Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницький області із позовною заявою [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову вказав, що він та відповідач [PERSON] 09 грудня 2015 року уклали законний шлюб, зареєстрований Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що 09.12.2015 р. складено відповідний актовий запис № 2692.Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який наданий момент проживає зі ним та перебуває на його утриманні. Вже близько 8 років ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, ведення відповідачкою аморального способу життя, відсутність між ним та [PERSON] взаєморозуміння. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12.05.2025 року вказану позовну заяву залишено без руху у зв`язку із недотриманням позивачкою вимог, визначених ст. ст.175,177 ЦПК України. 19 травня 2025 року від позивача на виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 12.05.2025 року надійшла заява, якою усунуто виявлені недоліки. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 22.05.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час, місце розгляду справи, не з`явився, однак на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, всі шляхи примирення вичерпані. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час, місце розгляду справи, не з`явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. Згідно із частиною 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України у\~разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~12,\~13 ЦПК України\~учасники, справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою 09 грудня 2015 року було укладено законний шлюб, зареєстрований Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що 09.12.2015 р. складено відповідний актовий запис № 2692. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] Відповідно до ст.ст. 3, 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Частинами 3 та 4\~ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини третьої статті 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності із ч. 1\~ст.110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписами статті 112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Аналізуючи норми чинного законодавства, слід дійти висновку, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. У позовній заяві позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось тому що у них різні характери та відсутнє між ними взаєморозуміння. Зокрема, відповідачка веде аморальний спосіб життя. Також вказав, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Вказані обставини підтверджуються долученими до позову матеріалами справи. Шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки. Суду не надано будь-яких заперечень щодо розірвання шлюбу, не спростовано доводи позивача про фактичне припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання такого шлюбу. Такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 08 листопада 2018 року у справі № 569/458/18. За таких обставин сім`ю неможливо зберегти без доброї на те волі сторін, а подальше сумісне життя подружжя та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідачки.

Outcome: approved