Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

03 травня 2025 року [PERSON] направила поштою до Новокодацького районного суду міста Дніпра позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення додаткових витрат, який надійшла до суду 07 травня 2025 року. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 12 травня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 25 червня 2025 року [PERSON] у задоволенні заяви про перехід до розгляду справи з викликом сторін відмовлено. Позивач у своєму позові посилалася на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2017 року, від якого мають малолітню дочку, [PERSON] , [INFO] . З відповідачем проживають окремо, дитина проживає з позивачем. Відповідач від участі у вихованні дочки ухиляється, матеріальну допомогу на її утримання у добровільному порядку не надає. Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дочки, але відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не бажає надавати. Також дитина відвідує творчі гуртки та студії, витрати на які складають близько 10\~000 грн. щомісячно. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі частки від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати у розмірі 5\~000 грн. з дня подання позову і на весь період навчання. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву проти обставин, викладених у позовній заяві заперечував, зазначивши, що з народження дитини приділяв увагу, був ініціатором відвідування дочкою різноманітних заходів та закладів додаткового розвитку. Позивач, натомість, не дотримувалася медичних порад стосовно харчування та способу життя під час вагітності. У вихованні використовує крик, нецензурну лайку, штовхання та ляпаси, чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Позивач одноосібно припинила навчання дочки в загальноосвітній школі та перевела її до іншої школи. Вимоги про стягнення аліментів заявлені передчасно, оскільки він приймає участь в утриманні дитини. Стосовно вимог про стягнення додаткових витрат заперечував, зазначивши, що він особисто має бажання сплачувати за відвідування дитиною секцій і закладів розвитку. Також зазначив, що на його утриманні перебуває двоє дітей від попереднього шлюбу та непрацездатні батьки. Визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі 2\~500 грн. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 07 липня 2017 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 4), від якого мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Малолітня [PERSON] , [INFO] , відвідує госпрозрахунковий гурток «Шкільний семестр» у філії КЗПО «Міський палац дітей та молоді» Дніпровської міської ради, оплата за місяць якого вартує 6\~000 грн. (а.с. 14). Відповідач матеріальну допомогу для забезпечення дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За правилами ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Дочка сторін [PERSON] малолітня, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дитини, який є працездатною особою і може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття [PERSON] . Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача додаткових витрат в розмірі 5\~000 грн. щомісячно, суд приходить до такого висновку за наступних підстав. На підставі ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно з абз. 1 п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року рекомендовано звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають, оскільки з аналізу ч. 1 ст. 185 СК України вбачається, що додатковими витратами можуть вважатися витрати на забезпечення особливих потреб дитини, що виходять за межі звичайних, побутових. А витрати на навчання не мають ознаки надзвичайності, вони мають відноситися до звичайних витрат на утримання дітей сторін, забезпечення яких тим з батьків, з яким вони не проживають, здійснюється за рахунок аліментних зобов`язань, які виконуються належним чином. Аналогічні за своїм змістом правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 18 січня 2018 року (справа № 369/959/16-ц, провадження № 61-645св17). За таких обставин, у задоволенні позовних вимог [PERSON] у задоволенні позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат слід відмовити. Суд критично оцінює твердження відповідача про перебування на його утриманні двох дітей від попереднього шлюбу, оскільки відповідних доказів, зокрема свідоцтв про їх народження, до відзиву [PERSON] не долучено. Стосовно перебування на частковому утриманні у відповідача батьків, суд не приймає зазначене до уваги, оскільки як зазначає сам відповідач, його батьки пенсіонери, тобто, отримують грошове забезпечення у вигляді пенсії. При цьому, відповідних підтверджень про їх перебування на частковому утриманні відповідача останнім не надано. Щодо визнання позовних вимог в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 2\~500 грн., то право визначати спосіб стягнення аліментів належить позивачеві, яка обрала стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки у вигляді частки від доходу платника аліментів, що передбачено положеннями ч. 1 ст. 183 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини з дня направлення поштою позову до суду, тобто з 03 травня 2025 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. п.п. «1» п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial