Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору фізичної особи - підприємця [PERSON] , про скасування державної реєстрації поділу земельної ділянки та визнання недійсними договорів дарування. Позов мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] володіли на праві спільно часткової власності земельною ділянкою кадастровий номер якої 0520681003:02:003:0166 площею 0,1433 га по [ADDRESS] . Дана земельна ділянка кадастровий номер 0520681003:02:003:0166 розділялась на частки 404/1433, які вони набули на підставі договорів дарування. Частку 404/1433 [PERSON] набула за договором дарування від 20.08.2019 року, а [PERSON] отримала частку 1029/1433. На земельній ділянці кадастровий номер 0520681003.:02:003:0166 знаходиться житловий будинок, власниками якого є [PERSON] та [PERSON] , який розділений між ними, на відмінну від земельної ділянки. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] володіє 63/100 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0520681003:02:003:0166 й набула цю частку на підставі договору дарування серія та номер 980 від 20.08.2019 року, що посвідчений приватним нотаріусом Білозерською Оленою Юріївною Вінницького районного нотаріального округу. Оскільки земельна ділянка кадастровий номер 0520681003:02:003:0166 не була розділена в натурі, позивачка вважала, що її право власності на 404/1433 частки за нею зберігається та є непорушним. Однак, після звернення позивачки на початку 2024 року до ЦНАПу, їй стало відомо, що земельної ділянки кадастровий номер 0520681003:02:003:0166 як самостійного об`єкту нерухомого майна не існує. В подальшому, після кількох відповідей на адвокатські запити з ГУ Держгеокадастр у Вінницькій області позивачці стало відомо про поділ земельної ділянки 052068100:02:003:0166 на три окремих земельних ділянки: 0520681003:02:003:0399 площею 0,0034 га, 0520681003:02:003:0400 площею 0,1029 га, 0520681003:02:003:0401 площею 0,0370 га. Із відповідей на адвокатські запити вбачається, що підставою для поділу земельної ділянки кадастровий номер 052068100:02:003:0166 стала технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, виконана ФОП [PERSON] . Замовником на виконання таких технічних робіт є [PERSON] та [PERSON] . Однак, - [PERSON] не надавала будь якої згоди щодо поділу земельної ділянки (ані усно, ані нотаріально), й більше того - про поділ їй стало відомо постфактум. Таким чином, такі дії відповідача та третіх осіб проводилися поза її увагою, а будь яка думка та побажання, як власника частки незаконно поділеної земельної ділянки не враховувалися під час виконання таких дій, та, більше того, було цілеспрямовано приховано шляхом обману та незаконних дій від позивачки. ФОП інженер-землевпорядник [PERSON] , який має сертифікат інженера-землевпорядника [NUMBER] від 22.06.2022 року, виготовив зазначену документацію у січні 2024 року. При цьому, [PERSON] разом із [PERSON] зазначена замовником цієї документації. Від імені позивачки, але не нею особисто, у вказаній документації підписані наступні документи: Завдання на складання технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки гр. [PERSON] , гр. [PERSON] ; Заява від 05.01.2024 про виготовлення технічної документації та про поділ земельної ділянки з кадастровим номером 052068100:02:003:0166 на три ділянки (без зазначення власника третьої ділянки); Схема розподілу земельної ділянки з кадастровим номером 052068100:02:003:0166, на якій позивачка нібито «погоджується» з розподілом; Відомості про встановлені межові знаки на чотирьох аркушах. У пункті 6 документації вказано, що при її складанні було використано відомості Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номер 052068100:02:003:0166. У пункті 10 документації вказано, що земельну ділянку загальною площею 0,1433 га за згодою власника буде поділено на 3 окремі ділянки: 0520681003:02:003:0399 площею 0,0034 га, 0520681003:02:003:0400 площею 0,1029 га, 0520681003:02:003:0401 площею 0,0370 га. У пункті 12 документації, де мала б бути вказана інформація про наявні в межах ділянки будівлі, споруди та речові права на них, зазначено, що «на земельній ділянці відсутні будівля та споруди» (хоча там знаходиться будинок та господарські споруди). У відповідь на адвокатський запит [PERSON] надав копію технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, окремі аркуші якої відрізняться від примірника, копія якого була надана Держгеокадастром. Зокрема, у примірнику Держгеокадастру Завдання на складання технічної документації додано за нібито [PERSON] підписом, а Завдання за підписом [PERSON] немає. А у примірнику, що був наданий [PERSON] , навпаки - є Завдання за підписом [PERSON] (без її підпису), а Завдання за підписом [PERSON] відсутнє. Також у примірнику, що наданий [PERSON] , додані Відомості про встановлені межові знаки (4 аркуші) за підписом [PERSON] , тоді як у примірнику Держгеокадастру такі аркуші відсутні, а натомість наявні аналогічні аркуші нібито за підписом [PERSON] . Крім того, у примірнику [PERSON] відредаговано пункт 10 (додано власника третьої ділянки), та загалом наявні інші відмінності у двох примірниках. [PERSON] не ставила підписів на таких заявах та не заключала договір із ФОП [PERSON] , а тому вважаємо, що такі заяви були сфальсифіковані задля поділу земельної ділянки незаконним шляхом, й відповідно потребує встановлення даного факту шляхом проведення судової почеркознавчої експертизи. Крім того, в ході підготовки справи до судового розгляд, виявилося, що після реєстрації поділу Земельної ділянки, як вже зазначалося по тексту, утворилося три окремих земельних ділянки: 0520681003:02:003:0399 площею 0,0034 га, 0520681003:02:003:0400 площею 0,1029 га, 0520681003:02:003:0401 площею 0,0370 га. Право власності за новоутвореною (виділеною) земельною ділянкою кадастровий номер 0520681003:02:003:0400 площею 0,1029 га стала [PERSON] , яка згодом 26.01.2024 року подарувала цю земельну ділянку [PERSON] . Правочин щодо дарування [PERSON] (дарувальник) [PERSON] (обдарованому) вважаємо таким, що підлягає визнанню недійсним, оскільки первинне право власності на виділену в натурі земельну ділянку 0520681003:02:003:0400 площею 0,1029 га здійснено всупереч установленому законодавством порядку не належним набувачем. Відповідно новоутворені земельні ділянки (що потенційно належали б позивачці) кадастровий номер яких 0520681003:02:003:0399 площею 0,0034 га та 0520681003:02:003:0401 площею 0,0370 га залишаються без оформленого права власності, а позивачка фактично позбавлена своєї частки. За оскаржуваним договором дарування №88 від 26.01.2024 року посвідчений приватним нотаріусом Юрченко Світланою Володимирівною Вінницького міського нотаріального округу, дарувальником є відповідачка - [PERSON] , а обдарованим - [PERSON] . Предметом дарування є зокрема земельна ділянка 0520681003:02:003:0400 площею 0,1029 га, яка утворилася в наслідок протиправних дій під час поділу первинної земельної ділянки 052068100:02:003:0166 загальною площею 0,1433 га, яка була у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] . Просить визнати протиправним та скасувати державну реєстрацію поділу земельної ділянки кадастровий номер 0520681003:02:003:0166 загальною площею 0,1433 га в результаті якого сформувалися земельні ділянки: 0520681003:02:003:0399 площею 0,0034 га, 0520681003:02:003:0400 площею 0,1029 га, 0520681003:02:003:0401 площею 0,0370 га, що знаходиться у [ADDRESS] . Зобов`язати ГУ Держгеокадастр у Вінницькій області поновити у Державному земельному кадастрі запис про земельну ділянку з кадастровим номером 0520681003:02:003:0166 загальною площею 0,1433 га, що знаходиться у [ADDRESS] , шляхом поновлення запису в Поземельній книзі на вказану земельну ділянку. Визнати недійсним договір дарування №88 від 26.01.2024 року посвідчений приватним нотаріусом Юрченко Світланою Володимирівною Вінницького міського нотаріального округу. Ухвалою суду від 19.09.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 29.01.20025 року ухвалою суду залучено до участі в якості співвідповідача [PERSON] 19.02.2025 року представник позивача надала суду заяву про зміну предмета позову, згідно якої просила визнати протиправним та скасувати державну реєстрацію поділу земельної ділянки кадастровий номер 0520681003:02:003:0166 загальною площею 0,1433 га в результаті якого сформувалися земельні ділянки: 0520681003:02:003:0399 площею 0,0034 га, 0520681003:02:003:0400 площею 0,1029 га, 0520681003:02:003:0401 площею 0,0370 га, що знаходиться у [ADDRESS] . Зобов`язати ГУ Держгеокадастр у Вінницькій області поновити у Державному земельному кадастрі запис про земельну ділянку з кадастровим номером 0520681003:02:003:0166 загальною площею 0,1433 га, що знаходиться у [ADDRESS] , шляхом поновлення запису в Поземельній книзі на вказану земельну ділянку. Визнати недійсним Договір дарування земельної ділянки від 26.01.2024, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Юрченко С.В., зареєстрованого в реєстрі за №88. Визнати недійсним Договір дарування 37/100 часток у праві власності на житловий будинок, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Юрченко С.В., зареєстрованого в реєстрі за №87. Ухвалою суду від 17.03.2025 року прийнято до провадження заяву про зміну предмета позову. 05.05.2025 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала за обставин викладених в позові, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Мишковська Т,М. в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала щодо його задоволення. Представник відповідача головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не з`явився надав суду відзив де просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, позовні вимоги не визнав, заперечував щодо їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо його задоволення надав суду заяву про відшкодування витрат на правову допомогу. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що до державної реєстрації поділу земельної ділянки кадастровий номер якої 0520681003:02:003:0166 площею 0,1433 га по [ADDRESS] , нею володіли [PERSON] та [PERSON] на праві спільно часткової власності. Вказана земельна ділянка розділялась на частки, які вони набули на підставі договорів дарування. Згідно договору дарування частки земельної ділянки від 20.08.2019року [PERSON] є власником 404/1433 частки земельної ділянки площею 0,1433га, кадастровий номер 0520681003:02:003:0166 в межах згідно з планом, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору дарування земельної ділянки від 27.04.2009року [PERSON] подарувала [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 0,1433 га, а саме: [PERSON] - 404/1433 частки земельної ділянки, [PERSON] - 1029/1433 частки земельної ділянки. Місце розташування земельної ділянки: [ADDRESS] . Згідно схеми поділу земельної ділянки, розробленої ТОВ «Сплейн-В», що долучалась до договору дарування земельної ділянки від 27.04.2009 визначено земельні ділянки які будуть даруватись [PERSON] , [PERSON] , зазначено частки земельних ділянок обдарованих осіб. Також вказана схема поділу земельної ділянки погоджена та підписана як Дарувальником - [PERSON] так і Обдарованими - [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, фактично розподіл і погодження часток земельних ділянок було визначено ще 27.04.2009 р. Згідно договору дарування № 88 від 26.01.2024 року посвідченого приватним нотаріусом ВМНО Юрченко С.В., [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 0520681003:02:003:0400 площею 0,1029га. Згідно ст. 87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: - при набутті у спільну часткову власність земельної ділянки за цивільно-правовими угодами. Стаття 356 Цивільного кодексу України, визначає що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності с спільною частковою власністю. Статтею 357 Цивільного кодексу України передбачено, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Договір дарування земельної ділянки від 27.04.2009року укладений між дарувальником - [PERSON] та обдарованими - [PERSON] та [PERSON] є фактично і юридично договором про поділ, про визначення часток і про розмір майна, що є спільною власністю. Таким чином, оскільки договором дарування земельної ділянки посвідченим 27.04.2009 Надольською Т.П., приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу за реєст. № 3334, згідно схеми поділу земельної ділянки, земельна ділянка кадастровий номер 0520681003:02:003:0166 була поділена на три земельні ділянки в частках які передбачені договором дарування, то він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Площа земельної ділянки [PERSON] становила 0,1029га, що відповідає 1029/1433 частки земельної ділянки згідно договору дарування. Площа двох земельних ділянок [PERSON] становила 0,0034га та 0,0370га, всього 0,0404 га, що відповідає 404/1433 частки земельної ділянки згідно договору дарування. Тлумачення, як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (див.: зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20). Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11). Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном. Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Згідно із статтею 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт. Відповідно до статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За положеннями ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Так, на підтвердження фактичного розподілу земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON] свідчить схема поділу земельної ділянки кадастровий номер 0520681003:02:003:0166, яка долучена до Договору дарування земельної ділянки посвідченого 27.04.2009 Надольською Т.П., приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу за реєст. № 3334. При цьому, матеріали справи не містять доказів, які б вказували на наявність між [PERSON] та [PERSON] (попередніми співвласниками, які здійснили поділ земельної ділянки) спору щодо права власності на земельну ділянку. Матеріали справи не містять жодних доказів того, що такий договір від 27.04.2009 було оспорено співвласником [PERSON] . Крім того, вказана схема, як і сам нотаріально посвідчений договір дарування були підписані [PERSON] та [PERSON] . Саме таким чином була поділена земельна ділянка кадастровий номер 0520681003:02:003:0166 на три земельні ділянки в частках які передбачені договором дарування і відповідно такий поділ є обов`язковим і для особи, яка згодом набула частку в праві спільної часткової власності на це майно. Фактично поділ спірної земельної ділянки було здійснено ще в 2009 році при укладені договору дарування, оскільки перед укладенням договору дарування в обов`язковому порядку розроблялась схема поділу земельної ділянки ТОВ «Сплайн -В», без схеми поділу та без її погодження між дарувальником та обдарованими неможливо було б укласти договір дарування земельної ділянки у визначених частках. Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, яка визначає загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не повинен суперечити Цивільному Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ст. 358 ЦК України якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх частко у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Тому оскільки договір дарування земельної ділянки від 27.04.2009 року посвідчував порядок володіння та користування земельною ділянкою, то він є обов`язковим і для [PERSON] , яка набула у власність визначену частку відповідно до договору дарування від 20.08.2019року від попереднього власника - [PERSON] . Враховуючи вищевикладене та те, що поділ земельної ділянки відповідно до схеми та договору дарування від 27.04.2009 є обов`язковим і для особи, яка згодом набула частку в праві спільної часткової власності на це майно, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 26.01.2024 року, оскільки вказаний договір та поділ узгоджується з іншими документами у справі, які свідчать про вільне волевиявлення співвласників про обраний ними порядок користування вказаною земельною ділянкою та її поділ. Позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасувати реєстрацію поділу земельної ділянки кадастровий номер 0520681003:02:003:0166 та зобов`язати поновити запис, задоволенню не підлягають з наступних підстав. За приписами ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна систем: відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками користувачами. Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер це індивідуальна, що не повторюється на всій території України послідовність цифр і знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування земельної ділянки, тому відновлення такого кадастрового номеру земельної ділянки нормами чинного законодавства не передбачено, оскільки він набув статусу архівний. Пункт 15 Порядку визначає, що документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, подається Державному кадастровому реєстраторові, що здійснює внесення таких відомостей у паперовій або електронній формі відповідно до вимог Закону України "Про землеустрій" та у формі електронного документа відповідно до вимог Закону України "Про Державний земельний кадастр". Поземельна книга ведеться за формою згідно з додатком 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об`єднання, а також відновлення їх меж) відповідно до пунктів 107-137 Порядку. Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до п. 31 Порядку документами Державного земельного кадастру, які створюються під час його ведення, є: 1) індексні кадастрові карти (плани) України, Автономної Республіки Крим, областей, районів, міст, селищ, сіл; 2) індексні кадастрові карти (плани) кадастрової зони і кварталу; 3) кадастрові карти (плани) Автономної Республіки Крим, областей, районів, міст, селищ, сіл, інші тематичні карти (плани), перелік яких встановлюється цим Порядком; 4) поземельні книги. Згідно п. 49. Порядку поземельна книга ведеться за формою згідно з додатком 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об`єднання, а також відновлення їх меж) відповідно до пунктів 107-137 цього Порядку. Поземельна книга в електронній (цифровій) формі відкривається шляхом її формування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру з використанням даних електронного документа. Поземельна книга в електронній (цифровій) формі засвідчується кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора. Не завірені кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора записи у Поземельній книзі в електронній (цифровій) формі вважаються недійсними. Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки. Внесення відомостей до Поземельної книги в електронній (цифровій) формі є внесенням відомостей до Державного земельного кадастру. До Поземельної книги в електронній (цифровій) формі додаються електронні копії документів, що є підставою для внесення відомостей до неї. Поземельна книга в паперовій формі відкривається шляхом роздрукування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відповідної Поземельної книги в електронній (цифровій) формі. Кожний аркуш Поземельної книги в паперовій формі засвідчується підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюється його печаткою. Не завірені підписом і не скріплені печаткою Державного кадастрового реєстратора записи у Поземельній книзі в паперовій формі вважаються недійсними. До Поземельної книги в паперовій формі додаються всі документи, що є підставою для внесення відомостей до неї. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Пунктом 114 Порядку визначені чіткі підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання; коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру. Інформація про власників, користувачів земельних ділянок вноситься до Державного земельного кадастру після реєстрації речового права на нерухоме майно відповідно п. 24 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру». Кадастровий номер 0520681003:02:003:0166 було скасовано, а Поземельна книга закрита, відповідно до ст.27 Закону України «Про Державний земельний кадастр», п. 136 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру». Відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації: набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями. Отже, Головне управління буде позбавлене можливості виконати рішення суду, оскільки відповідно на законодавчому рівні відсутня процедура відновлення земельної ділянки з даним кадастровим номером в Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Положеннями статті 2 Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Варто зазначити, що з 01.01.2013 набрали чинність Закон України «Про Державний земельний кадастр», постанова Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З прийняттям зазначених нормативних актів повноваження щодо державної реєстрації прав на земельні ділянки та скасування державної реєстрації цих прав не розповсюджуються на компетенцію органів земельних ресурсів України. Згідно пп.4 п.119 Порядку ведення Державного земельного кадастру до Поземельної книги без подання заяви вносяться відомості (зміни до них) про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1029 га кадастровий номер 0520681000:02:003:0400. Зазначений факт унеможливлює скасування державної реєстрації земельної ділянки 0520681000:02:003:0400 (в тому числі й щодо земельних ділянок кадастрові номери 0520681000:02:003:0401, 0520681000:02:003:0399, які також являються приватною формою власності) та поновлення земельної ділянки з кадастровим номером 0520681003:02:003:0166 в Державному земельному кадастрі без попереднього скасування запису про право власності на неї(них). Пунктами 135 - 137 Порядку, передбачено, що внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою, а також відновлення її меж здійснюється шляхом внесення таких відомостей до відповідної Поземельної книги. У разі коли відомості вносяться до Державного земельного кадастру про земельну ділянку (в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою, а також відновлення її меж), на яку відповідно до цього Порядку Поземельна книга не відкривалася, такі відомості вносяться до відповідної Поземельної книги після її відкриття відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку. У разі внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку (в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою), на яку відповідно до цього Порядку Поземельна книга була відкрита та закрита, або відомостей про земельну ділянку, що набули статусу архівних відповідно до пункту 138 цього Порядку, такі відомості вносяться до Поземельної книги відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку на підставі відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку із статусом архівних. При цьому присвоєння кадастрових номерів земельних ділянок здійснюється відповідно до пункту 29 цього Порядку. Відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою вносяться на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу чи об`єднання, шляхом здійснення Державним кадастровим реєстратором таких дій: скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття Поземельної книги відповідно до пункту 60 цього Порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру; здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об`єднання, згідно з пунктами 107-111 і 113 цього Порядку; внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованого кадастрового номера земельної ділянки шляхом:- проставлення на титульному аркуші Поземельної книги в паперовій формі позначки про утворення земельної ділянки в результаті поділу чи об`єднання за формою згідно з додатком 28, в якій зазначаються скасований кадастровий номер земельної ділянки, підстава для поділу чи об`єднання земельної ділянки, дата такого поділу чи об`єднання, відомості про Державного кадастрового реєстратора, який зробив позначку;- внесення до розділу 1 "Земельна ділянка. Загальні відомості" Поземельної книги в електронній формі відповідних записів про скасований кадастровий номер земельної ділянки, підстави для поділу чи об`єднання земельної ділянки, дату такого поділу чи об`єднання із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису; внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про обмеження у використанні земельної ділянки, яка поділена чи об`єднана з іншою (крім випадків, коли обмеження поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої земельної ділянки). Згідно витягу з протоколу засіданні № 4 від 25.04.2024 року кваліфікаційної комісії з питань видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника щодо питання правомірності (законності) дій ФОП [PERSON] , при розробці документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер 0520681003:02:003:0166, комісія визначила, що розроблена сертифікованим інженером - землевпорядником [PERSON] , документація із землеустрою відповідає вимогам закону, зокрема ст. 56 Закону України «Про землеустрій», а тому відмовлено у зверненні з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера - землевпорядника [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат від 22.06.2022 року [NUMBER]). Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України Про Державний земельний кадастр внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального орган-, виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. За приписами статті 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначне тлумачити їх зміст; документи мають відповідати законодавству. Відповідно до статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровий реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політик; у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності); замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву). Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа. Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення. Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Частиною 18 статті 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, заява про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, змін до таких відомостей, документація із землеустрою, документація з оцінки земель та інші документи, які відповідно до цього Закону є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подаються до органів, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру, в електронній формі засобами телекомунікаційного зв`язку. Визначення державного кадастрового реєстратора, уповноваженого на розгляд таких документів та внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надання мотивованої відмови у їх внесенні, здійснюється в день подання заяви за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру за принципом випадковості. Як вбачається із матеріалів справи державну реєстрацію поділу земельної ділянки з кадастровим номером 052068100:02:003:0166 здійснив державний кадастровий реєстратор Відділу № 5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області. Виходячи з наведеного Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області не вчиняло жодних неправомірних дій зі свого боку та не проводило жодних дій всупереч чинному земельному законодавству, а тому суд не може зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області поновити запис про земельну ділянку з кадастровим номером 0520681003:02:003:0166. Відповідно до частини 13 статті 79-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника. Відповідно до частин 1,2 статті 27 Закону України «Про землеустрій» у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається. У Поземельній книзі на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, здійснюється запис про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів земельних ділянок. Варто також зазначити, що згідно пункту 57 Порядку, поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156-2 цього Порядку. Відповідно до пунктів 60,61 Порядку запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів/ініціала власного імені Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора; у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою. Відповідно до пункту 114 Порядку відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації: набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями. Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером 052068100:02:003:0166 набула статусу архівної у Державному земельному кадастрі. Вимоги чинного земельного законодавства не передбачають поновлення запису на земельну ділянку у Державному земельному кадастрі з кадастровим номером, який набув статусу архівного. У разі скасування державної реєстрації поділу земельної ділянки з кадастровим номером 052068100:02:003:0166, земельній ділянці буде присвоєний новий кадастровий номер. Тому, поновити запис у Державному земельному кадастрі шляхом поновлення запису в Поземельній книзі на земельну ділянку з кадастровим номером 052068100:02:003:0166 не можливо, а тому в задоволенні даних вимог слід відмовити. Щодо вимоги про визнання недійсним договору дарування 37/100 часток у праві власності на житловий будинок суд зазначає наступне. У відповідності з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Так само кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, що прямо передбачено у ч. 2 ст. 15 ЦК України. Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 N 18-рп/2004, поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Тобто інтерес особи має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині зазначеного Рішення Конституційного Суду України. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Особа, звертаючись із позовом до суду, має право пред`явити таку вимогу на захист свого цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення, і призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Подібний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 2 лютого 2021 року у справі № 925/642/19. Тобто вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. У спірних правовідносинах, звертаючись до суду з позовом про визнання незаконною та скасування державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки, позивач не довела чим саме порушується її право даруванням частки у житловому будинку, яка належала [PERSON] , а тому в задоволенні даної вимоги слід відмовити. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позову судом не встановлено, він є недоведеним та не обґрунтованим, адже порушених прав позивача, які підлягають захистові в цій справі судом не встановлено, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладено,

Outcome: approved