Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28.12.2018 між Акціонерним товариством «Юнекс Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №31.131.1218.ФО_К від 28.12.2018, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 12\~371,13 грн терміном користування до 28.12.2021, процентна ставка 12,00% річних. На підставі договору факторингу №31/03-2021 від 31.03.2021 укладеного між Акціонерним товариством «Юнекс Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 19\~179,32 грн, з яких: 3\~402,21 грн заборгованість по тілу кредиту (прострочена на день подання позовної заяви); 5\~221,97 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту; 35,91 грн проценти (прострочені на день подання позовної заяви); 1\~353,80 грн прострочені проценти за кредитом; 431,75 грн комісія за обслуговування кредиту (прострочена на день подання позовної заяви); 6\~908,00 грн прострочена комісія за обслуговування кредиту; 1\~825,68 грн штрафи, пені. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №31.131.1218.ФО_К від 28.12.2018 у розмірі 19\~179,32 грн; судовий збір в сумі 2\~422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6\~000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явилася, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Предметом спору у даній справі є повернення позичальником грошових коштів та сплата відсотків, комісії, штрафів, пені. Предметом позову є стягнення заборгованості по тілу кредиту (простроченої на день подання позовної заяви) в розмірі 3\~402,21 грн; простроченої заборгованості по тілу кредиту 5\~221,97 грн; процентів (прострочених на день подання позовної заяви) 35,91 грн; прострочених процентів за кредитом 1\~353,80 грн; комісії за обслуговування кредитом (простроченої на день подання позовної заяви) 431,75 грн; 6908,00 грн простроченої комісії за обслуговування кредитом; 1\~825,68 грн штрафів, пені. Встановлено, що 28.12.2018 між Акціонерним товариством «Юнекс Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №31.131.1218.ФО_К (а.с.10-17). Відповідно до п.1.1 кредитного договору №31.131.1218.ФО-К від 28.12.2018 банк на умовах договору надає позичальнику кредит у сумі 12\~371,13 грн терміном користування до 28 грудня 2021 (день остаточного повернення кредиту), а позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші та платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених договором, а також виконати інші умови цього договору. Згідно з п.1.2 кредитного договору №31.131.1218.ФО-К від 28.12.2018 цільове призначення (мета) кредиту споживчі потреби. Відповідно до п.1.3 кредитного договору №31.131.1218.ФО-К від 28.12.2018 строк користування кредитом обчислюється від моменту перерахування кредитних коштів відповідно до пункту 2.1 цього договору. Згідно з п.1.5 кредитного договору №31.131.1218.ФО-К від 28.12.2018 за користування кредитом позичальник сплачує: проценти за користування кредитом щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 12.00% річних; комісію за надання кредиту одноразово, не пізніше дня отримання кредиту, в розмірі 0,00% від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 цього договору; комісію за обслуговування кредиту щомісячно, в розмірі 3,49% від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтет них платежів. Відповідно до п.4.1 кредитного договору №31.131.1218.ФО-К від 28.12.2018 за порушення строків повернення кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій позичальник сплачує банку додатково до встановленої за кредитом процентної ставки пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. сума пені не може бути більшою за 15 процентів суми простроченого платежу. Згідно з п..4.2 кредитного договору №31.131.1218.ФО-К від 28.12.2018 сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань позичальника на підставі цього договору, не може перевищувати 50% суми кредиту, вказаної в п.1.1 цього договору, і не може буит збільшена за домовленістю сторін. (а.с.11-17). АТ «Юнекс Банк» свої зобов`язання за вищезазначеним договором виконав в повному обсязі, а саме надав кредит у розмірі передбаченому умовами договору, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 28.12.2018 по 31.03.2021 (а.с.18-49). З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови кредитного договору належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до деталізованого розрахунку заборгованості за кредитним договором №31.131.1218.ФО-К від 28.12.2018 за відповідачем станом на 31.03.2021 року рахується заборгованість в загальному розмірі 19\~179,32 грн, з яких: 8\~624,18 грн загальна сума заборгованості по тілу кредиту; 1\~389,71 грн - загальна сума заборгованості по нарахованим процентам за користування кредитними коштами та відсотками за несвоєчасне погашення кредиту; 7\~339,75 грн загальна сума заборгованості за нарахованою та несплаченою комісією; 1\~825,68 грн загальна сума заборгованості по нарахованій та несплаченій пені (а.с.77-79). Згідно з протоколом електронного аукціону №UA-PS-2021-03-19-000106-1 від 28.03.2021 на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» 28.03.2021 відбувся електронний аукціон з продажу лоту №1 до складу якого входять: права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було АТ «Юнекс Банк», переможцем електронного аукціону - ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» (а.с.59). Встановлено, що 31.03.2021 між Акціонерним товариством «Юнекс Банк» (клієнт) та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» (Фактор) укладений договір факторингу №31/03-2021 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Юнекс Банк» в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №31.131.1218.ФО-К від 28.12.2018 (а.с.52-56). Факт набуття прав вимоги ТОВ «ФК «Омега Фінанс» щодо відповідача підтверджується витягом з реєстру прав вимоги, що є додатком №1 до договору факторингу №31/03-2021 від 31.03.2021 (а.с.57-58). У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості. Розрахунок заборгованості не спростовано. Щодо стягнення з відповідача комісії в сумі 7339,75 грн, суд зазначає наступне. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до\~пункту 5\~Правил про\~споживчий кредит\~банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові ВП ВС від 12 вересня 2023 року у справі №204/224/21 зазначено, що з урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства Аналогічна позиція викладена в постановв Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункт 31)). У постанові Верховного Суду від 06.11.2023 у справі №204/224/21 висловлено позицію про те, що у разі відсутності у кредитному договорі переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), не зазначення та недоведення банком наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з п.п. 1.5.3 п.1.5 кредитного договору №31.131.1218.ФО-К від 28.12.2018 за користування кредитом позичальник сплачує: комісію за обслуговування кредиту щомісячно, в розмірі 3,49% від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтет них платежів. Відповідно до п.2.2. договору комісія за обслуговування кредиту нараховується щомісячно один раз на місяць та в останій день строку кредитування. При цьому, в кредитному договорі №31.131.1218.ФО-К від 28.12.2018 не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні зазначеного кредитного договору, то умови щодо щомісячного нарахування комісії є нікчемними та комісія нараховувалася відповідачу всупереч вимогам законодавства. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення комісії в сумі 7\~339,75 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором №31.131.1218.ФО-К від 28.12.2018 у розмірі 11\~839,57 грн, з яких: 8\~624,18 грн загальна сума заборгованості по тілу кредиту; 1\~389,71 грн - загальна сума заборгованості по нарахованим процентам за користування кредитними коштами та відсотками за несвоєчасне погашення кредиту; 1\~825,68 грн загальна сума заборгованості по нарахованій та несплаченій пені. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Судом встановлено, що 03.02.2025 між Адвокатським об`єднанням «Немесіда» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» укладений договір про надання правової допомоги (а.с.61-63). Відповідно до акту наданих послуг від 14.04.2025 вартість однієї робочої години становить 1\~200 грн, Адвокатським об`єднанням «Немесіда» надана правова допомога, а саме: вивчення матеріалів кредитної справи [PERSON] за кредитним договором №31.131.1218.ФО_К від 28.12.2018, проведення правового аналізу та визначення правової позиції за кредитним договором №31.131.1218.ФО_К від 28.12.2018, кількість годин роботи адвоката 2 год, ціна 2400,00 грн; складення позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №31.131.1218.ФО_К від 28.12.2018 також підготовка доказів до неї та інших документів, аналіз судової практики по даній категорії справ, кількість годин роботи адвоката 3 год, ціна 3\~600,00 грн, всього 6000,00 грн (зв.а.с.64). Встановлено, що позивачем сплачені кошти за надання правової допомоги згідно договору від 03.02.2025 в сумі 6\~000,00 грн (а.с.65). Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі №690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 03.02.2025, акт наданих послуг від 14.04.2025, відповідність правової винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи. З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога полягала у вивченні матеріалів кредитної справи [PERSON] за кредитним договором №31.131.1218.ФО_К від 28.12.2018, проведенні правового аналізу та визначенні правової позиції за кредитним договором №31.131.1218.ФО_К від 28.12.2018, складенні позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №31.131.1218.ФО_К від 28.12.2018 також підготовці доказів до неї та інших документів, аналізі судової практики по даній категорії справ. Також, суд враховує малозначність справи, її типовий характер та розгляд у спрощеному позовному провадженні з викликом осіб у судове засідання, які у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі. За таких обставин, суд вважає за необхідне, з огляду на принцип реальності та розумності стягнути витрати відповідача на правову допомогу у розмірі 4000 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн (а.с.10). Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 19\~179,32 грн; позов задоволений на суму 11\~839,57 грн, тобто на 61,73%. Отже, на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, в сумі 1495,35 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2469,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial