Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

У серпня 2024 року представник позивача Голікова О.В. в інтересах Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулась чрез систему «Електронний суд» з цим позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 51841,90 грн. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. 05.07.2023 між Банком та Відповідачем шляхом подання Заяви-Договору №2021/І_С/223-007222 (Договір карткового рахунку) укладено договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» № 2021/ОВР/223-002851. Відповідно до умов укладеного Договору, Банк відкрив Клієнту картковий рахунок та субрахунок за програмою кредитування «ЕКО кредитка», на якому встановлено орієнтовна сума кредиту 10000,00 грн, можлива сума кредиту - 300000,00 грн; відсоткова ставка 43,00% річних, відсоткова ставка на прострочену заборгованість - 43 %; пільговий період - 70 днів; процентна ставка на пільговий період - 0,000001% річних, комісію за видачу кредиту -2,99%, строк кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації відповідно до умов правил. Банк взяті на себе зобов`язання за Договором виконав: видав Клієнту платіжну картку, відкрив рахунок/субрахунок, надав Клієнту кредитні кошти у встановленому Договором ліміті. Відповідач, в свою чергу, зобов`язання за Договором належним чином не виконує, систематично порушує умови Договору. Таким чином станом на 06.08.2024 за Відповідачем утворилася кредитна заборгованість в сумі 51841,90 грн, яка складається з поточної заборгованості по кредиту в сумі 21259,78 грн, простроченої заборгованості по кредиту в сумі 16535,64 грн; простроченої заборгованості по процентах в сумі 13076,32 грн та поточної заборгованості по процентах в сумі 971,16 грн. Враховуючи, що відповідачем у добровільному порядку не вчиняються дії спрямовані на повернення кредитних коштів та процентів за Договором, з метою захисту права й охоронюваних законом інтересів Банку, змушені звернутися до суду із даною заявою. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. Відзив на позов не надходив. Процесуальні дії, заяви та клопотання. Справа надійшла до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області 28.08.2024. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2024, справу передано судді Верніку В.М. (а.с. 72). 24.09.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних у справі матеріалів. Як вбачається з довідок про доставку електронного документу (а.с.81) представнику позивача 26.09.2024 було доставлено до його електронного кабінету вказану ухвалу про відкриття провадження у справі від 24.09.2024 . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у вставленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч.4 ст.6 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території» за зверненням громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території або переселилися з неї, за місцем їх перебування оформляються і видаються органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, довідки, що підтверджують місце їх перебування. Такі довідки видаються громадянам у день звернення на підставі паспорта громадянина України чи іншого документа, до якого згідно із Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" вносяться відомості про реєстрацію місця проживання, та письмової заяви, в якій зазначається адреса, за якою громадянину може бути вручена офіційна кореспонденція. При цьому відомості (відмітка) про місце перебування такої особи не вносяться до її паспорта. Зразок та порядок видачі довідки, що підтверджує місце перебування, зразок письмової заяви, яка подається громадянином для одержання довідки, затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», передбачений порядок, що регулює механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. З системного аналізу вказаних норм вбачається, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування внутрішньо переміщеної особи може бути у тому числі місце реєстрації, яке підтверджується довідкою, виданою у встановленому законом порядку. Таким чином, відповідач, яка є особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку за місцем свого перебування в м. Жмеринці, має право відповідно до зазначених вище вимог закону за зареєстрованою адресою отримувати судові повістки, копії документів, брати участь у судових засіданнях та інше, тобто реалізовувати принцип безперешкодного доступу до правосуддя, який визнається міжнародним співтовариством як фундаментальний згідно з Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (п. 1 ст. 6) та Міжнародним пактом про громадянські і політичні права (п. 1 ст. 14). Відповідачу [PERSON] за адресою місця його проживання як внутрішньо переміщеної особи, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.15 на звороті), надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, однак 07.10.2024 на адресу суду повернувся конверт з довідкою про причини повернення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», повідомлення № 0600290909071 (а.с.83-84). Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 09.04.2025 № 102 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку із звільненням з посади судді [PERSON] та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи, справу передано судді Заярному А.М. Ухвалою суду від 21.04.2025 суддею Заярним А.М. прийнято до свого провадження дану справу. Продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд справи призначено 10.07.2025 о 10:00. Ухвала про прийняття до розгляду справи було надіслано відповідачу рекомендованим листом за адресою місця його проживання як внутрішньо переміщеної особи, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, 12.05.2025 на адресу суду повернувся конверт з довідкою про причини повернення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» № повідомлення 00610249203524 (а.с.91). Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку - суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи згідно з положеннями частин 7 та 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, і судом вжиті всі передбачені законом заходи для можливості реалізації ним права судового захисту своїх прав і свобод з метою дотримання принципу рівності усіх перед законом. У визначений судом строк сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. З огляду на вищезазначене суд, на підставі частини п`ятої статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ. 05.07.2023 [PERSON] підписав заяву-договір (Договір карткового рахунку). В заяві-договорі зазначено, що ця Заява-Договір разом з Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками АТ «Укргазбанк» (далі Правила), Тарифним планом, умовами банківських Продуктів/Пакетів (що всі розміщені на Сайті Банку), є договором комплексного банківського обслуговування (а.с. 17-20). Відповідно до п. 2.2. Договору Банк на підставі Договору надає Клієнту послуги щодо: зокрема, надання кредиту шляхом встановлення ліміту овердрафту відповідно до Програми кредитування, вказаній у розділі 4 Договору. Підписавши вказану вище Заяву-Договір відповідач приєднався до Договору №2021/І_С/223-007222, згідно з умовами якого банк відкрив Клієнту картковий рахунок та субрахунок за програмою кредитування «ЕКО кредитка», на якому встановлено орієнтовна сума кредиту 10000,00 грн., можлива сума кредиту - 300 000,00 грн.; відсоткова ставка 43,00% річних, відсоткова ставка на прострочену заборгованість - 43 %; пільговий період - 70 днів; процентна ставка на пільговий період - 0,000001% річних, комісію за видачу кредиту -2,99%, строк кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації відповідно до умов правил. Відповідно до п. 3.1. Договору Сторони підтверджують досягнення згоди щодо всіх істотних умов Договору, що передбачені чинним законодавством України для договорів банківського рахунку фізичної особи, операції за якими, в тому числі, можуть здійснюватися з використання електронних платіжних засобів, та для кредитних договорів. У зв`язку з неналежним виконання відповідачем зобов`язань за вищезазначеним договором станом на 06.08.2024 утворилась заборгованість за договором, що становить 51841,90 грн, яка складається з поточної заборгованості по кредиту в сумі 21259,78 грн, простроченої заборгованості по кредиту в сумі 16535,64 грн; простроченої заборгованості по процентах в сумі 13076,32 грн та поточної заборгованості по процентах в сумі 971,16 грн (а.с.71). Як вбачається з копії виписки по особовому рахунку відповідач [PERSON] активно користувався кредитними коштами (а.с.64-67). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. МОТИВИ СУДУ. НОРМИ ПРАВА, ЗАСТОСОВАНІ СУДОМ. Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як визначено ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як визначено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживчий кредит» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК). Так, матеріалами справи доведений факт отримання відповідачем кредитного ліміту на картковий рахунок, а також порушення ним умов договору щодо повернення кредиту. Тому звернення банку до суду за захистом своїх інтересів є підставним. Також відповідач не оспорював розрахунок заборгованості, заявлений позивачем. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, адже відповідач своїх кредитних зобов`язань у строки визначені законом та договором не виконує, на час звернення позивача до суду допустив прострочену заборгованість. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача, понесені ним при подачі позовної заяви до суду (а.с.5) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved