Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» та [PERSON] (яка у період часу з 2014 року по березень 2022 року була зареєстровано у якості фізичної особи-підприємця та станом на час звернення до суду припинила підприємницьку діяльність ). Відповідач є власником частини будівлі гуртожитку у розмірі 424/1000 частки на підставі Договору дарування від 19 грудня 2013 року, за адресою: [ADDRESS] , яка оснащена приладом комерційного обліку. Відповідно до Актів від 04 листопада 2020 року та 03 листопада 2021 року про підключення нежитлового приміщення до мережі (системи) теплопостачання (у зв`язку з початком опалювального сезону), підписаного в тому числі й відповідачем, була здійснена подача теплової енергії на будівлю. Поставка теплової здійснювалась на підставі договру на поставку теплової енергії № 310 від 01 березня 2014 року, який відповідно до п. 10.4 лангується на кожен наступний рік, якщо жодна із сторін не заявить письмово про його припинення. Звернення щодо розірвання договору від Споживача не надходило. Нарахування здійснювались по будівлі на підставі показників приладу обліку, які надавались споживачем у телефонному режимі. Станом на 01 травня 2025 року у споживача залишалась заборгованість за листопад 2020 року - березень 2022 року. Рахунки та акти приймання передачі теплової енергії підписані споживачем та повернуті на адресу підприємства. У зв`язку із заборгованість станом на 01 листопада 2021 року споживачем було надано Гарантійний лист від 02 листопада 2021 року, щодо погашення заборгованості у сумі 138046,54 грн. в термін до 28 лютого 2025 року. Разом з тим, умови Гарантійного листа не виконані. На підтвердження наявної заборгованості станом на 01 травня 2024 року споживачу було надіслано Акт звірки взаємних розрахунків, який споживач підписав тим самим підтвердивши суму заборгованості. Разом з тим, заборгованість залишалась не погашеною, тому споживачу поштою з описом вкладення спрямовано претензія № 395 від 19 травня 2025 року. Тарифи на 01 січня 2022 року встановлені Розпорядженням Голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 27 жовтня 2021 року №1083/5-21 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для всіх категорій споживачів обласному комунальному підприємству «Донецьктеплокомуненерго» та складають: - на теплову енергію для споживачів без індивідуальних теплових пунктів (без врахування витрат на встановлення вузлів комерційного обліку) - 2 540,13 грн. за 1Гкал (без ПДВ); - на теплову енергію для споживачів без індивідуальних типових пунктів (з врахуванням витрат на встановлення вузлів комерційного обліку) 3 484,32 грн. за 1 Гкал (без ПДВ). З 05 січня 2022 року з урахуванням змін до Розпорядження № 1083/5-21 передбаченими Розпорядженням Голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 23.12.2021р № 1309/5-21 тарифи на теплову енергію для бюджетних установ та релігійних організацій складають: - без індивідуальних теплових пунктів (без врахування витрат на встановлення вузлів комерційного обліку) 3 246,35 грн. за 1Гкал (без ПДВ); - на теплову енергію для споживачів без індивідуальних типових пунктів (з врахуванням витрат на встановлення вузлів комерційного обліку) 4 088,80 грн. за 1 Гкал (без ПДВ). Надання послуги з постачання теплової енергії споживачу підтверджено підписаними Актами про підключення до мережі (системи) теплопостачання на початку опалювальних сезонів 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024 та 2024/2025 років. Згідно умов Договору, споживачу була надана послуга з постачання теплової енергії та спрямовувались відповідні рахунки та акти приймання передачі теплової енергії. Після введення воєнного стану в Україні рахунки та Акти приймання передачі скеровувалися споживачу поштовим зв`язком. У зв`язку з несплатою наданих рахунків та Актів приймання передачі за споживачем станом на 01 травня 2025 року утворилася заборгованість у сумі 341329,75 грн. - за послугу з постачання теплової енергії. Відповідно до п.18,п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005року №630 плата за послуги з теплопостачання вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених норм споживання на підставі платіжного документу не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. За спірний період відповідач не сплатив за спожиту теплову енергію, у зв`язку з чим, станом на 01 травня 2025 року, заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 341329,75 грн. - за послугу з постачання теплової енергії . Отже, станом на 01 травня 2025 року борг за теплову енергію складає 341329,75 грн. Загальна ціна позову складає 341329,75 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] (РНОКП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) заборгованість за теплову енергію в розмірі 341329,75 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] , повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах справи доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість. Судом встановлено, що між Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» та [PERSON] (яка у період часу з 2014 року по березень 2022 року була зареєстровано у якості фізичної особи-підприємця та станом на час звернення до суду припинила підприємницьку діяльність ). Відповідач є власником частини будівлі гуртожитку у розмірі 424/1000 частки на підставі Договору дарування від 19 грудня 2013 року, за адресою: [ADDRESS] , яка оснащена приладом комерційного обліку. Відповідно до Актів від 04 листопада 2020 року та 03 листопада 2021 року про підключення нежитлового приміщення до мережі (системи) теплопостачання (у зв`язку з початком опалювального сезону), підписаного в тому числі й відповідачем, була здійснена подача теплової енергії на будівлю. Поставка теплової здійснювалась на підставі договру на поставку теплової енергії № 310 від 01 березня 2014 року, який відповідно до п. 10.4 лангується на кожен наступний рік, якщо жодна із сторін не заявить письмово про його припинення. Звернення щодо розірвання договору від Споживача не надходило. Нарахування здійснювались по будівлі на підставі показників приладу обліку, які надавались споживачем у телефонному режимі. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з п. 35 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21 серпня 2019 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги. Згідно з ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Крім того, відповідно до ст.64 ЖК України повнолітні члени родини наймача\~ несуть солідарну з наймачем відповідальність по зобов`язанням за надані комунальні послуги. Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 13 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідач ними користується. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно\~ ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання відповідачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Тобто, докази, які відповідач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу невизнання позовних вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими. У порушення ст. ст. 67,68 ЖК України [PERSON] не здійснює оплату за надані комунальні послуги з централізованого опалення та станом на 01 травня 2025 року у споживача залишалась заборгованість за листопад 2020 року - березень 2022 року. Рахунки та акти приймання передачі теплової енергії підписані споживачем та повернуті на адресу підприємства. У зв`язку із заборгованість станом на 01 листопада 2021 року споживачем було надано Гарантійний лист від 02 листопада 2021 року, щодо погашення заборгованості у сумі 138046,54 грн. в термін до 28 лютого 2025 року. Разом з тим, умови Гарантійного листа не виконані. На підтвердження наявної заборгованості станом на 01 травня 2024 року споживачу було надіслано Акт звірки взаємних розрахунків, який споживач підписав тим самим підтвердивши суму заборгованості. Разом з тим, заборгованість залишалась не погашеною, тому споживачу поштою з описом вкладення спрямовано претензія № 395 від 19 травня 2025 року. Надання послуги з постачання теплової енергії споживачу підтверджено підписаними Актами про підключення до мережі (системи) теплопостачання на початку опалювальних сезонів 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024 та 2024/2025 років. Згідно умов Договору, споживачу була надана послуга з постачання теплової енергії та спрямовувались відповідні рахунки та акти приймання передачі теплової енергії. Після введення воєнного стану в Україні рахунки та Акти приймання передачі скеровувалися споживачу поштовим зв`язком. У зв`язку з несплатою наданих рахунків та Актів приймання передачі за споживачем станом на 01 травня 2025 року утворилася заборгованість у сумі 341329,75 грн. - за послугу з постачання теплової енергії. За спірний період відповідач не сплатив за спожиту теплову енергію, у зв`язку з чим, станом на 01 травня 2025 року, заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 341329,75 грн. - за послугу з постачання теплової енергії . Отже, станом на 01 травня 2025 року борг за теплову енергію складає 341329,75 грн. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню та на користь позивача необхідно стягнути заборгованість з [PERSON] за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі\~ 341329,75 грн. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2025 року складає 3 028,00 грн. Дана позовна заява сформована в системі «Електронний суд», тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 4095,96 грн. (5119,95 (1,5%\~відсотка ціни\~позову) х 0,8), який сплачений позивачем. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 4095 грн. 96 коп., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 4095,96 грн. На підставі\~викладеного і\~

Outcome: approved