Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Посилався на те, що 11.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №75431377, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3 000 гривень, строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису qiurFGmQt8, що був надісланий на вказану [PERSON] електронну адресу - [INFO] ) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». [PERSON] був ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: qiurFGmQt8. Час відправки ідентифікатора позичальнику:11.06.2021 20:18:05. Електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: [INFO]. 11.06.2021 року між Товариством та відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №75431377 до Договору позики №75431377, за умовами якої позичальник збільшує суму позики на 2 000 гривень. Таким чином, загальний розмір позики становить 5 000 гривень. Позикодавець на виконання умов Договору позики №75431377 від 11.06.2021 року та Додаткової угоди до Договору позики, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5 000 гривень за посередництвом платіжної установи. Укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. [PERSON] не виконав свого обов`язку щодо повернення наданого йому кредиту в строки, передбачені кредитним договором. У зв`язку з неналежним виконанням умов договору позики у [PERSON] утворилась заборгованість по договору позики №75431377 від 11.06.2021 року у розмірі 16940 грн. 00 коп., яка складається з: 5000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11940 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками. 19.11.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія» Управління активами» уклали Договір факторингу № 1911 від 19.11.2021 року за умовами якого ТОВ «ФК» Управління активами» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75431377 від 11.06.2021 року. 03.04.2023 року ТОВ «ФК» Управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75431377 від 11.06.2021 року. Пунктом 5.2. договору факторингу встановлено, що перехід від клієнта до фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідних прав вимог. Підписані сторонами акти прийому-передачі Реєстру заборгованостей підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 16940 грн. 00 коп., з яких: 5000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11940 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у сумі 16940 грн. 00 коп. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 13.06.2025 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 11.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №75431377, відповідно до умов якого сума наданого відповідачу кредиту становить 3000 грн. (п.2.1 договору), строк кредиту 30 днів (п.2.2 договору), процентна ставка (базова) 1,99% в день (фіксована) (п.2.3 договору) (а.с.5). Згідно із п.1 договору позики, за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Відповідно до п.4. договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Згідно із п.п. 5.1 договору позики, підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 11.06.2021 року між Товариством та відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №75431377 до Договору позики №75431377, за умовами якої позичальник збільшує суму позики на 2 000 гривень. Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтверджує, що клієнт [PERSON] , з яким укладений договір № 75431377 від 11.06.2021 року та додаткову угоду №75413177 від 11.06.2021 року ідентифікований Товариством. Згідно платіжних інструкцій/операцій №0159ba23-b07f-445a-949d-58b2d46ccf21 від 11.06.2021 року та №a245be11-6cbf-468e-9c34-c8a0872aeb51 від 11.06.2021 року ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на рахунок [NUMBER] , перераховано кошти у сумі 3000 гривень та 2000 гривень (а.с.11-12). Відповідно до довідок ТОВ «ФК«Фінекспрес» №КД-000020917/ТНПП та №КД-000020919/ТНПП від 15.05.2025 року, товариство підтвердило прийняття до виконання платіжних інструкцій, наданих за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між компанією та ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», та завершення наступних платіжних операцій: дата 11.06.2021 року; номер платежів №0159ba23-b07f-445a-949d-58b2d46ccf21 та №a245be11-6cbf-468e-9c34-c8a0872aeb51; сума 3000 гривень на 2000 гривень, отримувач [PERSON] , номер [NUMBER] . Таким чином, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за Договором позики виконало. 19.11.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» (фактор) уклали Договір факторингу № 1911 від 19.11.2021 року за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75431377 від 11.06.2021 року. 03.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75431377 від 11.06.2021 року. Пунктом 5.2. договору факторингу встановлено, що перехід від клієнта до фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідних прав вимог. Підписані сторонами акти прийому-передачі Реєстру заборгованостей підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. Відповідно до реєстру прав вимоги №3 від 19.11.2021 року до Договору факторингу №1911 від 19.11.2021 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія Управління активами», [PERSON] значиться в реєстрі боржників за №4886 за договором позики №75431377 в сумі 16940 грн. 00 коп., з яких: 5000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту, 11940 грн. 00 коп. Згідно реєстру заборгованості від 03.04.2023 року до Договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет», [PERSON] значиться в реєстрі боржників за №4670 за договором позики №75431377 в сумі 16940 грн. 00 коп., з яких: 5000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту, 11940 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками. Відтак, матеріалами справи підтверджуються обставини уступки права вимоги за договором позики №75431377 на користь ТОВ «Фінпром Маркет». Із дослідженого судом договору позики №75431377 від 11.06.2021 року та додаткової угоди №75431377 до договору позики встановлено, що оспорюваний договір укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Положеннями ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно доЗакону України«Про електронні довірчі послуги». Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як було встановлено судом, договір позики №75431377 від 11.06.2021 року та додаткова угода №75431377 до договору позики укладені в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст.12 вказаного Закону, а саме: з боку позикодавця засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора, та за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі. Із копії вказаного договору також видно, що [PERSON] як позичальник та споживач за договором, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши Товариству свої персональні дані (РНОКПП - [NUMBER] , серію та номер паспорта [NUMBER] , тел. [NUMBER] та відомості про електронну пошту). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання. Відповідно до ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Звертаючись до суду з позовними вимогами, ТОВ «Фінпром Маркет» посилалося на те, що заборгованість відповідача становить 16940 грн. 00 коп., з яких: 5000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 11940 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками. Розглядаючи доводи позивача щодо дійсного розміру заборгованості, суд враховує норми цивільного законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини. Так, згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього кодексу. Частиною 1ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, постанова Верховного Суду від 06.11.2019 р. у справі № 359/2703/15ц). Згідно з п. 2.2 договору строк дії позики становить 30 (тридцять) днів з 11.06.2021 року по 11.07.2021 року. Умовами договору не передбачено можливості пролонгації його дії. Відповідно до п.2.3 договору, процентна ставка за договором становить 1,99 %. Проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Отже, проценти повинні бути нараховані за період з 11.06.2021 року по 11.07.2021 року і після цього строку нарахування процентів припиняється. Із долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором позики вбачається, що позивачем було нараховано заборгованість зі сплати процентів за період з 11.06.2021 року по 09.10.2021 року, тобто за межами строку кредитування, у зв`язку з чим судом здійснено власний розрахунок. Так, 5000 грн. 00 коп. (сума позики) х 1,99 % = 99 грн. 50 коп. (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у коштами). Таким чином, розмір заборгованості за відсотками за договором становить: 2985 грн. 00 коп. (99 грн. 50 коп. х 30 днів). Отже, заборгованість відповідача за договором позики № 75431377 від 11.06.2021 року становить: заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн. 00 коп.; заборгованість за процентами - 2985 грн. 00 коп., а всього 7 985 грн. 00 коп. Відповідачем зазначениий розмір заборгованості будь-якими доказами спростовано не було. Положеннями статті 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] всупереч умовам договору позики не здійснено погашення заборгованості. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial