Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

15 жовтня 2024 р. [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами до Одеської міської ради щодо встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] понад п`ять років до його смерті, а саме до [INFO] . В своєму позові [PERSON] зазначає, що вона і [PERSON] проживали однією сім`єю з 2007 року, саме понад п`ять років до [INFO] - до смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку та земельної ділянки та вона як спадкоємиця четвертої черги прийняла спадщину після смерті спадкодавця. Позивачка звернулась до нотаріальної контори, але нотаріус рекомендував звернутись до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим не менш як п`ять років до відкриття спадщини. Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19 грудня 2024 року було витребувано з Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі копію спадкової справи після смерті [PERSON] 22 квітня 2025р. судом отримано копію спадкової справи №190/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 15 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті позову. Представник позивача [PERSON] , адвокат Бузова Т.Г. звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, просив задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, заперечь на позов не подавав, з будь-якими заявами не звертався. В своєму відзиві від 29.11.2024р. позов не визнає просить відмовити в задоволенні. Розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України , тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Раніше в засіданні представник позивача вказуючи на обгрунтування позову просила суд встановити факт проживання позивачки з [PERSON] , оскільки позивачка більше п`яти років, до дня його смерті, проживала з ним однією сім`єю, що підтверджується доданими до позову доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини першої ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Письмовими матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видано Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) а.с.9,78. Після смерті [PERSON] , залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, складається з однієї житлової будівлі літ. «А», загальною площею - 65.0 кв.м, житловою - 39.9 кв.м., літ. «Б» - літньої кухні, літ. «В» - вбиральні, літ. «Г» - гаражу, літ. «Д» - душу, №1-4 - огорожі, 1 - мостіння. Означений будинок належав померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори О.Є. Бойченко та зареєстровано в реєстрі за №3-1384. Земельна ділянка площею 0,0561 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5110137600:67:042:0001 належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №295275, виданого 30.06.2005 року на підставі рішення Одеської міської ради від 28.01.2005 року №3676-IV. А.с.10-15. 17 березня 2021 року Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одесі була відкрита спадкова справа № 190/2021 відносно майна померлого [PERSON] , якій помер [INFO] , на підставі заяви кредитора спадкодавця АТ «Ідея Банк», спадкова справа №190/2021 (а.с.76-135). 27 серпня 2021р. [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу л.с. 86. З матеріалів спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, подавши до нотаріальної контори нотаріально посвідчені заяви - [PERSON] відмовилася від спадщини, написавши про це заяву, яка була посвідчена 26 лютого 2021 року; [PERSON] , який є сином спадкодавця, відмовився від спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , написавши про це заяву, яка була посвідчена 26 лютого 2021 року та [PERSON] , якій є сином спадкодавця, відмовився від спадщини, на користь позивачки [PERSON] , подавши про це нотаріально посвідчену заяву, яка була посвідчена 3 березня 2021 року (а.с. 88,89,91). Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно до ч. 2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну Позивачка [PERSON] , займалася похованням [PERSON] , що підтверджується Договором-замовленням від 17.02.2021 року, Договором-замовленням на організацію та проведення поховання від 16 лютого 2021 рокуза №064368 та Довідкою на одержання та підховання праху за №1350 (.а.с.17-19). Оригінали документів на спадкове майно [PERSON] знаходяться у заявниці. Позивачка [PERSON] за час проживання з померлим отримувала листи і посилки на своє ім`я за адресою : [ADDRESS] . (а.с.61-63). На спільних фото [PERSON] та [PERSON] зображені як одна сім`я. З копії Декларація про вибір лікаря, якій надає первинну медичну допомогу, яка була укладена [PERSON] 03 травня 2019 року, вбачається, що в п. 1.11 зазначена адреса постійного місця проживання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] та в пункті 1.12.1 зазначена довірена особа для повідомлення в разі настання екстренного випадку - [PERSON] та зазначений його номер телефону (арк.спр._64-65). З письмових пояснень, осіб які були заявлені як свідки, вбачається що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали як сім`я, вели разом господарство, обробляли город, спільно відвідували дітей позивачки, разом ходили в гості на дні народження, між ними були дуже добрі стосунки (а.с141-147). Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 4 СК України кожна особа має право на проживання в сім`ї та на повагу до свого сімейного життя. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану ,ч. 1 ст. 21 СК України). Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Таким чином, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною, визначеною законом підставою для виникнення у них прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Факт, про встановлення якого просить позивачка, має для неї юридичне значення, оскільки без цього вона не може оформити свідоцтво про право на спадщину щодо майна [PERSON] , у зв`язку з чим приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіна Т.О. роз`яснила їй необхідність звернення до суду із вказаною заявою. Згідно до ст. 55 Конституцій України права і свободи громадянина захищаються судом. Статтею 16 ЦК України закріплено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Отже, із наданих доказів судом встановлено, що позивачка [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] по день його смерті, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved