Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

У листопаді 2024 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04 серпня 2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Драбівського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 53. Від шлюбу має двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У позовній заяві зазначено, що за час перебування у шлюбі між сторонами часто виникали непорозуміння, різні погляди на життя призвели до втрати почуттів. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо один від одного, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, та як сім`я остаточно розпалася. Позивач вказує, що почуття любові між ними втрачено, а тому подальше сумісне життя, збереження сім`ї і примирення неможливе, фактично шлюбні відносини припинені і позивач не бажає їх поновлювати. Спору щодо визначення місця проживання дітей між позивачем та відповідачем не існує. У зв`язку із викладеним просить позовну заяву задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04.12.2024 прийнято вказану позовну заява до розгляду та відрито провадження у справі, розгляд цивільної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.03.2025 надано [PERSON] та [PERSON] строк на примирення два місяці - до 26 травня 2025 року. Провадження у справі за вказаним позовом - зупинено. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26.05.2025 поновлено провадження у справі. 28.04.2025 до суду надійшов відзив на позов у якому відповідачка вказала, що у зв`язку із закінченням строку, наданого судом для примирення сторін, вважає за необхідне зазначити, що примирення сторін наразі неможливе, майнових спорів між сторонами немає, спорів стосовно того, з ким з батьків будуть проживати діти після розірвання шлюбу, між сторонами немає. Позовні вимоги про розірвання шлюбу [PERSON] визнає та просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідачки позов визнав у повному обсязі та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позов. Окрім того зазначив, що прізвище змінювати не бажає. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідачки, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, що 04 серпня 2010 року між позивачем [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Драбівського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 53, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.08.2010. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Вимогами ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки відповідач визнав позов і це визнання не порушує законних прав та інтересів сторін, суд відповідно до ст. 206 ЦПК України приймає таке визнання позову. Шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам сторін та інтересам їх дитини.. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище при одруженні, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні представник відповідачки вказала, що після розірвання шлюбу не бажає змінити прізвище на дошлюбне. З огляду на зазначене та враховуючи те, що відповідач позов визнала, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалась і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved