Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

16.07.2024 року при отриманні Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 387068028 позивачеві стало відомо про наявність обтяження накладеного на все його майно. При оформленні спадкових прав після смерті матері, позивач займався збором документів щодо обтяження, проте після отримання свідоцтва про право на спадщину, вважав, що обтяження припинено. Проте, відповідно до актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень, при видачі свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом було перенесено запис про обтяження, чим обумовлена необхідність звернення до суду. Так, у 2016 році, позивачеві стало відомо про накладення заборони на належне йому домоволодіння, яке він отримав у спадок. Відповідно до витягу з ДРРП від 12.09.2016 за №170815651 міститься запис про обтяження: Тип обтяження: заборона (архівний запис) Реєстраційний номер обтяження 1981715. Зареєстровано: 18.05.2005 14:03:24 за №1981715 реєстратором: Новомиколаївська державна нотаріальна контора. Підстава обтяження: повідомлення Ново-Миколаївського відділення держбанку. Об`єкт обтяження: будинок, состав ціле, адреса: [ADDRESS] . Власник - [PERSON] . Причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: архівний номер 2067297ZAP170, архівна дата 08.08.2000, дата виникнення 20.02.1998, № реєстра: 62537-309, внутр. № 2401352929F1292A2431, комментарий р1. Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права. Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної і творчої діяльності. Відповідно до ст.ст. 321, 391 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно п. 2 Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами) (далі Положення). Відповідно до Положення реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Згідно зі ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернень органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п.5.1 п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки з рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину, на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; в інших випадках, передбачених законом. Судом встановлено, що після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, оформив на своє ім`я житловий будинок [ADDRESS] , та земельну ділянку під житловим будинком. Після отримання свідоцтв про право на спадщину за законом, державним нотаріусом йому було роз`яснено про накладення заборони на все майно за адресою: [ADDRESS] . 16.07.2024 року при отриманні Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 387068028 позивачеві стало відомо про наявність обтяження накладеного на все його майно. При видачі свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом було перенесено запис про обтяження, чим обумовлена необхідність звернення до суду. Позивачеві стало відомо про накладення заборони на належне йому домоволодіння, яке він отримав у спадок. Відповідно до витягу з ДРРП від 12.09.2016 за №170815651 міститься запис про обтяження: Тип обтяження: заборона (архівний запис) Реєстраційний номер обтяження 1981715. Зареєстровано: 18.05.2005 14:03:24 за №1981715 реєстратором: Новомиколаївська державна нотаріальна контора. Підстава обтяження: повідомлення Ново-Миколаївського відділення держбанку. Об`єкт обтяження: будинок, состав ціле, адреса: [ADDRESS] . Власник - [PERSON] . Причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: архівний номер 2067297ZAP170, архівна дата 08.08.2000, дата виникнення 20.02.1998, № реєстра: 62537-309, внутр. № 2401352929F1292A2431, комментарий р1. Вищезазначена заборона позбавляє позивача [PERSON] права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Нотаріус, як реєстратор в даному випадку не має визначених законодавством підстав для зняття заборони на відчуження об`єкту нерухомого майна, належного позивачу, оскільки будь-яких даних щодо підстави обтяження в запису не вказано. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] на законних підставах володіє нерухомим майном, що підтверджується Свідоцтвами про право на спадщину за законом від 16.12.2016 та витягом з Державного реєстру речових прав. Позивач позбавлений можливості у повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, оскільки на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , накладено заборону. Також судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] та спадкоємцем після якого є [PERSON] , не має ніякого відношення до заборони на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , встановленого Новомиколаївською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 1981715, зареєстровано 18.05.2005 на підставі повідомлення Ново-Миколаївського відділення держбанку, тому не вбачає підстав для збереження обтяжень на майно позивача. Заборона, яка внесена в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, не дозволяє [PERSON] здійснювати повноваження власника нерухомого майна в повному обсязі, яка у зв`язку з накладеною забороною позбавлена можливості розпоряджатись належним їй на праві власності майном. Враховуючи вищевикладене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, підстав для продовження арешту нерухомого майна позивача на даний час не вбачається, його порушене право підлягає судовому захисту у заявлений спосіб шляхом скасування обтяження. Судові витрати. Судові витрати у справі складаються із судового збору в сумі 968,96 грн., вони понесені та сплачені позивачем і в силу ст.141ЦПК України підлягають зарахуванню на користь держави. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved