Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що між нею позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] 30.10.2010 року був\~укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину доньку: [PERSON] , [INFO] . Також вказує, що спільне життя із відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. На даний час сторони проживають та шлюбних відносин не підтримують. Позивачка вважає, що подальше сімейне життя і збереження сім`ї є неможливим. Тому просить суд шлюб розірвати, не надаючи терміну на примирення. Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. від 18.06.2025 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась. При цьому, в прохальній частині позову просила розглянути справу без її участі. В судове засідання відповідач [PERSON] також не з`явився, однак, 19.06.2025 року подав до суду заяву з проханням розглянути справу №711/5398/25 за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу без його участі, в якій одночасно вказав, що проти задоволення позовних вимог він не заперечує. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 30.10.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №271. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину доньку: [PERSON] , [INFO] . На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи, що відповідач [PERSON] позовні вимоги позивачки [PERSON] про розірвання шлюбу визнав та не заперечує проти їх задоволення, про що подав відповідну заяву від 19.06.2025 року, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] , оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні з позовом до суду в сумі 1\~211 грн. 20 коп. /а.с. 1/. Натомість, враховуючи що позивачка, у позовній заяві, не просила понесені нею судові витрати покладати на відповідача, то, на підставі ст. 13 ЦПК України, суд не розглядає питання про розподіл таких судових витрат.

Outcome: approved