Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

представник позивача [PERSON] - адвокат Савченко Т. І. звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області з позовною заявою до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) сіножаті в порядку спадкування за законом. На обґрунтування позову зазначила, що позивач є спадкоємцем за законом майна покійної [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті останньої відкрилася спадщина на її спадкове майно. Приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області було відкрито спадкову справу до майна [PERSON] 05.10.2015 Хорольською нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на земельну ділянку площею 2,8500 га з кадастровим номером 5324886200:00:015:0026, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлій на підставі Державного акта про право приватної власності на землю серія IV-ПЛ № 039181. Відповідно до ''Технічної документації з паювання земель, переданих у колективну власність КСП ім. Калініна Хорольського району Полтавської області'' на території Трубайцівської сільської ради паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя - рілля та сіножаті, позивач звернувся до Хорольської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) сіножаті. Оскільки, у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності на земельну частку (паї) сіножаті, нотаріус відмовив останній у видачі свідоцтва про право на цю спадщину, у зв`язку із чим рекомендував звернутися до суду. У позовній заяві позивач просила визнати за нею право на земельну ділянку (пай) сіножаті площею 0,35 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (колишньої Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області) та належала покійній [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю, серії IV- ПЛ № 039181. Ухвалою судді від 13.03.2025 у справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, належно повідомлена про місце, дату та час слухання справи. Представник позивача адвокат Савченко Т. І, у судовому засіданні викладені в позовній заяві вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Представник відповідача Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області у судове засідання не з`явився, належно повідомлений про час та місце його проведення, у встановлений строк надіслав до суду відзив на позов, у якому не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З наданих до суду доказів встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , виданого виконкомом Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області ( а. с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно. 05.10.2015 приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Щербині Я. В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Оскільки відповідно до ''Технічної документації з паювання земель, переданих у колективну власність КСП ім. Калініна Хорольського району Полтавської області'' на території Трубайцівської сільської ради, паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя - рілля та сіножаті, позивач звернулась до приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Горбаня В. В. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) сіножаті. Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Горбаня В. В., оскільки у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності на земельну частку (пай) сіножаті, нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Позивачеві рекомендовано звернутися до суду (а. с. 11). Згідно із повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 21.05.2024 16.0.163-2075/15-24 зазначено, що згідно з реєстром других примірників державних актів на право приватної власності на землю, книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю станом на 01.01.2013, за [PERSON] не обліковується державний акт на право приватної власності на землю серії ІУ-ПЛ №039181 загальною площею 3.08 га (ріллі та кормових угідь) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по Трубайцівській сільській раді колишнього Хорольського району Полтавської області. Уточнений розмір земельної ділянки (паю) сіножатей, затверджений розпорядженням Хорольської районної державної адміністрації № 55 від 20.05.2017 становить - 0,35 га, уточнена вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2025 з урахуванням коефіцієнтів індексації становить 5146,78 грн( а. с.12) Відповідно до\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із частиною першою статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1219 Цивільного кодексу України передбачено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Статтями 1268, 1269 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Ятрідіс проти Греції» зазначив, що володіння майном повинно бути законним. З листа Міністерства юстиції від 21.02.2005 за № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника(спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України ''Про судову практику у справах про спадкування'' від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, згідно зі статтею 1261 Цивільного кодексу України позивач є спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , тому має право на її спадкове майно в порядку спадкування за законом. [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 2.85000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по Трубайцівській сільській раді колишнього Хорольського району Полтавської області на підставі Державного акта на право власності на землю. Незважаючи на те, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме на земельну ділянку (пай) сіножаті площею 00,35 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (колишньої Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області) та належала покійній [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ПЛ № 039181, за позивачем, як спадкоємцем останньої, має бути визнано право на земельну частку (пай) сіножаті в порядку спадкування за законом. З огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у позасудовому порядку, враховуючи незаперечення відповідачем у задоволенні вимог позивача, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення. Питання про стягнення судових витрат судом не вирішувалось, оскільки така вимога не ставилась позивачем.

Outcome: approved