Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

У квітні 2025 позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути судові витрати з відповідача. В обґрунтування позову вказано, що позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та вони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, зникли почуття взаємної любові, поваги, взаєморозуміння та підтримки. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують. 29.04.2025 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 28.05.2025. У позовній заяві позивач просить суд провести розгляд справи без її участі, позов підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 15.12.2018 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 98, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що вбачається з наявних справі копій свідоцтв про народження останніх, серія [NUMBER] та серія [NUMBER] . При вирішенні справи, суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даній справі суд враховує, що позовна заява подана до суду 01.04.2025, сторони в судове засідання не з`явились повторно, будь-яких інших заяв (клопотань) на час вирішення справи на адресу суду не надходило. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved