Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

15 липня 2025 року адвокат Мініх І.М. в інтересах [PERSON] в порядку окремого провадження звернувся в суд із заявою про смерті на тимчасово окупованій території. Свої вимоги заявник мотивував тим, що [INFO] на тимчасово окупованій території в м.Бахчисарай, Автономної республіки Крим померла рідна тітка заявника [PERSON] . Зареєструвати факт смерті неможливо, оскільки оригінал медичного документу про причину смерті, який може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті видано не встановленої Україною форми, таким чином заявник не може в інший спосіб, окрім судового порядку встановити факт смерті тітки. Встановлення факту смерті заявнику необхідне для оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , на яку він має право, однак не може оформити, оскільки не може документально підтвердити факт смерті [PERSON] через відсутність актового запису про його смерть, у зв`язку із чим змушена була звернутись до суду для встановлення даного факту. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 липня 2025 року у даній справі було відкрито провадження за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованої особи. Заявник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомленим своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~ Представник заявника адвокат Мініх І.М. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, однак подала до суду заяву, якою просить розгляд справи здійснити без участі представника заявника, заяву підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Старокостянтинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районні Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак подав до суду заяву згідної, якої просить розгляд справи здійснити без участі представника. При розгляді справи покладається на думку суду. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Частиною другою статті 317 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Як роз`яснено у пунктах 1, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Як встановлено в суді, [PERSON] , [INFO] є рідною тіткою (по батьковій ліній) для заявниці - [PERSON] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями: посвідки про народження [NUMBER] ; витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00052286170 від 09.07.2025 року; свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 08.12.1953 року; свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.11.1953 року; свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 18.07.1971 року; свідоцтва про народження серії [NUMBER] ; свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 29.07.2004 року; свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.09.2012 року; свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.07.2025 року; свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.07.2017 року; копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.03.2018 року. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, народилася у с.Караїмівка, Хмельницького (бувшого Старокостянтинівського) р-н., Хмельницької обл., зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області від 05.05.1999 року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації смертей м.Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 20.02.2025 року, судом встановлено, що [INFO] о 22 год. 39 хв. в м.Бахчисарай, Бахчисарайського р-н., Республіки Крим, померла [PERSON] , [INFO] . Зазначене місце смерті м.Бахчисарай є тимчасово окупованою територією України. Факт смерті [PERSON] , [INFO] , підтверджується: копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області від 05.05.1999 року, копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації смертей м.Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 20.02.2025 року. Згідно роз`яснень Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (лист від 22.04.2021 року № 985/0/208-21) заявникам не потрібно надавати до суду разом із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території копію письмової відмови органів державної реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації факту смерті. Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та території України від 28.02.2025 року №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», визначено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, до якого внесено всю територію Автономної Республіки Крим, в тому числі територію м.Бахчисарай. Стаття 1, 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно ч.ч. 1, 4 статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов`язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв`язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, сприяти їх залученню до процесів утвердження української національної та громадянської ідентичності. Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно частини 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. З статті 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» слідує, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пункти 1, 2 частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачають, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пункт 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5 передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Частиною 1 пункту 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, а також рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення особи померлою. Практика Європейського суду з прав людини відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, у своєму висновку Європейський суд з прав людини у справі «Кіпр проти Туречинни», зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. З викладеного вище, вбачається, що заявником надано докази того, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м.Бахчисарай Автономної Республіки Крим, на тимчасово окупованій території України, доказів, які б спростовували факт смерті суду не надано. З огляду на те, що іншим чином підтвердити факт смерті [PERSON] неможливо, а його встановлення має юридичне значення для заявника, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, що передбачено ст.ст.315, 317 ЦПК України. Відповідно до ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved