Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

До суду на підставі ухвали судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 січня 2025 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ»), в інтересах якого діє представник Дараган Ю.О., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами в розмірі 77\~930 грн., а також судових витрат по справі. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 11 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СтарФайненс Груп» (далі\~ТОВ «СтарФайненс Груп») та [PERSON] уклали кредитний договір №07571-01/2024, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним за допомогою використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний телефон відповідача. [PERSON] отримав кредитні кошти на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Однак, відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення, наданого йому кредиту. 29 квітня 2024 року між ТОВ «СтарФайненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29042024-1, за умовами якого ТОВ «СтарФайненс Груп» передано ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «СтарФайненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №07571-01/2024 від 11 січня 2024 року, укладеним із відповідачем. Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаному кредитному договору, а саме в розмірі 28000 грн. (8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 20000 грн. сума заборгованості за відсотками). Крім того, 12 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі\~ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] уклали кредитний договір №7466870, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним за допомогою використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний телефон відповідача. 27 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27092024, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №7466870 від 12 січня 2024 року, укладеним із відповідачем. Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаному кредитному договору, а саме в розмірі 9930 грн. (3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 6930 грн. сума заборгованості за відсотками). Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (далі\~ТОВ «Аванс Кредит») та [PERSON] уклали кредитні договори №15201-01/2024 від 11 січня 2024 року та №14121-01/2024 від 12 січня 2024 року, які були підписані електронним підписом позичальника, відтвореним за допомогою використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний телефон відповідача. 24 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24052024, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитними договорами №15201-01/2024 від 11 січня 2024 року та №14121-01/2024 від 12 січня 2024 року, укладеними із відповідачем. Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаним кредитним договорам, а саме: - за договором №15201-01/2024 від 11 січня 2024 року в розмірі 20000 грн. (5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 15000 грн. сума заборгованості за відсотками); - за договором №14121-01/2024 від 12 січня 2024 рокув розмірі 20000 грн. (5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 15000 грн. сума заборгованості за відсотками). Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, тому ТОВ «ФК «ЄАПБ» змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07 березня 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних суддів» номер 4273-ІХ від 26 лютого 2025 року, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Котовського міськрайонного суду Одеської області на Подільський міськрайонний суд Одеської області. В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився, однак в позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності їхнього представника та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] ,\~який належним\~чином повідомлений\~про час\~і місце\~розгляду справи,\~відповідно до\~п.4\~ч.8\~ст.128\~ЦПК України,\~до суду\~не з`явився,\~причини неявки\~суду не\~повідомив,\~відзив на\~позов не\~подавав. Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 03 липня 2025 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 11 січня 2024 року ТОВ «СтарФайненс Груп» та [PERSON] уклали кредитний договір №07571-01/2024, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатораW3416, який був надісланий на його номер мобільного телефону, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін (а.с. 11). Згідно з умовами вказаного договору [PERSON] надано кредит в розмірі 8000 грн. строком на 100 діб, тобто до 19 квітня 2024 року. Сторони визначили, що плата за користування кредитом становить 2,50% в день. Згідно п.1.6 Договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим у день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. 29 квітня 2024 року між ТОВ «СтарФайненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29042024-1, за умовами якого ТОВ «СтарФайненс Груп» передано ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «СтарФайненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №07571-01/2024 від 11 січня 2024 року, укладеним із відповідачем. Відповідно до реєстру боржників від 29.04.2024 до Договору факторингу №29042024-1 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором №07571-01/2024 У зв`язку з тим, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором №07571-01/2024 від 11 січня 2024 року, утворилася заборгованість в розмірі 28000 грн. (8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 20000 грн. сума заборгованості за відсотками). Крім того, 12 січня 2024 року о 10:25:06 ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] уклали кредитний договір №7466870, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора С7940, який був надісланий на його номер мобільного телефону, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін (а.с. 26). Згідно з умовами вказаного договору [PERSON] надано кредит в розмірі 3000 грн. строком 360 днів, стандартна процентна ставка становить 2,20 % в день. Зі змісту п.п.2.1, 2.4 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Кредит вважається наданим у день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1 Договору. 27 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27092024, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №7466870 від 12 січня 2024 року, укладеним із відповідачем. Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаному кредитному договору. У зв`язку з тим, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором №7466870від 12 січня 2024 року, утворилася заборгованість в розмірі 9930 грн. (3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 6930 грн. сума заборгованості за відсотками). Крім того, ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту №14121-01/2024 від 12 січня 2024 року, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W1805, який був надісланий на його номер мобільного телефону, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін (а.с. 49-51). Згідно з умовами вказаного договору [PERSON] надано кредит в розмірі 5000 грн. строком 120 днів, тобто до 10 травня 2024 року.Процентна ставка становить 2,50 % в день. Також, ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] уклали кредитний договір №15201-01/2024 від 11 січня 2024 року, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W5218, який був надісланий на його номер мобільного телефону, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін (а.с. 57-59). Згідно з умовами вказаного договору [PERSON] надано кредит в розмірі 5000 грн. строком 120 днів, тобто до 09 травня 2024 року. Процентна ставка становить 2,50 % в день. Як вбачається з п.1.6 Договорів №14121-01/2024 від 12 січня 2024 року та №15201-01/2024 від 11 січня 2024 року, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим у день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. За загальними умовами вказаних кредитних договорів позичальник [PERSON] отримав кредитні кошти на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. 24 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24052024, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитними договорами №15201-01/2024 від 11 січня 2024 року та №14121-01/2024 від 12 січня 2024 року, укладеними із відповідачем. Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] за вищевказаних кредитних договорів. У зв`язку з тим, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитними договорами, утворилася заборгованість: -за договором №15201-01/2024 від 11 січня 2024 року в розмірі 20000 грн. (5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 15000 грн. сума заборгованості за відсотками); - за договором №14121-01/2024 від 12 січня 2024 року в розмірі 20000 грн. (5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 15000 грн. сума заборгованості за відсотками). Наведені обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За частиною першою статті 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 30 червня 2023 року в справі №274/7221/19 (провадження №61-1513св23) зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з цим Законом підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Водночас, відповідно до пунктів 4, 8, 5.5, 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254), передбачено, що у первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку, мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції в грошовому виразі, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера (якщо операція підлягає додатковому контролю), підпис уповноваженої особи (якщо підставою для здійснення операції було відповідне розпорядження). Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій, призначаються для видачі або відсилання клієнту. Згідно з пунктами 61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, форма клієнтських рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Клієнтські рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер клієнтського рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код Єдиного ідентифікатора Національного банку України (далі - ID НБУ) банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; сума вхідного залишку за рахунком; код ID НБУ банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписка за рахунком може бути належним доказом заборгованості позичальника за сумою кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Подібні висновки Верховний Суд виклав у постановах від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 (провадження №61-9618св19), від 20 жовтня 2020 року у справі №456/3643/17 (провадження №61-9882св20), від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц (провадження №61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц (провадження №61-22158св19). Суд зазначає, що до позовної заяви не додано жодного належного і допустимого доказу, який би підтверджував, що позивач надав кредитні кошти [PERSON] за вказаними договорами. Позивач клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв, а зважаючи на вимоги цивільного процесуального законодавства, зокрема засади змагальності та диспозитивності, суд не вправі за власною ініціативою витребувати у позивача докази. Позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 29 січня 2020 року у справі № 755/18920/18, від 03 серпня 2022 року у справі № 156/268/21. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наданий представником позивача графіку платежів та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток №1 до Договору №7466870 від 12.01.2024 року), не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку на пред`явлення будь-якої вимоги. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст.12 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18. Оскільки в матеріалах справи відсутня заява відповідача про визнання позову, і оскільки саме на позивача в силу положень ст. ст. 12, 13 ЦПК України покладається доведення обставин, на які він посилається на підтвердження своїх вимог, відтак неподання відповідачем відзиву на позовну заяву саме по собі не свідчить про визнання ним обставин, на які посилається позивач, або наявність підстав для визнання судом цих обставин встановленими. Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позовній заяві, а саме, що відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн. за договором №07571-01/2024), 3000 грн. за договором №7466870, 5000 грн. за договором №14121-01/2024 та 5000 грн. за договором №15201-01/2024, матеріали справи не містять. Отже, у зв`язку із не доведенням позивачем факту надання [PERSON] кредитних коштів, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України, суд покладає на позивача.

Outcome: dismissed