Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

09.12.2024 року [PERSON] в особі представника - адвоката Вялової І.М. звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, мотивуючи тим, що 10.05.2019 року між нею та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, який в подальшому 21.01.2020 року розірвано. Після розірвання шлюбу вона та [PERSON] продовжували проживати однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, мали намір вдруге зареєструвати шлюб. [INFO] народився їхній син [PERSON] , відомості про батька якого у свідоцтві про народження зазначені зі слів матері відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. [PERSON] сприяв розвитку сина [PERSON] , виховував та матеріально забезпечував його. Вони підтримували один одного як єдина сім`я, про що свідчить їх спілкування у соціальній мережі. Однак [INFO] [PERSON] загинув під час ведення бойових дій. Встановлення факту батьківства необхідне їй для отримання частини виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі військовослужбовця - члена сім`ї. За таких обставин вона просить встановити факт батьківства [PERSON] стосовно сина [PERSON] та внести відповідні зміни до актового запису про народження. Ухвалою суду від 18.12.2024 року прийнято заяву до розгляду, відкрите провадження в цивільній справі в порядку окремого провадження та призначено справу до судового розгляду. Крім того, ухвалою суду від 18.12.2024 року за клопотанням представника позивача Вялової І.М. залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи [INFO] . 23.12.2024 року до суду від представника заінтересованої особи Первомайського відділу ДРАЦС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Обертун О. надійшла заява, в якій вона зазначила, що не заперечує щодо заявлених вимог, у вирішенні справи поклалась на розсуд суду. 06.01.2025 року від представника заінтересованої особи [INFO] [PERSON] до суду надійшли пояснення, в яких він зазначив, що [PERSON] проходив військову службу в ЗС України та загинув [INFO] . Вказав, що батьки та неповнолітні діти мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця - члена їх родини. Для встановлення батьківства значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства , спільне виховання чи утримування дитини. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. На даний час таку експертизу не проведено. 17.01.2025 року від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Дубчака Д.В. до суду надійшли заперечення (відзив), в яких він заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на те, що у матеріалах справи відсутній висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, а відтак неможливо дійти законного висновку про встановлення факту батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 26.02.2025 року за клопотанням представника позивача Вялової І.М. призначено посмертну судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: «Чи є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] ?». Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи до отримання висновку експерта. Ухвалою суду від 27.02.2025 року уточнено зміст ухвали суду від 26.02.2025 року, зазначено про необхідність вважати, що призначено посмертну судову біологічну молекулярно-генетичну експертизу. 21.05.2025 року до суду надійшов висновок експерта Миколаївського НДЕКЦ за результатом судової молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою суду від 26.05.2025 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 16.07.2025 року, 09:00 годину. Заявник [PERSON] та її представник Вялова І.М. надали заяви, в яких подану заяву підтримали, просили задовольнити та розглянути справу в їх відсутність. Заінтересовані особи [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] та [INFO] належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили. Вирішуючи справу за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 10.05.2019 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб в Первомайському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 124, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.05.2019 року. Прізвище дружини змінено на « [PERSON] » /а.с.8/. 21.01.2020 року Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво серії [NUMBER] про розірвання шлюбу між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 05. [PERSON] повернуто дошлюбне прізвище « [PERSON] » /а.с.9/. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.12.2016 року Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 583. Запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень вчинено зі слів матері відповідно до ч.1 ст. 135 СК України /а.с.10, 11/. 23.07.2024 року видано сповіщення сім`ї № 682 про те, що солдат [PERSON] загинув [INFO] під час ведення бойових дій в районі населеного пункту Георгіївка Донецької області в результаті мінометного обстрілу з боку противника. Зазначене також підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 3364м/1999дон від 24.07.2024 року /а.с.13, 14-15/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.07.2024 року Врадіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Георгіївка Донецької області. актовий запис № 165 /а.с.12/. Після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання заявниці та [PERSON] , останній визнавав себе батьком [PERSON] , вони проживали разом, вели спільне господарство, виховували сина, утримували його, спільно відпочивали, [PERSON] виконував усі обов`язки батька дитини, передбачені чинним законодавством, що підтверджується скріншотами їх спілкування у соціальній мережі та фотознімками. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.1 ст. 135 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. За змістом ст.ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/115-25/4678-БД від 14.05.2025 року за результатом проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи ДНК-профіль [PERSON] належить особі, яка є біологічною дитиною [PERSON] та загиблого [PERSON] , [INFO] . Ймовірність походження ДНК-профілів від дитини та біологічних батьків становить не менше ніж 99,999999999880 % /а.с.112-124/. Тобто встановлено кровне споріднення між [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як між батьком та дитиною. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 за № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Таким чином зібрані у справі вищезазначені докази вказують на наявність батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту батьківства необхідне заявниці для отримання частини виплат одноразової грошової допомоги в разі загибелі військовослужбовця - члена сім`ї. За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, що викладені у заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду, а тому вимоги заяви обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved