 760/2096/22. Тому, вважає, що задоволення заяви про стягнення з нього суми 15000 грн призведе до отримання незаконного прибутку громадянкою російської федерації. Посилаючись на вказане, просив відмовити у задоволенні заяви. Дослідивши заяву, матеріали справи, суд приходить до висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Судом встановлено, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 травня 2025 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики залишені без задоволення. (а.с.165-166) Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У відзиві на позовну заяву від 07.10.2024 представником відповідача було заявлено про наявність витрат на правничу допомогу та зазначено їх орієнтовний розмір, а також було зазначено про намір надати протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення докази понесених витрат на правову допомогу. 10.06.2025 представником відповідача направлено до суду докази на підтвердження вказаних витрат. Враховуючи наведені обставини, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Судом встановлено, що представництво інтересів відповідача [PERSON] в даній справі здійснював адвокат Андрєєв М.А. на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги (а.с.173), розмір гонорару встановлений сторонами на підставі договору про надання професійної правничої допомоги №110223-б від 17.03.2024 року (а.с.175). Відповідно до Акту наданих послуг до Договору №110223-б від 17.03.2024 року та Додаткової угоди № 1 від 01.10.2024 загальна сума послуг складає 15000 грн. (а.с.176). Вказана сума є співмірною зі складністю справи, обсягом наданих послуг та ціною позову. Враховуючи вищенаведене в сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника відповідача та винести додаткове рішення у справі. Водночас, посилання [PERSON] у своїх запереченнях на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30.06.2023 у справі № 760/2096/22 суд не бере до уваги, оскільки вказане рішення скасоване Київським апеційним судом 15 травня 2024 року. Зважаючи на вказане, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

Outcome: approved