Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , передати цих дітей позивачу для подальшого влаштування, а також стягнути з відповідачів на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, а саме по 2500 грн. для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що останні ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Ухвалою судді від 18.02.2025 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з тих же підстав та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні фактично заперечував проти позову, вважає позбавлення його батьківських права є передчасним, хоча підтвердив те, що в ті моменти, коли він зловживав алкогольними напоями його діти дійсно залишались без належного догляду та були голодні. Відповідач вважає, що існують підстави для позбавлення його батьків прав, у зв`язку із чим він звертався таким проханням до органу опіки. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилася, однак, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомила, тому суд, враховуючи її неявку без поважних причин, розглянув справу без її участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача [PERSON] , свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження (а.с. 6-8). Разом з тим, судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не займаються вихованням дітей та належним чином матеріально їх не забезпечують. Дані факти підтверджуються копіями: актів обстеження умов проживання від 10.07.2024, 21.10.2024, 05.12.2024, 09.01.2025 (а.с. 19-22), висновків потреб сім`ї (а.с. 23-26), характеристик на відповідачів (а.с. 27, 28), наказу виконкому Вишевицької сільської ради №8 від 11.07.2024 «Про постановку на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах» (а.с. 33), характеристик на дітей з місця навчання (а.с. 34, 35), інформаційних довідок сімейного лікаря (а.с. 36-38). Відповідно до показань свідка [PERSON] судом встановлено, що остання працює на посаді старости Іршанського старостинського округу, знає родину відповідачів з 2002 року. Свідок пояснила, що після народження у відповідачів третьої дитини, відповідачі почали безвідповідально ставитись до виконання своїх батьківські обов`язків. Старші діти пропускають заняття у школі, діти часто залишаються самі вдома без належного контролю, самостійно готують собі їжу. В даний час мати залишила родину, долею дітей не цікавиться і її місцезнаходження невідоме. Батько, хоча і проживає разом дітьми, однак ними також належним чином не займається. Згідно з вимогами ч. ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З наданого до суду письмового висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Вишевицької сільської ради від 31.01.2025 №249, вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів відносно їх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 47-51). Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц (провадження №61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Таким чином, матеріалами справи встановлено, що відповідачі ухилилися від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, оскільки не піклуються про стан їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не створили належних умов для проживання та навчання, не готують їх до самостійного життя та праці, що становить основоположну складову сімейного життя. Разом з тим, у відповідності до вимог ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, з огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.02.2025 і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved