Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

У поданій до суду заяві заявник просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на цілий житловий будинок від 30 січня 2001 року, виданого на підставі рішення Туринської сільської ради від 13.12.2000 №51, в якому зазначено « [PERSON] ». Заявлені вимоги мотивує тим, що він є власником будинку в [ADDRESS] . У травні 2025 року заявник звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Краснопільської селищної ради Сумської області із заявою про державну реєстрацію права власності на вказаний будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також внесення відомостей про власника « [PERSON] », однак заявнику було відмовлено у державній реєстрації, оскільки відповідно до свідоцтва про право власності на цілий житловий будинок власником будинку значиться « [PERSON] ». Так, у свідоцтві про право власності на цілий житловий будинок моє ім`я зазначено як « [PERSON] », а у паспорті громадянина України « [PERSON] ». Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від заявника надійшла заява про розгляд справи без його участі, заяву підтримав, просив задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на цілий житловий будинок від 30 січня 2001 року, виданого на підставі рішення Туринської сільської ради від 13.12.2000 №51, житлловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить « [PERSON] ». (а.с. 9). Відповідно до рішеня про відмову в проведенні реєстраційних дій №79017611 від 21.05.2025 року, [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації житлового будинку, оскільки відповідно до свідоцтва про право власності на цілий житловий будинок [ADDRESS] , власником будинку значиться « [PERSON] » в той час як у паспорті громадянина України вказано « [PERSON] ». (а.с. 10). Факт належності спірного правовстановлюючого документу [PERSON] підтверджується: -паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданого на ім`я - « [PERSON] » (ас.5-6); -довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера 25.01.2002 року - « [PERSON] » (7); - довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №5933- 7001902364 від 09.10.2023 року - « [PERSON] » (а.с.8); - закордонним паспортом [NUMBER] - « [PERSON] » (а.с.12); -свідоцтвом про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № [NUMBER] -« [PERSON] » (а.с.13); -свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] -« [PERSON] » (а.с.11); -свідоцтвом про шлюб № [NUMBER] - « [PERSON] » (а.с.14); -трудовою книжкою [NUMBER] , посвідченням водія, техпаспортом [NUMBER] , пенсійним посвідченням серія [NUMBER] , які видані на ім`я - « [PERSON] » (а.с.15-17). Згідно вимог п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що заявником доведено перед судом обставини, на які він посилається, та\~беручи до уваги, що встановити факт належності правовстановлюючого документу поза судовим порядком неможливо, суд вважає необхідним заяву задовольнити та встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 30 січня 2001 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved