Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що певний період часу вона проживала з відповідачем однією сім`єю. За час спільного проживання у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Після припинення сімейних відносин та спільного проживання з відповідачем участь останнього у житті дитини суттєво зменшилась. Він все рідше цікавиться здоров`ям дочки, її розвитком, життям. Батько не надає систематичної матеріальної допомоги на утримання дитини. Вона самостійно, власними силами матеріально забезпечує, доглядає та виховує дочку. На даний час вона (позивач) працевлаштована, з 20.09.2023 року перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині [NUMBER] , однак самостійно не в змозі забезпечити належний рівень життя, необхідний дитині для її нормальної життєдіяльності в обсязі, визначеному законодавчими актами, тому вважає, що батько, який має задовільний стан здоров`я, є працездатним, що не перешкоджає йому працевлаштуватись та отримувати дохід, має можливість сплачувати аліменти на дитину. Інших непрацездатних утриманців, повнолітніх дітей відповідач не має. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування зазначеного розміру аліментів зазначає, що дочка, в силу свого віку потребує достатньо коштів на забезпечення харчування, проживання, лікування, фізичного та духовного розвитку. Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити (а.с.26-27). Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (а.с. 21, 33), в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, заяв, клопотань чи відзиву суду не надав. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу в судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 9). За змістом позову дитина проживає разом з матір`ю, про що не надійшло заперечень від відповідача. Домовленість щодо утримання дитини між сторонами відсутня і позивач бажає, щоб відповідач сплачувала аліменти за рішенням суду. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2025рік» з 1 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років становить 2563 гривні, тому мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком до 6 років повинен становити не менше 1281,50 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років). Згідно ч.ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивач просить стягувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач заперечень проти позову не надав. Як передбачено ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.ст.12,\~13\~ЦПК України позивач повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.\~ст. 78-80 ЦПК України, зазначені нею обставини. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено два поняття розміру аліментів «мінімальний гарантований розмір аліментів» і «мінімальний рекомендований розмір аліментів». Мінімальний гарантований розмір аліментів є нижньою межею, тобто розміром, який гарантовано буде стягнутий. Він становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів. Мінімальний рекомендований розмір аліментів може бути присуджений лише в порядку позовного провадження у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів і становить один прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Достатній рівень означає наявність «мінімуму достатку», який дає змогу виживати особі або сім`ї, в зв`язку з чим присудження мінімального рекомендованого розміру аліментів входить до предмета доказування та присудження стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Позивачем не надано доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що розмір аліментів на дитину повинен становити 3000 грн. щомісячно. У відповідності з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру, які будуть стягуватись на дитину, суд враховує стан здоров`я дитини, про який є підстави вважати, що він є задовільним, оскільки позивач не зазначила і не довела протилежного; матеріальне становище дитини, яке на сьогодні залежить від доходів матері, яка перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації (а.с.24). Також суд враховує, що відповідач має працездатний вік, про незадовільний\~стан здоров`я\~та наявність\~у нього\~інших утриманців\~суду не\~повідомив, він є батьком малолітньої дитини та в силу закону зобов`язаний її утримувати та забезпечувати їй належний рівень життя. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180-182, 184 СК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, розмір яких суд визначає 1281 грн. 50 коп. щомісяця з щорічною індексацією відповідно до закону, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2025 рік» з 01 січня 2025 року у розмірі 2563 грн. Із урахуванням загальновідомих обставин про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, визначений судом розмір аліментів є справедливим і відповідатиме інтересам дитини, не є завищеним та не буде надмірним тягарем для відповідача або таким, що поставить його у скрутне матеріальне становище, не порушуватиме\~його прав\~та інтересів. Підстави для стягнення аліментів у розмірі 3000 грн., із врахуванням поданих позивачем доказів, в судовому засіданні не встановлені, тому в іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх необгрунтованістю. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. та на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст.\~ст.\~180-182,\~184\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: partial