Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] , у період з 12 вересня 1984 року до дня його смерті в м. Хорол, Лубенського району Полтавської області. В обґрунтування вимог заявниця зазначила, що вона є пенсіонером за віком, зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер її чоловік [PERSON] . 18 березня 2025 року вона звернулась із заявою про переведення її на інший вид пенсії - на пенсію по втраті годувальника. Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25 березня 2025 року їй було відмовлено у переході пенсії у зв`язку з наявністю різниці у записі їх прізвищі. Так, у свідоцтві про шлюб, свідоцтві про смерть, довідці про спільне проживання з годувальником зазначене прізвище " [PERSON] ", у трудовій книжці годувальника та військовому квитку російською мовою зазначено " [PERSON] ". У документах заявниці прізвище зазначено " [PERSON] ". Оскільки наявні розбіжності у зазначенні прізвища у документах заявниці та її померлого чоловіка, заявниці було відмовлено Головним управлінням Пенсійного фонду України в проведенні перерахунку пенсії та роз`яснено необхідність звернення до суду. Ухвалою суду від 24 червня 2025 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження, призначено у справі судове засідання. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у судове засідання не з`явився, належно був повідомлений про місце дату час слухання справи. Заявниця [PERSON] пояснила суду, що є розбіжність у букві її прізвища та прізвища її чоловіка в офіційних документах, зокрема у трудовій книжці та військовому квитку, укладених російською мовою, зазначене прізвище « [PERSON] », у свідоцтві про смерть - « [PERSON] ». Тому Головним управлінням Пенсійного фонду України їй було відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку із втратою годувальника та роз`яснено право звернутися до суду із заявою про встановлення факту перебування в шлюбі з [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засідання свідчив про те, що [PERSON] працює помічником судово-медичного експерта протягом тривалого часу, тому знає її давно, як і знав її чоловіка - [PERSON] , часто бував в гостях вдома, добре знає їх дітей та котів. Відтоді, як переїхав до м. Хорол у 2006 році, він підтримував дружні відносини з подружньою парою та продовжує працювати із заявницею. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що перебуває у дружніх відносинах із заявницею впродовж 20 років поспіль, добре знала її чоловіка, знає дітей заявниці, про наявність розбіжностей прізвищ у документах подружжя не знала. Заслухавши учасника судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов до такого висновку. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Як установлено судом та підтверджується письмовими доказами, [PERSON] та [PERSON] 12 вересня 1984 року зареєстрували шлюб у міському відділ ЗАГС Львівської області, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.11). Згідно із копією паспорта серії [NUMBER] , копією РНОКПП та копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] прізвище заявниці записано " [PERSON] " (а. с. 6-8). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). У трудовій книжці, виданій 13.08.1973, та у військовому квитку, серії [NUMBER] від 15.05.1985, прізвище чоловіка записано російською мовою " [PERSON] " (а. с. 13, 16). Згідно із копією вкладиша б/н до трудової книжки [NUMBER] прізвище чоловіка записано українською мовою як" [PERSON] ". Разом з тим, у копії диплома серії [NUMBER] , виданого 27.06.1984, прізвище чоловіка записано одночасно російською - " [PERSON] " та українською - " [PERSON] "( а. с. 15). Відповідно до довідки, виданої відділом "Центру надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Хорольської міської ради за вихідним номером 09.08/514 від 28.03.2025, заявник [PERSON] проживала зі своїм чоловіком [PERSON] до дня його смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] . Положеннями частин першої та другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, … - незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії (частина 3 статті 45 Закону № 1058-IV). Згідно з пунктом 2.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. 18 березня 2025 року заявниця звернулась із заявою про переведення її на інший вид пенсії - на пенсію по втраті годувальника. Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25 березня 2025 року їй було відмовлено у переході пенсії у зв`язку з наявністю різниці в їх прізвищі. Так, у свідоцтві про шлюб, свідоцтві про смерть, довідці про спільне проживання з годувальником зазначене прізвище " [PERSON] ", в трудовій книжці годувальника та військовому квитку російською зазначено " [PERSON] ". У документах заявниці прізвище зазначено " [PERSON] ", у зв`язку з чим заявниці було відмовлено в проведенні перерахунку та роз`яснено необхідність звернення до суду (а.с. 9). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За змістом частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Аналізуючи викладені доводи заявниці, беручи до уваги, що з практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки некоректної документальної фіксації особових імен або імен по батькові, прізвищ під впливом російської вимови, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає доведеним у судовому засіданні факт підтвердження шлюбних відносин між заявницею [PERSON] та померлим [PERSON] . Оскільки розбіжності у написанні прізвищ заявниці та її померлого чоловіка у правовстановлюючих документах іншим шляхом виправити неможливо, що, своєю чергою, позбавляє заявницю належно захистити свої права на пенсійне забезпечення та претендувати на перерахунок (призначення) пенсії по втраті годувальника, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог. Судові витрати відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved