Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ "Укр Кредит Фінанс" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. \~ \~ \~ \~Короткий виклад позовних вимог \~ \~ \~ \~Позов мотивований тим, що між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та відповідачем укладено договір за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, які зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ними. У порушення умов договору, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та допустив заборгованість в загальному розмірі 26 639,25 грн, проте кредитодавець просить суд стягнути з позичальника заборгованість у розмірі 23 809,25, з яких: 5000 грн - основний борг, 21 240,00 - залишок відсотків, 399, 25 - залишок комісій. Рух справи та процесуальні дії Ухвалою суду від 11.06.2025 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Позиція сторін Представник позивача долучив до позовної заяви клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву не подав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом 26.12.2023 між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та відповідачем в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1321-7746 продукту "НА ВСЕ" (далі - Договір) за умовами якого відповідач отримав у кредит грошові кошти у розмірі 5000 грн строком 300 днів, тобто до 20.10.2024 року з стандартною процентною ставкою 1,50% на добу, тип процентної ставки - фіксована (п.п. 4.3 Договору). Кредит надається клієнту в безготівковій формі на банківський рахунок позичальника (п. 4.2 Договору). Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всиї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1.50% (одна ціла, п`ятдесят сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користувания Кредитом за Зниженою ставкою) (п.4.6 Договору). На виконання умов Договору ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", за посередництвом АТ КБ "ПРИВАТБАНК", перераховано на реквізити платіжної банківської картки, вказаної відповідачем у Розділі 12 Договору (Реквізити та підписи сторін), грошові кошти у розмірі 5000 грн . Згідно наданої позивачем виписки заборгованість відповідача за Договором становить 26 639,25 грн, з яких: 5000 грн - основний борг, 21 240,00 - залишок відсотків, 399, 25 - залишок комісій. Позиція суду Щодо укладення Договору та перерахування грошових коштів Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ст. 639 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України або ГК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Приймаючи до уваги те, що Договір містить одноразовий ідентифікатор відповідача (позичальника), а також аналог власноручного підпису кредитодавця, тобто підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", а також те, що кредитодавцем перераховано на реквізити вказаної відповідачем платіжної банківської картки грошові кошти в обумовленому Договором розмірі, суд відхиляє доводи представника відповідача про неукладення Договору, неотримання відповідачем грошових коштів за даним договором, та доходить висновку, що даний Договір є укладеним та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Щодо розміру заборгованості Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом з досліджених доказів, відповідач не повернув кредит у розмірі 5000 грн, не сплатив проценти за користування кредитом, і за період з 26.12.2023 до 23.05.2025 допустив також заборгованіст по процентам - 21240 грн та комісії- 399,25. грн. Приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що нарахування процентів після прострочення виконання зобов`язання відповідає умовам п. 4.6 Договору, з урахуванням заявлених позивачем позовних вимог, суд доходить висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 23 809,25 грн, з яких: за тілом кредиту - 5000 грн, за процентами - 18 809,25 грн. Розподіл судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved