Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою, [ADDRESS] , зареєстрована як ВПО з 30.10.2023 року: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] право власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,086 гектарів, що розташована під житловим будинком [ADDRESS] цільове призначення для індивідуального будівництва в порядку спадкування Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] який належав померлому [PERSON] , який помер [INFO] , на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 16.12.2011, реєстраційний номер [NUMBER] . В обґрунтування позову позивач зазначив, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка за життя склала заповіт, відповідно до умов якого все належне їй на день смерті майно вона заповіла своїй доньці позивачці [PERSON] , яка була зареєстрована разом із нею на день смерті і спадщину прийняла в порядку ст. 1268 ЦК України. 15.11.2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Недвіги А.Ф. із заявами щодо подовження спадкових справ №141/2019, заведеної державним нотаріусом Бериславськох державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та видачі свідоцтв про право на спадщину. Після перевірки інформації зі Спадкового реєстру, нотаріусом було виявлено, що в матеріалах спадкових справ відсутні оригінали документів, що посвідчують право власності спадкодавців на спадкове майно (частину спадкового майна), а саме на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,086 гектарів, що розташована під житловим будинком [ADDRESS] цільове призначення для індивідуального будівництва. Оригінали зазначених правовстановлюючих документів були відсутні і в самої спадкоємиці [PERSON] , оскільки до початку повномасштабного вторгнення вона їх передала державному нотаріусу для оформлення спадщини, але вони були втрачені через бойові дії на території Бериславської міської територіальної громади та через зазначені обставини спадкоємиця позбавлена можливості їх відновити. Отже, оскільки у встановленому законом порядку позивач не може оформити свої права через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, він змушений звернутися до суду з даним позовом. На судове засідання позивач не з`явився, його представник просив позовні вимоги задовольнити. На судове засідання представник відповідача не з`явився. На судове засідання третя особа приватний нотаріус ММНО Недвига Альона Федорівна не з`явилася. Вислухавши представника позивача, дослідивши надані суду письмові докази, а також проаналізувавши наведені позивачем доводи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , після його смерті спадкоємцями першої черги спадкування за законом стали його дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Обидві спадкоємиці спадщину після померлого [PERSON] прийняли в порядку ст. 1268 ЦК України, оскільки були зареєстровані та спільно проживали зі спадкодавцем за адресою [ADDRESS] , але свої спадкові права одразу не оформили, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися, [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , яка за життя склала заповіт, відповідно до умов якого все належне їй на день смерті майно вона заповіла своїй доньці позивачці [PERSON] , яка була зареєстрована разом із нею на день смерті і спадщину прийняла в порядку ст. 1268 ЦК України. У 2019 році [PERSON] вирішила оформити спадщину після батьків та звернулася до Бериславської державної нотаріальної контори. Державним нотаріусом Мікуровою Л.Ю. було заведено дві спадкові справи - №140/2019 до майна померлого [INFO] батька позивачки [PERSON] та №141/2019 до майна померлої [INFO] матері позивачки [PERSON] . Так, до складу спадкового майна, що лишилося після смерті [PERSON] увійшли: земельна ділянка площею 0,4000 гектара, кадастровий номер: 6520685900:03:006:0040, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на територiї Одрадокам`янсько'i сiльсько'i ради, Бериславського району, Херсонсько'i областi, яку в рівних частках успадкували його дружина [PERSON] та донька [PERSON] та на 1/2 від якої було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] №495 від 09.07.2019 року (спадкова справа №140/2019), житловий будинок [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, що було видано на ім`я [PERSON] 12 травня 1981 року на підставі рішення виконкому Одрадокам`янської селищної ради народних депутатів №36 від 29.04.1981 року та зареєстровано в БТІ у книзі №1 за реєстровим номером 30 02.03.2000 року який не був своєчасно оформлений спадкоємицями. Земельної ділянки площею 0,086 гектарів, що розташована під житловим будинком [ADDRESS] цільове призначення для індивідуального будівництва, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту про право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконкому Одрадокам`янської сільської ради народних депутатів № 15 від 26.04.1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №394 від 20.03.2002 року яка не була своєчасно оформлена спадкоємицями. До складу спадкового майна, що лишилося після смерті [PERSON] увійшли: 1/2 частка земельної ділянки площею 0,4000 гектара, кадастровий номер: 6520685900:03:006:0040, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на [ADDRESS] , яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , але не оформила за життя і на яку було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] №496 від 09.07.2019 року (спадкова справа №141/2019). Земельна ділянка площею 0,4020 гектара, кадастровий номер: 6520685900:03:015:0013, що розташована на території Одрадокам`янської сільської ради, Бериславського району, Херсонської області, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і на яку було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] №498 від 09.07.2019 року(спадкова справа №141/2019). Земельна ділянка площею 1,5896 гектара, кадастровий номер: 6520685900:03:032:0307, що розташована на [ADDRESS] , яку передано для ведення товарного сiльськогосподарського виробництва і на яку було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] №497 від 09.07.2019 року (спадкова справа №141/2019). 1/2 частка житлового будинку [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, що було видано на ім`я [PERSON] 12 травня 1981 року на підставі рішення виконкому Одрадокам`янської селищної ради народних депутатів №36 від 29.04.1981 року та зареєстровано в БТІ у книзі №1 за реєстровим номером 30 02.03.2000 року яка не була своєчасно оформлена [PERSON] після смерті свого чоловіка. 1/2 частка земельної ділянки площею 0,086 гектарів, що розташована під житловим будинком [ADDRESS] цільове призначення для індивідуального будівництва, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту про право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконкому Одрадокам`янської сільської ради народних депутатів № 15 від 26.04.1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №394 від 20.03.2002 року яка не була своєчасно оформлена [PERSON] після смерті свого чоловіка. Таким чином, станом на 2019 рік позивачкою не була оформлена частка спадкового майна, що лишилася після смерті її батьків, а саме: цілий житловий будинок [ADDRESS] та ціла земельна ділянка площею 0,086 гектарів, що розташована під житловим будинком [ADDRESS] цільове призначення для індивідуального будівництва. Після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, а саме у 2023 році, житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка під ним були знищені внаслідок ворожого обстрілу і в позивачки з`явилося право звернутися до компетентних органів за вирішенням питання отримання компенсації за пошкоджене майно. У зв`язку із тим, що спадкові права [PERSON] на зазначене майно, яке залишилося їй у спадок після смерті батьків не були оформлені належним чином, вона мала намір звернутися до Бериславської державної нотаріальної контори для належного оформлення спадщини. Але 09.09.2024 року через свого представника адвоката Луконіну Н.В. позивачка отримала роз`яснення Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, які зводилися до того, що оскільки у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, працівникам державних нотаріальних контор, у тому числі Бериславської держнотконтори, згідно з наказом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.05.2022 «Про встановлення простою», з 03.05.2022 встановлено простій, який виник не з вини працівників, до припинення обставин, що його викликали. Разом з цим, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, м. Берислав Бериславської міської територіальної громади включений до переліку територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси, з 01.05.2023. Таким чином, на даний час, у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, активними бойовими діями у м. Берислав Бериславської міської територіальної громади Херсонської області, робота держнотконтори призупинена. Виконання обов`язків завідувача Бериславської держнотконтори на іншу державну нотаріальну контору не покладалися. 15.11.2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Недвіги А.Ф. із заявами щодо подовження спадкових справ №141/2019, заведеної державним нотаріусом Бериславськох державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та видачі свідоцтв про право на спадщину. Після перевірки інформації зі Спадкового реєстру, нотаріусом було виявлено, що в матеріалах спадкових справ відсутні оригінали документів, що посвідчують право власності спадкодавців на спадкове майно (частину спадкового майна), а саме на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,086 гектарів, що розташована під житловим будинком [ADDRESS] цільове призначення для індивідуального будівництва, що узгоджується з витребуваними судом матеріалами копії спадкової справи за ухвалою від 06 січня 2025 року. Оригінали зазначених правовстановлюючих документів були відсутні і в самої спадкоємиці [PERSON] , оскільки до початку повномасштабного вторгнення вона їх передала державному нотаріусу для оформлення спадщини, але вони були втрачені через бойові дії на території Бериславської міської територіальної громади та через зазначені обставини спадкоємиця позбавлена можливості їх відновити. Відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. \~ \~ \~ \~ Відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, системний аналіз наведених положень закону та наданих судами вищих інстанцій роз`яснень дозволяє дійти висновку, що право особи, яка володіє нерухомим майном, втім не може підтвердити своє право власності на нього перед третіми особами, може бути захищене шляхом визнання за ним такого права в судовому порядку. Аналізуючи фактичні обставини справи, а також положення діючого на момент набуття позивачем права на спірне нерухоме майно, суд дійшов висновку про належність на праві власності останнього. Підставою звернення позивача до суду є неможливість доведення перед компетентним органом, свого права власності, з підстав відсутності оригіналів, правовстановлюючих документів на спірне майно, які були передані нотаріусу який припинив здійснення своїх повноважень, а спадкові справи передані не були при цьому позивач надала докази, якими підтверджується, що вона є спадкоємцем за законом після померлого батька [PERSON] , матері [PERSON] , інших спадкоємців за законом чи за заповітом, що прийняли б спадщину після померлих спадкодавців, немає. Таким чином, зважаючи на те, що суд встановив належність спірного нерухомого майна на праві власності позивачу, але таке право не визнається, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання права власності за позивачкою в судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який на законних підставах володіє належним йому нерухомими майном, проте не може це право підвередити перед третіми особами, а отже реалізувати свої пов`язані із цим похідні права, так і відповідача, який не визнаючи права позивача на вказане майно діяв відповідно до чинного законодавства. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було невизнане неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до його компетенції, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися з приводу підстав та предмету позову. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved