Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якого представляє [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідача Новооржицької громади Лубенського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] уклали спадковий договір зареєстрований у реєстрі за № 12938 від 22 листопада 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г. З липня 2023 року позивач та [PERSON] домовились про те, що він буде його доглядати, так як [PERSON] є особою з інвалідністю, був людиною похилого віку та [PERSON] , не виконувала своїх зобов`язань по його догляду. 04 жовтня 2023 року [PERSON] від свого імені написав на [PERSON] заповіт, на все його майно яке залишиться після його смерті, що був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокоп О.Е., зареєстрований у реєстрі за № 1727. [INFO] , [PERSON] , помер. Його квартиру, згідно спадкового договору отримали люди які цей договір з ним уклали, та продали вищезгадану квартиру на свою користь, а позивачу віддали дрібні речі які належали покійному, а тому він не звертався до нотаріуса з заповітом для реалізації своїх спадкових прав, бо про існування будь-якого іншого майна після смерті [PERSON] , він не знав. У лютому 2025 року, до позивача звернувся приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М., та пояснила, що до неї звернувся із заявою про отримання спадку громадянин [PERSON] , на ім`я якого громадянином [PERSON] теж було складено заповіт, але раніше по часу. [PERSON] претендував на земельну ділянку, яка згідно Державного Акту на землю серії ПЛ №094974, від 27 серпня 2004 року, належала [PERSON] . Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області, [PERSON] , пояснила позивачу, що згідно заповіту на його ім`я, він на цей час є єдиним спадкоємцем, але своєю Постановою від 21 лютого 2025 року відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропущеним шестимісячним строком для прийняття спадщини. У зв`язку з цим, позивач вимушений звернутися до суду і просить суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом. 08.04.2025 року ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 14.04.2025 позивачем надано позовну заяву у новій редакції на виконання вимог ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.04.2025 року. 18.04.2025 року ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, залучено до участі в справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Кременчуцького районного\~нотаріального округу\~Полтавської області\~ПроботюкЮлію Миколаївну. Також судом витребувано у Приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Юлії Миколаївни завірену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що надійшла до суду 09.05.2025року. 05.06.2025 року ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві, пояснив, що про наявність заповіту складеного [PERSON] на ім`я [PERSON] позивачу було відомо, заяви про прийняття спадщини у визначений законодавством строк не подавав, бо не знав про наявність земельної ділянки належної спадкодавцю, тому не було цілі подання заяви. Представник відповідача Новооржицької селищної ради в судове засідання не з`явився, направив клопотання про розгляд справи за відсутності представника. При розгляді справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Приватний нотаріус Кременчуцького районного\~нотаріального округу\~Проботюк Ю.М.в судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи в її відсутність. Розглянувши матеріали справи, Суд встановив наступні обставини. 22.11.2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали спадковий договір зареєстрований у реєстрі за № 12938 від 22 листопада 2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г., що підтверджується Витягом №11865314 від 22.11.2007 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №12938. За цим договором [PERSON] зобов`язувалася виконувати передбачені договором розпорядження [PERSON] і разі смерті набуває право власності на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] . [INFO] , [PERSON] , помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.03.2024 року. Зі змісту позовної заяви і у судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] належну йому квартиру, згідно спадкового договору отримала [PERSON] та продала її, а позивачу віддали речі, які належали покійному, а тому позивач не звертався до нотаріуса з заповітом для реалізації своїх спадкових прав, так як не знав про існування земельної ділянки, яка згідно Державного Акту на землю серії ПЛ №094974, від 27 серпня 2004 року, належала [PERSON] . З витребуваної у приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. спадкової справи вбачається, зокрема із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №79532920, що [PERSON] неодноразово складалися заповіти. Зокрема, за життя [PERSON] 10.12.2021 року склав заповіт, згідно якого все належне йому майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося заповів [PERSON] , [INFO] . В подальшому 01.02.2022 року [PERSON] склав заповіт відповідно до якого все його майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося заповів [PERSON] [INFO] . Також 04.10.2023 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого все його майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося заповів [PERSON] [INFO] . Згідно повідомлення №38/02-14 від 31.01.2025 року, приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М., позивачу було повідомлено, що у її провадженні знаходиться спадкова справа №53/2024 щодо спадщини померлого [INFO] [PERSON] та про пропуск встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Згідно спадкової справи, позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Проботюк Ю.М. із заявою про прийняття спадщини за заповітом 21.02.2025 року. Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. від 21.02.2025 року позивачу відмовлено у видачу свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з пропущеним ним шестимісячним строком для прийняття спадщини. Як встановлено у судовому засіданні, що позивачу [PERSON] було відомо що на його ім`я [PERSON] складено заповіт, він також звертався 10.03.2025 року до Приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Прокоп О.Е. із проханням видачі дублікату заповіту з підстав його втрати. Як стверджує представник позивача [PERSON] , позивачу не було відомо про наявність у спадкодавця іншого майна крім, вищевказаної квартири, а саме земельної ділянки, яка згідно Державного Акту на землю серії ПЛ №094974 від 27.08.2004 року належала [PERSON] , так як був сторонньою людиною, у зв`язку з чим і не звертався до нотаріуса. Так, у відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, до обов`язку позивача належало повідомити про поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили їй звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також надати докази на підтвердження своїх доводів та вимог. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Не можуть\~бути визнані\~поважними такі\~причини пропуску\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини,\~як необізнаність\~позивача щодо\~наявності та\~обсягу спадкового\~майна, невизначеність спадкоємця приймати спадщину чи ні після смерті, відсутність можливості фізичного прибуття до місця відкриття спадщини, тощо. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та багатьох інших. Якщо строк\~для прийняття\~спадщини пропущений\~через те,\~що спадкоємиць\~не знав\~про спадкову\~масу і\~це єдина\~підстава пропуску\~строку,\~оскільки інших\~перешкод встановлено\~не було,\~то положення\~ч.\~3\~ст.\~1272\~ЦК \~взагалі не\~застосовуються у\~цьому випадку. Постанова ВСУ від 26.09.2012 у справі № 6-85цс12. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача, щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку, та доведення поважності причин пропуску строку. Як встановлено судом, позивач [PERSON] не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а на підставі статті 1272 ЦК України звернувся до суду із позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що після смерті [PERSON] йому не було відомо про наявність у спадкодавця майна, а саме земельної ділянки, яка згідно Державного Акту на землю серії ПЛ №094974 від 27.08.2004 року належала [PERSON] . У позовній заяві [PERSON] не зазначає інших обґрунтованих підстав, які б перешкоджали йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Посилання позивача на висновки щодо застосування норм права, що викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 26.06.2024року у справі №686/5757/23, зокрема п.151, відповідно до якого необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте така необізнаність повинна ототожнюватися з незнанням спадкоємцем про його право на спадкування загалом, суд до уваги не приймає, оскільки процесуальний закон зобов`язує суди враховувати висновки Верховного суду, однак важливо щоб вони були релевантними до конкретних правовідносин, виходячи із фактичних обставин справи він не може бути прийнятним, позивачу [PERSON] було відомо що на його ім`я [PERSON] складено заповіт, він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини так як йому не було відомо про наявність у спадкодавця земельної ділянки, яка згідно Державного Акту на землю серії ПЛ №094974 від 27.08.2004 року належала [PERSON] . Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем\~докази не\~підтверджують поважних\~причин,\~які пов`язані\~з об`єктивними,\~непереборними та\~істотними труднощами\~для спадкоємця,\~що унеможливили\~звернення до\~нотаріуса у\~визначений частиною\~першою статті\~1270\~ЦК України\~строк,а отже, не довів, що пропуск строку для прийняття спадщини відбувся з поважних причин, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. З урахуванням наведеного,

Outcome: dismissed