Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Позивачзвернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки, але не більше 50% від прожиткового мінімуму, від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і протягом усього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею. В обґрунтування позову вказувала, що у них з відповідачем народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської ласті від 01.10.2008 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття. [INFO] дитина досягла повноліття та стягнення аліментів припинено. В теперішній час повнолітня донька сторін [PERSON] проживає з позивачкою, на час звернення позивачки до суду є повнолітньою та потребує постійного стороннього нагляду, оскільки з народження страждає на хронічний психічно-неврологічний розлад та є інвалідом з дитинства їй встановлено першу «А» групу інвалідності з дитинства з 03.08.202 групи «А». Вона є непрацездатною та потребує постійного нагляду та догляду. Вона не може усвідомлювати значення свої дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду так і постійної сторонньої допомоги та контролю, з народження перебуває на обліку у лікаря невролога-психіатра. Через інвалідність доньки, яка потребує постійного стороннього нагляду, позивачка позбавлена можливості самостійно заробляти кошти для її повноцінного утримання та забезпечення. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, повідомив, що після того, як доньці виповниться 18 років він допомагати їм не буде, тим самим ставить позивача у тяжке матеріальне становище, пов`язане з утриманням доньки інваліда, у зв`язку із чим позивач змушена звернутися до суду із відповідним позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, вислухавши думку присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 14). Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської ласті від 01.10.2008 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття. [INFO] дитина досягла повноліття та стягнення аліментів припинено, про що вказувала позивач в позовній заяві та не заперечував відповідач в судовому засіданні. В теперішній час повнолітня [PERSON] проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області №87 від 28.04.2025 (а.с.23). Відповідно до копії Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 125/25/1079/В від 20.06.2025 [PERSON] , [INFO] встановлено І-А групу інвалідності безстроково, із зазначенням причини інвалідності як «інвалідність з дитинства», якою також протипоказані всі види праці в звичайних умовах виробництва, з потребою постійного стороннього нагляду (а.с. 73-76). Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання повнолітньої непрацездатної доньки не надає. Вказану обставину відповідач в судовому засіданні не заперечив. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до ст.ст.198, 200 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. При цьому суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на свою повнолітню непрацездатну доньку в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), відповідачем до суду не надано. Тому суд, беручи до уваги обставини справи, стан здоров`я повнолітньої непрацездатної доньки сторін, неможливість позивача працювати у зв`язку з необхідністю здійснення постійного стороннього догляду за донькою, не доведення відповідачем перед судом неможливості сплати аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки, або наявності інших обставин, що могли вплинути на розмір аліментів, суд вважає, що відповідач зобов`язаний та має можливість надавати допомогу на утримання своєї повнолітньої непрацездатної доньки саме у такому розмірі. На підставі вище викладено та беручи до уваги обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) на утримання повнолітньої непрацездатної доньки, яка має І-А групу інвалідності, потребує постійного стороннього нагляду, в примусовому порядку з дня пред`явлення позову до суду та безстроково, оскільки інвалідність [PERSON] встановлена безстроково. При цьому суд не визначає мінімальний розмір аліментів 50 % прожиткового віку для дитини відповідного віку, оскільки положення ч. 2 ст. 182 СК України стосуються аліментів на дитину, а повнолітня [PERSON] є непрацездатною донькою відповідача, та не є дитиною в розумінні положень СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved