Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

У березні 2025 року представник позивача, адвокат Коваленко Я.О. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] (далі - позивач) та [PERSON] (далі - відповідач). Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.08.2015 між сторонами Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1962 та видано свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, з грудня 2022 року проживають окремо. Наведені обставини роблять недоцільним примирення між сторонами. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Майстренка О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, в якій відповідачу в порядку статті 178 ЦПК України встановлено 15-денний строк для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову. 15 квітня 2025 року до суду надійшла заява представника відповідача, адвоката Ахрамович Я.І. про надання строку на примирення позивача та відповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 квітня 2025 року зупинено провадження у справі та надано строк на примирення терміном 1 місяць після спливу якого відновити провадження та призначити справу до розгляду на 10 червня 2025. Розгляд справи 10 червня 2025 року знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному. Справу призначено до розгляду на 04 липня 2025. 04 липня 2025 року у судове засідання з`явились представники сторін та повідомиили, що не досягли примирення. Представник позивача позов підтримав. Представник відповідача проти позову заперечив, вказав, що розірвання шлюбу є передчасним. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 08 серпня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1962 та видано свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу подружжя має малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Судом, за клопотанням представника відповідача, адвоката Ахрамович Я.І. надавався строк на примирення сторін терміном 1 місяць. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не зацікавлені у продовженні сімейного життя, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що судом надавався строк на примирення, проте доказів щодо примирення подружжя суду не надано, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. З огляду на викладене та

Outcome: approved