Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява в якій позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача 40 300,00 грн. безпідставно набутих коштів, що були отримані відповідачем в якості відшкодування вартості проживання під час відрядження. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач працюючи на посаді інженера у виробничому підрозділі локомотивне депо Жмеринка регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» перебував у відрядженні з 29 червня по 02 липня 2021, з 05 по 09 липня 2021, з 18 по 25 жовтня 2021, з 22 по 26 листопада 2021, з 14 по 24 грудня 2021 у місті Києві. Для підтвердження своїх витрат на проживання під час відрядження відповідач надав, зокрема, посвідчення про відрядження № № 476, 498, 761, 846, 898; авансові звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 05.07.2021, від 12.07.2021, від 26.10.2021, від 29.11.2021, від 24.12.2021; квитанції Фізичної особи підприємця - [PERSON] до прибуткового ордера від 29.06.2021 №2875753, від 06.07.2021 від 06.07.2021 №2875767, від 18.10.2021 №45676, від 22.11.2021 №50939, від 14.12.2021 №50668;рахунки-фактури ФОП [PERSON] від 29.06.2021 №2875753, від 06.07.2021 №2875767, від 18.10.2021 №45676, від 22.11.2021 №50939, від 14.12.2021 №50668;копії Договорів найму квартир з ФОП [PERSON] ;копії реєстраційних документів ФОП [PERSON] 23.07.2021 року, 01.11.2021 року, 07.12.2021 року та 04.01.2022 року позивач відшкодував відповідачу витрати на проживання під час його відрядження в сумі 40 300,00 грн. Північним офісом Державної аудиторської служби України було проведено перевірку фінансово-господарської діяльності позивача та було встановлено, що ФОП [PERSON] не виконав власні зобов`язання та не надав послуги з проживання відповідно до умов договорів укладених з працівниками локомотивного депо, що підтверджується копією акту від 29.01.2024 №05-21/6. На підставі зазначеного акту позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів від 26.07.2024 №604, однак ця вимога відповідачем була проігнорована. Оскільки відповідач не повертає безпідставно набуті кошти, на підставі положень ст. 1212 ЦК України позивач звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.01.2025 було відкрито провадження в цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До суду надійшли пояснення третьої особи - Північний офіс Державної аудиторської служби України в яких зазначено, що враховуючи положення викладені у позовній заяві, на думку третьої особи, позовні вимоги є обґрунтованими, такими, що відповідають вимогам закону та підлягають задоволенню. Крім цього, у вказаних поясненнях третьої особи було зазначено, що ревізією фінансово-господарської діяльності позивача встановлено, що в порушення ч. 1 ст. 810 ЦПК України, ст.ст. 173 та 180 ГК України внаслідок сплати регіональною філією «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» послуг з проживання, які фактично не надавались ФОП [PERSON] шляхом відшкодування таких витрат відрядженим працівникам, АТ «Укрзалізниця» втрачено фінансові ресурси на суму 2 241 410,00 грн., в тому числі щодо послуг з проживання [PERSON] . На адресу суду надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України. В цьому клопотанні відповідач зазначив,що станом на день розгляду справи перебуває на військовій службі в Збройних Силах України та вже тривалий час виконує обов`язок у зоні бойових дій. Ухвалою від 12.05.2025 суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача з причин ненадання до суду належних документів, що дають суду можливість вирішити питання про зупинення провадження у справі в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, звернувся із заявою про слухання справи в його відсутність. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату,час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків,визначених цією статтею. На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, вислухавши представника позивача, врахувавши процесуальні заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідач займаючи посаду інженера виробничого підрозділу локомотивне депо Жмеринка регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» перебував у відрядженні з 29 червня по 02 липня 2021, з 05 по 09 липня 2021, з 18 по 25 жовтня 2021, з 22 по 26 листопада 2021, з 14 по 24 грудня 2021 у місті Києві, що також підтверджується копіями посвідчень про відрядження. На підставі Звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 05.07.2021, від 12.07.2021, від 26.10.2021, від 29.11.2021, від 24.12.2021 та документів виданих ФОП [PERSON] , а саме: квитанцій до прибуткового ордера від 29.06.2021 №2875753, від 06.07.2021 від 06.07.2021 №2875767, від 18.10.2021 №45676, від 22.11.2021 №50939, від 14.12.21 №50668; рахунків-фактури від 29.06.2021 №2875753, від 06.07.2021 №2875767, від 18.10.2021 №45676, від 22.11.2021 №50939, від 14.12.2021 №50668; копій Договорів найму квартир, за період відрядження позивач відшкодував відповідачу витрати на проживання в сумі 40 300,00 грн. Державна аудиторська служба України в період з 08.01.2024по 29.01.2024 проводила перевірку окремих питань фінансово-господарської діяльності АТ «Укрзалізниця» за період з 01.07.2020 по30.06.2023, що підтверджується витягом з Акту від 29.01.2024 №05-21/6. Як зазначено в Акті, отримано пояснення від ФОП [PERSON] про неможливість надання документів що підтверджують факту надання послуг проживання відрядженим особам «… у зв`язку звідсутністю в моїй власності чи оренді нерухомого майна та відповідно документів про право власності чи оренди на нього, та повідомляю, що послуги за договорами не надавались, діяльність не здійснювалась, документи на проживання в зазначених квартирах надавались людям для оформлення авансових звітів про відрядження за певну плату». Таким чином ревізією встановлено відсутність надання ФОП[PERSON] послуг з проживання, не підтверджено час та місце надання послуг, не підтверджено наявність матеріальних (майнових)ресурсів та умов, необхідних для надання послуг, тобто невстановлена товарність операцій щодо надання ФОП [PERSON] послуг з проживання відрядженим працівникам. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів,що дійсно ФОП [PERSON] надавав в оренду приміщення для проживання відповідача в м.Києві під час відрядження.Крім того, відповідач не надав суду доказів, що він в зазначений проміжок часу орендував квартиру в інших осіб, як і не вказав адресу за якою він проживав. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого)без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно),зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте,згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна,б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносини у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою,передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження)майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України, тому суд вважає, що оскільки відповідач під час відрядження не використовував для проживання нерухоме майно, яке міг надати в оренду ФОП [PERSON] , відпали правові підстави для набуття [PERSON] грошових коштів в розмірі 43300,00 грн., отриманих як компенсація за винаймання житла для проживання під час відрядження. Крім того, на підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved