Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ у натурі частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на окреме домоволодіння. У позовній заяві позивачі зазначили, що їм, кожному, належить по 1/5 частині будинку [ADDRESS] . Відповідачам належить 3/5 частини зазначеного будинку. Частини будинку є самостійними ізольованими , обладнаними окремими виходами, мають окремі комунікації. Між сторонами виникають спори про порядок користування і володіння будинком. Тому просять виділити в натурі та визнати за ними право власності на 2/5 частини із житлового будинку [ADDRESS] , як окремий об`єкт нерухомого майна, із господарчими будівлями та спорудами, припинивши їх право спільної часткової власності на зазначений будинок. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 31.03.2025 позов було прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у справів порядку спрощеного позовного провадження. Також до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про виділ у натурі частки із нерухомого майна, що єу спільній частковій власності та визнання права власності на окремий житловий будинок. В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивачі посилаються на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, та згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 185/7816/21 від 28.03.2022 року їм належить 3/5 частини житлового будинку [ADDRESS] , а саме: позивачу [PERSON] згідно рішення суду належить 3/10 частини житлового будинку, та згідно свідоцтва про право на спадщину - 3/20 частини житлового будинку; позивачу [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину належить 3/40 частини житлового будинку, та позивачу [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину 3/40 частини. Відповідачам по зустрічному позову належить 2/5 частини житлового будинку. Спiрне майно складається з лiт. А1 будинок, лiт. а3 прибудова, лiт. В1 літня кухня, літ. пдВ1 підвал, лiт. Д1 гараж, літ. М1 літній душ, літ. У1 вбиральня, 2 свердловина, 3 вигрібна яма, 6 хвіртка, ворота, 8 паркан. Між сторонами виникають спори про порядок користування і володіння будинком. Угоди про спосіб виділення наших часток із загального майна не досягнуто, що перешкоджає їм в повній мірі здійснювати свої права. Тому просять виділити в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна 3/5 частин із житлового будинку [ADDRESS] з господарчими будівлями та спорудами, наступні приміщення: 2-1 передня 2,7 кв.м., 2-2 кухня 8,3 кв.м., 2-3 санвузол 7,3 кв.м., 2-4 коридор 8,4 кв.м., 2-5 житлова 13,3 кв.м., 2-6 житлова 9,3 кв.м., 2-7 житлова 6,4 кв.м., 2-8 житлова 10,4 кв.м., а3 прибудова, В1 літня кухня, пдВ1. підвал, Д1 гараж, М1 літній душ, У1 вбиральня, 2 свердловина, 3 вигрібна яма, 6 хвіртка, ворота, 8 паркан, припинивши їх право спільної часткової власності на домоволодіння. Визнати право спільної часткової власності за [PERSON] в розмірі 6/10 частин, за [PERSON] в розмірі 2/10 частки, за [PERSON] в розмірі 2/10 частки на житловий будинок [ADDRESS] з господарчими будівлями та спорудами, у складі: житловий будинок літ. «А-1» наступні приміщення: 2-1 передня 2,7 кв.м., 2-2 кухня 8,3 кв.м., 2-3 санвузол 7,3 кв.м., 2-4 коридор 8,4 кв.м., 2-5 житлова 13,3 кв.м., 2-6 житлова 9,3 кв.м., 2-7 житлова 6,4 кв.м., 2-8 житлова 10,4 кв.м., а3 прибудова, В1 літня кухня, пдВ1. підвал, Д1 гараж, М1 літній душ, У1 вбиральня, 2 свердловина, 3 вигрібна яма, 6 хвіртка, ворота, 8 паркан. Ухвалою суду від 19.06.2025 було прийнято зустрічний позов\~[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про виділ у натурі частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на окремий житловий будинок до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] ,\~ [PERSON] звернулися до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ у натурі частини із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на окреме домовлодіння. Суд перейшов від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання по справі. У підготовче судове засідання сторони у справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачів за первісним позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідачів за первісним позовом (позивачів за зустрічним позовом) подав заяву про розгляд справи за його відсутності, первісний позов визнав, на задоволенні зустрічного позову наполягав. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.\~\~\~Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що вимоги позивачів за первісним позовом підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] належить 1/5 частина житлового будинку [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом , посвідченого 28.11.2013 року державним нотаріусом Першої павлоградської нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А. \~ \~ \~ \~Позивачу за первісним позовом [PERSON] належить 1/5 частина житлового будинку [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 13.11.2023 року державним нотаріусом Другої павлоградської нотаріальної контори Дніпропетровської області Дутчак Ю.С. Власниками іншої 3/5 частини будинку є: [PERSON] , якій належить 3/10 частини житлового будинку, згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2022 року, та 3/20 частини житлового будинку згідно свідоцтва про право на спадщину; [PERSON] , якій належить 3/40 частини житлового будинку згідно свідоцтва про право на спадщину; [PERSON] , якій належить 3/40 частини житлового будинку згідно свідоцтва про право на спадщину. З вищенаведених правовстановлюючих документів вбачається, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] належить позивачам на праві спільної часткової власності. Згідно із ч.1 ст.356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За правилами частин 1, 2, 3 статті 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до вимог ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на видiл в натурi частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частина 3, 4 статті 364 ЦК України передбачає, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно з вимогами ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно із ч.2 ст.3 та п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності. За правилами п.56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015р. №1127, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються, зокрема, договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду. Оскільки на сьогоднішній день між сторонами неможливо укласти ні договір про поділ спільного майна, ні договір про виділ у натурі частки із спільного майна щодо житлового будинку [ADDRESS] , то права позивачів підлягають захисту в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Outcome: approved