Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Стислий виклад обставин справи ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулось до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 16 779,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.06.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-9813506 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору ТОВ «МАКС КРЕДИТ» надало відповідачу шляхом переказу коштів безготівковим нарахуванням через компанію ТОВ «Платежі онлайн» на платіжну картку № [NUMBER] кредит в розмірі 7 000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. 17.12.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 20 279,00 грн. В подальшому 02.04.2025 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу № 020425-У, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 020425-У від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 16 779,00 грн. Позикодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит, комісію та відсотки за кредитом не сплачує, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з урахуванням нарахованих відсотків, що підтверджується випискою з особового рахунку за період 02.04.2025 по 07.05.2025. Таким чином, [PERSON] станом на 13.05.2025 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» в загальній сумі 16 779,00 грн, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за договором та понесені судові витрати. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 19.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову, та витребувано у АТ «ОЩАДБАНК» інформацію щодо емітування на ім`я [PERSON] платіжної картки, інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок, а також інформацію про фінансовий номер телефону [PERSON] 29.05.2025 судом отримано інформацію від АТ «ОЩАДБАНК», на виконання ухвали суду від 19.05.2025, з підтверджуючими документами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Рекомендовані повідомлення на 02.06.2025, 02.07.2025 про вручення поштового відправлення, повернуто суду в зв`язку з «відсутністю адресата за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, вважається днем вручення судової повістки. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 12.06.2024 [PERSON] уклав з ТОВ ««ЮНІТ КАПІТАЛ» договір кредитної лінії № 00-9813506 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого, позивач надає відповідачу грошові кошти в сумі 7 000,00 грн на строк користування 360 днів, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити відсотки у розмірі 1,45% в день за кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі. Крім того, відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту в сумі 1050,00 грн (а.с. 40-44). Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, одноразовим ідентифікатором 27459. Введення позичальником одноразового ідентифікатора відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та прирівнюється до підписання Договору. Таким чином відповідач уклав кредитний договір №00-9813506 від 12.06.2024. Факт надіслання 12.06.2024 об 16:14:20 одноразового ідентифікатора ТОВ «МАКС КРЕДИТ» [PERSON] на номер телефону [NUMBER] , підтверджується довідкою про ідентифікацію(а.с.52). Зазначений номер телефону міститься в анкетних даних [PERSON] в АТ «Ощадбанк» та є фінансовим номером платіжної картки № [NUMBER] відповідно до листа АТ «Ощадбанк» № 40/1211/59561/2025/БТ4 від 22.05.2025 (а.с.79-82). Згідно з п. 1.5.1 вказаного договору кредитної лінії стандартна процентна ставка складає 1,45% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії. Відповідно до п. 1.6 договору Кредитодавець нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від суми кредиту та складає 1050,00 грн, що підлягає сплаті в останній день строку кредитування, тобто 07.06.2025 (п.3.5 Договору). Умови кредитування підтверджуються паспортом споживчого кредиту, який підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора 61054 (а.с.50-51). ТОВ «МАКС КРЕДИТ» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов договору, що підтверджується виданою ТзОВ «Платежі онлайн» інформаційною довідкою № 1387/12 від 20.12.2024 та додатку до неї, зокрема [PERSON] 12.06.2024 на банківську картку № [NUMBER] було перераховано 7000,00 грн кредитних коштів згідно договору кредитної лінії №00-9813506, номер трансакції 41819-81335-27884 (а.с. 52-56). Крім того, зарахування коштів на банківський рахунок відповідача в сумі 7 000,00 грн підтверджується платіжною інструкцією (МО) № 1614900496410 від 14.06.2024, наданою АТ «ОЩАДБАНК» 21.05.2025(а.с.83-84). Згідно детального розрахунку заборгованості [PERSON] , складеного ТОВ «МАКС КРЕДИТ», станом на 17.12.2024 вона становить 16 779,00 грн та складається з наступного: 7 000,00 грн - заборгованість за кредитом, 8729,00 грн - заборгованість за відсотками, 1050,00 грн заборгованість на нарахованими комісіями, 3500,00 грн - штрафні санкції (а.с.59). 17.12.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого, та акту прийому-передачі Реєстру Боржників до даного договору, платіжних інструкцій в національній валюті від 27.12.2024 № 342, від 26.12.2024 за № 335 та від 06.01.2025 за № 358, а також реєстру боржників, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в сумі 16 779,00 грн (а.с. 8-18). В подальшому 02.04.2025 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу № 020425-У, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9813506 від 12.06.2024 (а.с. 19-25). Згідно з Реєстром Боржників за вказаним вище Договором факторингу від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 16 779,00 грн та складається з наступного: 8 050,00 грн - прострочене тіло, 8 729,00 грн - прострочені відсотки (а.с.26-27). Відповідно до наданої позивачем виписки з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором № 00-9813506 від 12.06.2024 заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 07.05.2025 становить 16 779,00 грн, а саме: 8 050,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 8 729,00 грн - прострочена заборгованість за процентами (а.с.58). Незважаючи на досудову вимогу № 25770813128 від 04.04.2025 про погашення боргу за кредитним договором в сумі 16 779,00 грн (а.с.35), станом на 07.05.2025 заборгованість відповідачем за кредитним договором № 00-9813506 не погашена. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Судом встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові зобов`язання на підставі договору кредиту, які регулюються ЦК України. Вирішуючи даний спір суд виходить з таких мотивів та правових норм чинного законодавства. Відповідно статті 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних праві та обов`язків. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Це кореспондується зі змістом ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами та моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 цього закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 зазначеного закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 зазначеного вище закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У частині 1 статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 512 ЦК України регламентує, що кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (ст. 1084 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, враховуючи достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про укладеність відповідачем договору кредитної лінії, згідно якого ним отримано фінансові послуги з надання коштів у позику (кредит), та невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів, що призвело до виникнення в нього заборгованості перед позивачем, на стягнення якої останній набув право за договорами факторингу. Будь-яких доказів, які б спростовували проведені позивачем розрахунки заборгованості за вказаними кредитними договорами відповідачем не надано суду, відтак позовні вимоги на загальну суму 16 779,00 грн є обґрунтованими з огляду на наявність порушення відповідачем права позивача. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). В даному випадку позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн надано Договір про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025, Протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги, Додаткову угоду № 3 та Акт прийому - передачі наданих послуг від 07.04.2025, який є невід`ємною частиною до цього Договору, на суму 7 000,00 грн, тому правнича допомога підлягає стягненню з відповідача. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією № 13208 від 09.05.2025 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн. (а.с. 37). Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved