Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

В провадженні суду перебуває на розгляді цивільна справа за позовом Одеського національного морського університету до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 54\~279,90 грн., інфляційні втрати у розмірі 6\~916,79 грн., 3 % річних у розмірі 2\~158, 75 грн. та судові витрати у розмірі 3028,00 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що\~у господарчому віданні Одеського національного морського університету, як закладу освіти, знаходиться будівля гуртожитку, розташованого за адресою [ADDRESS] , що належить державі в особі Міністерства освіти і науки України. В свою чергу, відповідач без укладення договору, фактично проживає в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Незважаючи на відсутність формальних договірних стосунків, мешкаючи у гуртожитку відповідач фактично займає певну площу у гуртожитку у\~своє користування та споживає комунальні послуги. Починаючи з 2018 року відповідач не сплачував комунальні послуги, у зв`язку з чим, станом на 30.11.2024 рік сума загальної заборгованості складає 54\~279,90 грн., які позивач просить стягнути разом із судовими витратами, також просить стягнути інфляційні втрати у розмірі 6\~916,79 грн., 3 % річних у розмірі 2\~158, 75 грн.. У судове засідання 02.07.2025 року сторони не з`явились. Представник позивача через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та просив задовольнити позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся відповідно до вимог\~ст. 128 ЦПК України. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку\~статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 223 ЦПК України. Згідно\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 15.09.2017р. у господарчому віданні Одеського національного морського університету, як закладу освіти, знаходиться будівля гуртожитку, розташованому за адресою [ADDRESS] . Даний об`єкт нерухомості належить державі в особі Міністерства освіти і науки України. З метою забезпечення жителів гуртожитку комунальною послугою з водопостачання та водовідведення Одеським національним морським університетом було укладено договори: договір № 31/21в про закупівлю послуг з централізованого водопостачання від 16.02.2021 року з ТОВ «ІНФОКС» філія «Інфоксводоканал»; договір № 31/21с про закупівлю послуг з централізованого водовідведення від 16.02.2021 року з ТОВ «ІНФОКС» філія «Інфоксводоканал»; договір №43/22в про закупівлю послуг з централізованого водопостачання від 21.03.2022 року з ТОВ «ІНФОКС» філія «Інфоксводоканал»; договір № 43/22с про закупівлю послуг з централізованого водовідведення від 21.03.2022 року з ТОВ «ІНФОКС» філія «Інфоксводоканал»; договір №24/23в про закупівлю послуг з централізованого водопостачання від 27.01.2023 року з ТОВ «ІНФОКС» філія «Інфоксводоканал»; договір № 24/23с про закупівлю послуг з централізованого водовідведення від 27.01.2023 року з ТОВ «ІНФОКС» філія «Інфоксводоканал»; договір № 2/24в про закупівлю послуг з централізованого водопостачання від 12.01.2024 року з ТОВ «ІНФОКС» філія «Інфоксводоканал»; договір № 2/24с про закупівлю послуг з централізованого водовідведення від 12.01.2024 року з ТОВ «ІНФОКС» філія «Інфоксводоканал»; З метою забезпечення жителів гуртожитку комунальною послугою з постачання електричної енергії Одеським національним морським університетом було укладено договори: договір №5 про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг від 01.02.2021 року з ТОВ «ООЕК»; договір №22 про закупівлю електричної енергії у постачальника від 11.03.2022 року з ТОВ «ООЕК»; договір №4 про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг від 27.01.2023 року з ТОВ «ООЕК»; договір №5 про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг від 04.01.2024 року з ТОВ «ООЕК». З метою забезпечення жителів гуртожитку комунальною послугою з теплопостачання Одеським національним морським університетом було укладено договори: договір №5423/10 про закупівлю послуги з теплопостачання від 01.03.2021 року з КП «Теплопостачання м. Одеси»; договір №5423/11 про закупівлю послуги з теплопостачання від 15.03.2022 року з КП «Теплопостачання м. Одеси»; договір №5423/12 про закупівлю послуги з теплопостачання від 27.01.2023 року з КП «Теплопостачання м. Одеси»; договір №54231 з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії від 04.01.2024 року з КП «Теплопостачання м. Одеси». З метою забезпечення жителів гуртожитку комунальною послугою з поводження з побутовими відходами (вивезення ТПВ) Одеським національним морським університетом було укладено договори: договір №1002 про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 23.02.2021 року з ТОВ «БІОГРУП СЕРВІС»; договір № l про надання послуг з поводження з побутовими відходами (інші комунальні послуги) від 18.01.2022 року з ТОВ «Еко-Лідер»; договір №9758/Б/М/1 про надання послуг з поводження з побутовими відходами (інші комунальні послуги) від 17.01.2023 року з ФОП [PERSON] ; договір № l про надання послуг з поводження з побутовими відходами (інші комунальні послуги) від 02.01.2024 року з ФОП [PERSON] . З метою забезпечення жителів гуртожитку комунальною послугою з розподілу природного газу Одеським національним морським університетом було укладено договори: договір № 010017(2020)р розподілу природного газу від 11.02.2020 року з АТ «Одесагаз»; договір № 010017-БО(22) розподілу природного газу від 03.02.2022 року з АТ «Одесагаз»; договір № 010017-БО(23) розподілу природного газу від 25.01.2023 року з АТ «Одесагаз»; договір № 010017-БО(24) розподілу природного газу від 08.01.2024 року з АТ «Одесагаз». З метою забезпечення жителів гуртожитку комунальною послугою з постачання природного газу Одеським національним морським університетом було укладено договори: договір № 010017(2021) постачання природного газу бюджетним споживачам та іншим суб?єктам господарювання, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету від 20.09.2021 року з ТОВ «Одесагаз-Постачання»; договір № 14-1342/21-БО-Т постачання природного газу від 29.11.2021 року з ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг»; договір № 14-2342/22-БО-Т постачання природного газу від 30.12.2022 року з ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг»; договір № 51 постачання природного газу від 08.05.2023 року з ТОВ «СХІД ГАЗ»; договір №101/ПГ-4874-Г постачання природного газу від 28.12.2023 року з ТОВ «ГК «Нафтогаз України»; договір №101/ПГ-5427-Г постачання природного газу від 27.06.2024 року з ТОВ «ГК «Нафтогаз України»; договір № 101/ПIГ-5608-Г постачання природного газу від 30.08.2024 року з ТОВ «ГК «Нафтогаз України». В свою чергу, відповідач без укладення договору, фактично проживає в гуртожитку та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради № 752елС/01-23 від 31.01.2025 року. (а.с. 177) Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Відповідно до п. 15 Постанови КМУ від 20 червня 2018 р. № 498 «Про затвердження Примірного положення про користування гуртожитками», особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами). Відповідач довгий час не сплачував комунальні послуги в повному обсязі. Суми спожитих та сплачених послуг за 2018-2024 роки відображені в Довідках, які були надані позивачем разом з позовною заявою. (а.с. 150,151,152,153,154,155,156) Заборгованість на 31 жовтня 2024 року склала 54279,90 грн., що підтверджуються бухгалтерськими довідками, складеними бухгалтерією ОНМУ. (а.с. 150) Плата за гуртожиток складається з вартості його утримання та вартості спожитих комунальних послуг. З врахуванням того, що гуртожиток є блочним, облік спожитих відповідачем послуг відбувається особливим чином. В пункті 15 Примірного положення про користування гуртожитками затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 498 встановлено: «Особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: -витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); -інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в\~абзаці першому\~пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі). Конкретний розмір плати за проживання в гуртожитках встановлюється керівником вищого навчального закладу за погодженням з профспілковим комітетом студентів і розраховується відповідно до Порядку надання інших платних послуг державними та комунальними навчальними закладами,затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України від 23.07.2010 року №736/902/758, виходячи з нормативу житлової площі на кожного мешканця, встановленого згідно з проектною документацією при будівництві гуртожитку, та розрахункового коефіцієнта загальної площі, що припадає на кожного мешканця гуртожитку. Наказом ректора ОНМУ №293 від 05.11.2015р. було встановлено з 01.09.2015 року плату за утримання аспірантського гуртожитку за адресою [ADDRESS] у розмірі 4,30 грн. за 1 кв.м. житлової площі. Плату за комунальні послуги, а саме електро-, водо-, теплопостачання, водовідведення та вивіз сміття нараховувати за фактично спожиті послуги згідно виставлених рахунків відповідних організацій та Методики розрахунку платежів за спожиті послуги. Наказом ректора ОНМУ №212 від 13.07.2017р. було встановлено з 01.08.2017 року плату за утримання гуртожитку за адресою [ADDRESS] у розмірі 6,63 грн. за 1 кв.м. житлової площі. Плату за комунальні послуги, а саме електро-, водо-, теплопостачання, водовідведення та вивіз сміття нараховувати за фактично спожиті послуги згідно виставлених рахунків відповідних організацій та Методики розрахунку платежів за спожиті послуги. Наказом ректора ОНМУ №60 від 12.02.2019р. було встановлено з 01.01.2019 року плату за утримання гуртожитку за адресою [ADDRESS] у розмірі 6,19 грн. за 1 кв.м. житлової площі. Плату за комунальні послуги, а саме електро-, водо-, теплопостачання, водовідведення та вивіз сміття нараховувати за фактично спожиті послуги згідно виставлених рахунків відповідних організацій та Методики розрахунку платежів за спожиті послуги. Наказом ректора ОНМУ №225 від 12.10.2020р. було встановлено з 01.09.2020 року плату за утримання гуртожитку та прилеглої території за адресою [ADDRESS] у розмірі 10,70 грн. за 1 кв.м. житлової площі. Плату за комунальні послуги, а саме електро-, водо-, теплопостачання, водовідведення та вивіз сміття нараховувати за фактично спожиті послуги згідно виставлених рахунків відповідних організацій та Методики розрахунку платежів за спожиті послуги. Наказом ректора ОНМУ №273 від 28.08.2021р. було встановлено з 01.09.2021 року плату за утримання гуртожитку та прилеглої території за адресою [ADDRESS] у розмірі 12,50 грн. за 1 кв.м. житлової площі. Плату за комунальні послуги, а саме електро-, водо-, теплопостачання, водовідведення та вивіз сміття нараховувати за фактично спожиті послуги згідно виставлених рахунків відповідних організацій та Методики розрахунку платежів за спожиті послуги. Наказом ректора ОНМУ №227 від 29.08.2022р. було встановлено з 01.09.2022 року плату за утримання гуртожитку та прилеглої території за адресою [ADDRESS] у розмірі 12,50 грн. за 1 кв.м. житлової площі. Плату за комунальні послуги, а саме електро-, водо-, теплопостачання, водовідведення та вивіз сміття нараховувати за фактично спожиті послуги згідно виставлених рахунків відповідних організацій та Методики розрахунку платежів за спожиті послуги. Наказом ректора ОНМУ №302 від 28.08.2023р. було встановлено з 01.09.2023 року плату за утримання гуртожитку та прилеглої території за адресою [ADDRESS] у розмірі 13,00 грн. з ПДВ за 1 кв.м. житлової площі. Плату за комунальні послуги, а саме електро-, водо-, теплопостачання, водовідведення та вивіз сміття нараховувати за фактично спожиті послуги згідно виставлених рахунків відповідних організацій та Методики розрахунку платежів за спожиті послуги. Наказом ректора ОНМУ № 348 від 19.09.2024р. було встановлено з 01.09.2024 року плату за утримання гуртожитку та прилеглої території за адресою [ADDRESS] у розмірі 15,00 грн. з ПДВ за 1 кв.м. житлової площі. Плату за комунальні послуги, а саме електро-, водо-, теплопостачання, водовідведення та вивіз сміття нараховувати за фактично спожиті послуги згідно виставлених рахунків відповідних організацій та Методики розрахунку платежів за спожиті послуги. Так, відповідно до Методики розрахунку платежів за спожиті послуги, затвердженої розпорядженням №20 від 21.12.2018 року ректора ОНМУ: 1.Тариф за опалення розраховується щомісячно, шляхом поділу загального обсягу витрат (згідно рахунку постачальника комунальної послуги) на сукупну площу всіх житлових блоків. Плата за опалення в кожному місяці розраховується шляхом множення площі проживання на тариф за опалення в цьому місяці. 2.Тариф за водопостачання та водовідведення (воду) розраховується щомісячно, шляхом поділу загального обсягу витрат (згідно рахунку постачальника комунальної послуги) на загальну кількість осіб, що проживають в гуртожитку. Плата за водопостачання та водовідведення (воду) в кожному місяці розраховується шляхом множення кількості проживаючих в боксі (кімнаті) осіб на тариф за водопостачання та водовідведення (воду) в цьому місяці. 3.Тариф за газопостачання (газ) розраховується щомісячно, шляхом поділу загального обсягу витрат (згідно рахунку постачальника комунальної послуги) на загальну кількість осіб, що проживають в гуртожитку. Плата за газопостачання (газ) в кожному місяці розраховується шляхом множення кількості проживаючих в боксі (кімнаті) осіб на тариф за газопостачання (газ) в цьому місяці. 4.Тариф за вивіз сміття розраховується щомісячно, шляхом поділу загального обсягу витрат (згідно рахунку постачальника комунальної послуги) на загальну кількість осіб, що проживають в гуртожитку. Плата за вивіз сміття в кожному місяці розраховується шляхом множення кількості проживаючих в боксі (кімнаті) осіб на тариф за вивіз сміття в цьому місяці. 5. До жовтня 2024 року жителі гуртожитку сплачували за постачання та розподіл електричної енергії відповідно до показників індивідуальних приладів обліку. В той же час, різниця між загальнобудиковим споживанням електричної енергії та сукупним споживанням боксів (кімнат), відповідно до показників приладів обліку, розподілялась між усіма жителями в рівних частинах та нараховувалась у вигляді плати за придомову електричну енергію. 30.10.2024 року комісією було встановлено відсутність приладів обліку на лічильниках та наявність безоблікового споживання електричної енергії. 6. Тому, починаючи з жовтня 2024 року весь обсяг електричної енергії спожитий гуртожитком розподіляється в рівних частинах між усіма жителями гуртожитку, без нарахування окремо плати за придомову електричну енергію. Відносини щодо надання комунальних послуг, а також їх компенсації регулюються ст. ст. 127-132 Житлового кодексу УРСР, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі - Закон № 2189-VІІІ), Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 12 липня 2005 р. № 560, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630. Відповідно до п. 7\~Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. №572, вбачається, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В свою чергу відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює, що Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. В порушення норм чинного законодавства України боржник не у повному обсязі сплачувала спожиті комунальні послуги, що призвело до утворення заборгованості в загальній сумі 54\~279,90 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості за спожиті комунальні послуги станом на 31.10.2024 р. Дані розрахунки та нарахування сум по комунальним платежам відповідачем спростовано не було. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. В силу ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі Типового договору. Згідно ст. 68 Житлового кодексу УРСР, Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Кабінетом Міністрів України від 08 жовтня 1992 року, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача комунальних послуг щомісячно вносити плату за комунальні послуги. На підставі ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок виконавця послуг підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг із визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, обов`язок власника квартири укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п.7 Правил користування приміщенням житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08 жовтня 1992 року. Як передбачає ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ст. 67 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований у гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , який знаходиться у господарчому віддані Одеського національного морського університету як закладу освіти, що належить державі в особі Міністерства освіти і науки України та будь яких доказів які б спростовували факт його користування наданими кімнатами до суду не було надано. Також відповідачем не було спростовано і факт споживання комунальних послуг. Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема,\~Законом України від 24 червня 2004 року N 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги"\~(далі - Закон) а в частині належного виконання зобов`язань Цивільним кодексом України ( далі ЦК України). . Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник (частина друга статті 19 Закону). Власником Закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абзац сьомий частини першої статті 1 Закону). А споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абзац чотирнадцятий частини першої статті 1 Закону). Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону). Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі N 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 20 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі N 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі N 642/2858/16). Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша\~статті 509 ЦК України). Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку що у [PERSON] який отримував житлово-комунальні послуги користуючись житловими приміщеннями у гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS] виникли зобов`язання по оплаті вказаних послуг у повному обсязі, враховуючи відсутність доказів не надання даних послуг або надання їх у неналежної кількості або якості. Встановлені судом обставини є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача оплати отриманих комунальних послуг у розмірі 54\~279,90 грн.. Крім того, позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 2\~158,75 грн. та інфляційні витрати у розмірі 6\~916,79 грн. за період з січня 2018 року по 01 грудня 2024 року. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.\~Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що сума штрафних санкцій на підставі ст. 625 ЦК України, яка підлягає стягненню становить\~9\~075,54 грн., що складається з 3% річних у розмірі 2\~158,75 грн. та інфляційної складової боргу у розмірі 6\~916,79 грн.. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 ЦПК України. Згідно ч. ч. 1-2\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).\~\~\~\~

Outcome: approved