Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

09 січня 2024 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся із позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року матеріали позовної заяви були направленні за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. 09 жовтня 2024 року матеріали позовної заяви Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , про стягнення заборгованості надійшли до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. Просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 3979,70 доларів США за кредитним договором про надання банківських послуг № KTT2G200000010 від 18.04.2007 року та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав кредитний договір № KTT2G200000010 від 18.04.2007 року. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 02.06.2023 року має заборгованість 3979,70 доларів США, яка складається з 1299,16 доларів США. заборгованість за кредитом, 892,77 доларів США заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом, 273,60 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 1514,17 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, згідно наданої заяви просив справу розглянути без його присутності в порядку спрощеного провадження та повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280 ЦПК України за згодою представника позивача суд розглядає справу в заочному порядку. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором № KTT2G200000010 від 18.04.2007 року та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 02.06.2023 року має заборгованість 3979,70 доларів США, яка складається з 1299,16 доларів США. заборгованість за кредитом, 892,77 доларів США заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом, 273,60 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 1514,17 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику обумовлену договором суму грошових коштів. Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 України наслідками порушення Відповідачем зобов?язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Велика Палата Верховного Суду розглянувши справу №373/2054/16, дійшла висновку, що заборони на виконання грошового зобов?язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Висновки щодо можливості ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті і порядку визначення у рішенні еквівалента суми боргу в національній валюті містяться також у постанові ВП ВС від 4 липня 2018 року у справі №761/12665/14-ц. Так, у разі зазначення в судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення платежів за кредитним договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2648,00 грн. На підставі ст.ст. 526, 634, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved