Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому з урахуванням уточнень просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" заборгованість за договором позики № 75632873 в розмірі 28798,00 грн, з яких: 8500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20298,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Також просив стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та 3500,00 витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 75632873 в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчинений одноразовим ідентифікатором згідно з положеннями Закону України «Про електронну комерцію»). На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника в розмірі 8500,00 грн. Строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день. 21.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено Договір факторингу № 2112, відповідно до умов якого відступлено право вимоги до позичальників, в т.ч. за договором позики № 75632873 від 21.07.2021. У свою чергу, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Фінпром Маркет» відповідно до Договору факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023, в тому числі за договором № 75632873 від 21.07.2021. Таким чином, ТОВ «Фінпром Маркет» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Станом на день звернення до суду умови договору відповідачем не виконувались,тому утворилась заборгованість на суму 28798,00 грн, з яких: 8500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20298,00 грн - сума заборгованості за відсотками, у зв`язку з чим позивач просить стягнути суму заборгованості з відповідача разом із судовими витратами. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 23.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 10.03.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, які були ним усунені 18.03.2025. Ухвалою суду від 29.05.2025 клопотання позивача про витребування доказів задоволено, розгляд справи відкладено. Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача у позові заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Від відповідача заяв по суті справи до суду не надійшло, останній не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників провадження, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що позивач скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК Українипровести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно із ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. ч. 1, ст. 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Частиною 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Положеннями ст.\~526\~ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з п. 5 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначеніЗаконом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 12, ч. ч. 1, 3 ст. 13, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду 21.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 75632873, відповідно до умов якого він отримав кредит в сумі 8500,00 грн, зобов`язавшись повернути його, сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 30 днів (строк позики, строк договору). Процентна ставка за користування позикою становить 1,99 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) свої зобов`язання за договором позики № 75632873 від 21.07.2021 виконало, перерахувавши грошові кошти у розмірі 8500,00 грн відповідачу на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується копією платіжної інструкції та довідкою ТОВ ФК «Фінекспрес» від 24.12.2024 за № КД-000005340/ТНПП. Отримання кредитних коштів відповідачем, підтверджується також випискою АТ КБ "ПРИВАТБАНК" за договором № б/н за період 21.07.2021 - 24.07.2021, наданої з банківського рахунку [PERSON] 21.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» було укладено Договір факторингу № 2112, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75632873 від 21.07.2021, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відповідно до Договору факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023 відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75632873 від 21.07.2021, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості наданої позивачем, заборгованість відповідача за договором позики № 75632873 від 21.07.2021 за період з 21.07.2021 по 10.01.2025 становить 28798, 00 грн, з яких: 8500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20298,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідачем не надано суду жодного доказу та не ставилось питання про їх витребування про те, що його персональні дані були протиправно використані третіми особами, а відтак суд на підставі сукупності досліджених доказів вважає доведеним факт укладання між позивачем та відповідачем кредитного договору. Надаючи оцінку\~поданому розрахунку,\~судом встановлено,\~що позивач\~крім тіла\~кредиту просить\~стягнути з\~відповідача 20298,00\~грн заборгованості\~за відсотками.\~Нарахування відсотків за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитними коштами здійснено з 21.07.2021 по 10.01.2025, відповідно до розрахунку суми заборгованості [PERSON] за договором позики № 75632873 від 21.07.2021. У той же час, підписаний [PERSON] договір позики № 75632873 від 21.07.2021 містить істотні умови, згідно з якими строк позики (строк договору) - 30 днів. Посилання представника позивача на те, що нарахування процентів здійснено відповідно до умов договору, оскільки у п. 4. 2 зазначено, що позичальник до моменту підписання договору вивчив його та Правила надання грошових коштів у позику, розміщені на сайті http://mycredit.ua (...), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору, а також зазначена у Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі, спростовуються наступним. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст.76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами, а також обумовлюючи розмір і порядок їх нарахування, не надає доказів на підтвердження того, що домовленість про нарахування та зобов`язання сплати відсотків понад строк договору - 30 днів, між сторонами досягались відповідно до способів досягнення та закріплення істотних умов договору. Матеріали справи не містять змісту станом на день укладення договору Правил надання грошових коштів у позику, розміщені на сайті http://mycredit.ua. На доданих до позову Правилах надання грошових коштів у позику відсутній підпис відповідача, зокрема електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Із досліджених доказів судом встановлено, що договір позики був укладений між первісним кредитором та відповідачем 21.07.2021 на строк 30 днів, тобто до 19.08.2021 включно. Таким чином саме протягом вказаного строку кредитодавець мав право нараховувати позичальникові проценти, визначені умовами договору. На підставі зазначеного та з урахуванням розрахунку заборгованості, розмір процентів за період з 21.07.2021 по 19.08.2021 становить 4905,35 грн. Судом встановлено, що ТОВ «ФінпромМаркет» є новим кредитором за договором позики № 75632873 від 21.07.2021 та на підставі викладеного приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки відповідач не дотримався умов, передбачених указаним договором та допустив заборгованість у розмірі 13405,35 грн, яка складається з: 8500,00 грн тіла кредиту та 4905,35грн процентів за користування кредитними коштами. V. Розподіл судових витрат Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2422,40 грн та 3500,00 грн витрат на правову допомогу. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд, з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених вимог 1127,63 грн. Щодо вимоги про стягнення правової допомоги суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст. 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами ст. 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Частиною 3 ст. 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 3500,00грн підтверджуються: договором №01-11/24 від 01.11.2024 про надання правничої допомоги; актом приймання-передачі справ; витягом з акту № 4-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 13.12.2024 по стягненню заборгованості з [PERSON] (вивчення документів, проведення їх аналізу - 500 грн, складання позовної заяви до боржника за договором позики у малозначній справі - 3000 грн); ордером та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю. З огляду на зазначені норми права, встановлені обставин справи, суд дійшов вісновку, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу підлягають задоволенню та стягненню пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 1629,25 грн, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим, за відсутності клопотання відповідача про зменшення їх розміру, а також при цьому були дотримані критерії розумності їх вартості.

Outcome: partial