Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № 332511321 від 11.02.2020 у розмірі 39866,04 грн, з яких: 22425,72 грн - заборгованість за кредитом, а також 17440,32 грн - заборгованість за несплаченими відсоткам за користування кредитом. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 11.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісний кредитор) та [PERSON] (боржник) укладено кредитний договір №332511321 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Позивач набув право вимоги стягнення заборгованості за цим кредитним договором в результаті неодноразового відступлення кредиторами свого права вимоги до боржника. Зокрема, 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначених у відповідних реєстрах. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором. В подальшому, 02.12.2024 між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та позивачем було укладено договір факторингу № 02/12/24-У. Відповідно до реєстру боржників до зазначеного договору факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги до Ботвинка в сумі 39866,04 грн, з яких: 22425,72 грн - заборгованість за кредитом, а також 17440,32 грн - заборгованість за несплаченими відсоткам за користування кредитом. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором № 332511321 від 11.02.2020 не погашена. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. Ухвалою від 10.01.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Зі змісту позовної заяви вбачається, що у разі неявки в судове засідання відповідача, представник позивача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.8\~ст.128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч.3\~ст. 131 ЦПК України\~про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 16.07.2025 проведено заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши подані докази, дійшов наступних висновків. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, 11.02.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 332511321, відповідно до п.1.1 якого товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит на суму 26130,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов договору. Кредит надається строком на 126 днів (п. 1.2 Договору). Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, що має таку саму силу як власноручний підпис (п. 4.1 Договору). Відповідно до п.1.4. Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється 322,08 відсотків річних від суми кредиту за весь час користування ним., починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку, на який видавався кредит. З копії платіжного доручення від 11.02.2020, вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок відповідача грошові кошти в сумі 26130,00 грн. У графі «призначення платежу» вказано про перерахування коштів за договором №332511321 від 11.02.2020, [PERSON] , для зарахування на платіжну карту № [NUMBER] . Факт переказу коштів на рахунок відповідача також підтверджується довідкою №11/2024, сформованою АТ КБ «Приватбанк» . Відповідно до довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором): одноразовий ідентифікатор: 5R54TTC6, ідентифікатор відправлено позичальнику: 11.02.2020 14:11:52, ідентифікатор введено позичальником/відправлено товариством: 11.02.2020 14:12:10. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вище встановленими обставинами справи підтверджується факт укладення між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] кредитного договору № 332511321 від 11.02.2020, а також перерахування кредиту в сумі 26130,00 грн на користь позичальника. Також, як вбачається з матеріалів справи, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01. Згідно із п.2.1 укладеного договору, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Згідно п.п. 1.3. договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. 28.11.2019 ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" уклали додаткову угоду № 19 до договору № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти п. 8.2 договору в наступній редакції: "строк дії цього договору починає перебіг у момент, визначений у п. 8.1. цього договору та закінчується 31.12.2020, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором". 31.12.2020 ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" уклали додаткову угоду № 26 до договору № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, зокрема п. 8.2 у такій: "строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. цього договору та закінчується 31.12.2021, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором". Додатковою угодою №27 від 31.12.2021 строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31.12.2022. Укладанням додаткової угоди №31 від 31.12.2022 та додаткової угоди №32 від 31.12.2023 строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31.12.2024. Згідно з реєстром прав вимоги № 95 від 25.08.2020 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" передало ТОВ "Таліон плюс" право грошової вимоги за кредитним договором № 332511321 від 11.02.2020, загальна заборгованість якого складає 39866,04 грн, з яких: 22425,72 грн - заборгованість за кредитом, а також 17440,32 грн - заборгованість за несплаченими відсоткам за користування кредитом. 05.08.2020 ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" (фактор) та ТОВ "Таліон плюс" (клієнт) уклали договір № 05/0820-01, відповідно до пункту 2.1. якого клієнт зобов`язується відступити права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. У пункті 2.2. договору № 05/0820-01 ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" (фактор) та ТОВ "Таліон плюс" (клієнт) узгодили, що сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення прав вимоги за цим договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. 03.08.2021 ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Таліон плюс" уклали додаткову угоду № 2 до договору № 05/0820-01 від 05.08.2020, відповідно до якої сторони домовились продовжити строк дії договору до 31.12.2022 включно. Додатковою угодою №3 від 30.12.2022 строк дії договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 продовжено до 30.12.2020. Згідно з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 ТОВ "Таліон плюс" передало ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" право грошової вимоги за кредитним договором за кредитним договором № 332511321 від 11.02.2020, загальна заборгованість якого складає 39866,04 грн, з яких: 22425,72 грн - заборгованість за кредитом, а також 17440,32 грн - заборгованість за несплаченими відсоткам за користування кредитом. 02.12.2024 ТОВ "Юніт Капітал" (фактор) та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" (клієнт) уклали договір № 02/12/24-У, відповідно до пункту 1.1. якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс". Згідно з реєстром боржників до договору № 02/12/24-У від 02.12.2024 ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" передало ТОВ "Юніт Капітал" право грошової вимоги за кредитним договором № 332511321 від 11.02.2020, загальна заборгованість якого складає 39866,04 грн, з яких заборгованість по основному боргу 22425,72 грн, заборгованість по відсоткам 17440,32 грн. Відповідно до надано розрахунку заборгованості за договором № 332511321 заборгованість [PERSON] станом на 07.12.2023 становить 39866,04 грн, з яких: 22425,72 грн заборгованість за тілом кредиту; 17440,32 грн заборгованість за процентами. Як регламентовано ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження (ст.1080 ЦК України). За сформованою позицією Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору факторингу (глава 73 ЦК України). Оскільки сторонами договорів дотримані умови зазначених договорів факторингу, що встановлюють порядок та процедуру відступлення права вимоги за договором, суд дійшов висновку, що позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 332511321 від 11.02.2020. Положеннями ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення кредиту, а тому вимога щодо стягнення простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 22425,72 грн підлягає задоволенню. З розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування відсотків здійснене в межах строку кредиту, визначеного кредитним договором № 332511321 від 11.02.2020. Суд зауважує, що зважаючи на вимоги статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували поданий позивачем розрахунок заборгованості за вищевказаним договором, а тому суд не має підстав піддавати його сумніву. Відтак, вимоги в частині стягнення 17440,32 грн заборгованості за несплаченими відсоткам за користування кредитом підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК України). На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду надано: копію договору про надання правничої допомоги №03/12/2024-01 від 03.12.2024, копію додаткової угоди №12 від 03.12.2024 до договору № 03/12/2024-01 договору про надання правничої допомоги від 03.12.2024, та акт про підтвердження факту надання правничої допомоги від 03.12.2024, за змістом якого вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 6000,00 грн. Суд вважає, що загальний розмір витрат на правову допомогу в сумі 6000,00 грн підтверджений належними та допустимими доказами, а тому підлягає стягненню з відповідача. З відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений судовий збір відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved