Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Стислий виклад позиції. 26\~березня 2025\~АТ «ПЕРШИЙ\~УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ\~БАНК» звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитними договорами.\~Вимоги мотивовані\~тим,\~що між\~АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ\~«ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ\~МІЖНАРОДНИЙ БАНК»\~та [PERSON] \~укладено кредитний\~договір №\~26251019805083\~(надалі\~-\~кредитний договір),\~на підставі\~якого видано\~кредитну картку\~з кредитним\~лімітом в\~сумі 1000\~грн.,\~який пізніше\~було збільшено\~до 31713.80\~грн.\~Відповідно до\~умов кредитного\~договору,\~укладених між\~позивачем та\~відповідачем,\~сторони погодили,\~що позичальник\~зобов`язується\~сплачувати проценти.\~Ці умови\~були узгоджені\~позичальником шляхом\~підписання відповідних\~документів.\~Підписавши вказану\~пропозицію позичальник\~беззастережно підтвердив,\~що приймає\~Публічну пропозицію\~АТ «ПУМБ»\~на укладення\~договору. Позивачем належним чином виконано умови кредитних договорів, в той час як відповідач отримані грошові кошти в передбачені строки не повернула. Заборгованість [PERSON] станом на 10.01.2025 складає: 48 109.38 грн., з яких: 31 713.80 грн. - заборгованість за кредитом; 16 395.58 грн. - заборгованість процентами. У зв`язку з неналежним виконанням умов укладеного кредитного договору позивач направив письмову вимогу відповідачу про повернення боргу, яка залишена без реагування. У зв`язку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів та процентів, АТ «ПУМБ» просить стягнути з останньої вказану суму боргу та судові витрати. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 02 квітня 2025 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 19). Заяви, клопотання. Від представника позивача АТ «ПУМБ» одночасно з позовом зазначено про розгляд справи за відсутності представника, підтримання позовних вимог та ухвалення заочного рішення (а. с. 3). Відповідач [PERSON] до суду не з`явилась, остання повідомлялась за зареєстрованим місцем проживання (а. с. 26, 29). Відповідно до ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України відповідач по справі вважається належним чином повідомлений про час, день та місце проведення судового засідання. Відповідач відзиву та жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надав, хоча була повідомленим про розгляд даної справи у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950, що набрала чинності для України 11.09.1997, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за його відсутності. Європейський суд\~з прав\~людини в\~рішенні від\~7\~липня 1989\~року у\~справі "Юніон\~Аліментаріа Сандерс\~С.А.\~проти Іспанії"\~зазначив,\~що заявник\~зобов`язаний\~демонструвати готовність\~брати участь\~на всіх\~етапах розгляду,\~що стосуються\~безпосередньо його,\~утримуватися від\~використання прийомів,\~які пов`язані\~із зволіканням\~у розгляді\~справи,\~а також\~максимально використовувати\~всі засоби\~внутрішнього законодавства\~для прискорення\~процедури слухання. Приймаючи до\~уваги наведені\~положення Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод,\~предмет спору,\~його значення\~для сторін,\~за письмової\~згоди позивача,\~враховуючи,\~що відповідач\~був належним\~чином повідомленим\~про місце,\~дату і\~час судового\~засідання,\~суд ухвалює\~рішення при\~заочному розгляді\~справи без\~участі сторін\~та без\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу,\~на підставі\~наявних матеріалів\~справи,\~що відповідає\~положенням ст.\~280\~ЦПК України\~та ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються нормами ЦК України. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. З матеріалів справи вбачається, що Між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] 12.06.2015 на підставі кредитного договору № 26251019805083 (надалі - кредитний договір) видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 1000 грн., який пізніше було збільшено до 31 713.80 грн. Відповідно до пропозиції укласти Договір, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів. Підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua. Пунктом 6.1 Договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит, сплатити проценти, комісії, інші можливі штрафи та збитки на умовах, визначених цим Розділом та Пропозицією, а також виконувати інші умови, ними передбачені. Банк зобов`язаний надати позичальнику кредит, на умовах визначених цим Розділом та Пропозицією. Як вбачається з матеріалів справи АТ «ПУМБ» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, що підтверджується розпискою. Із виписки про рух коштів за рахунком відповідача вбачається, що позичальник отримала кредитні кошти. Встановлено, що внаслідок невиконання умов кредитних договорів у відповідача виникла заборгованість перед АТ «ПУМБ», яка станом на 10.01.2025 складає: 48 109.38 грн., з яких: 31 713.80 грн. - заборгованість за кредитом; 16 395.58 грн. - заборгованість процентами, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було надіслано письмову вимогу про сплату заборгованості, однак заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Встановленим судом фактам відповідають цивільно-правові відносини щодо виконання зобов`язань, зокрема, за договором позики. У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 526, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В силу ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Висновки суду. Аналізуючи вище наведені норми матеріального права та надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що між сторонами у справі було укладено кредитний договір у встановленій законом формі, шляхом його підписання з визначенням усіх істотних умов такого договору. АТ «ПУМБ» виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредит. Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором порушила, кредитні кошти не повернула та проценти за користування ними не сплатила. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст.617 ЦК України. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що право позивача порушене та підлягає захисту судом, у зв`язку з чим існують підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором, оскільки відповідачем не доведено факт виконання умов договору і повернення кредиту. При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні в справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року (остаточне 18 вересня 2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову на відповідача. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 2\~422,40 грн., оскільки позовні вимоги задоволені повністю (а. с. 15). На підставі викладеного,

Outcome: approved