Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» (далі - відповідач) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає до виконання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 31 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований за № 74592, відповідно до якого стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість в розмірі 45758,32 гривень. 23 серпня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.Г. відкрито виконавче провадження № 69711780 з виконання вказаного виконавчого напису. Проте позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає до виконання, оскільки розмір заборгованості, визначений відповідачем у заяві про вчинення виконавчого напису не є безспірний, позивача не було повідомлено про звернення з заявою про вчинення виконавчого напису, напис було вчинено за відсутності всіх необхідних документів. Враховуючи викладене позивач просив визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає до виконання, та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. На адресу суду від учасників процесу відзиву, пояснень, заяв чи клопотань не надходило. Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача Охріменко Н.І. в судове засідання не з`явилпся, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягав. Відповідач в судове засідання представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223, 280 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності учасників та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Судом встановлено,\~що 31\~травня 2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенком\~Є.М.\~було вчинено\~виконавчий напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 74592,\~яким стягнуто\~з [PERSON] \~ на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» заборгованість в розмірі 45758,32 грн. за кредитним договором № 200236101 від 10 травня 2016 року, укладеним між боржником та ПАТ "Банк Михайлівський» (а.с. 9). У виконавчому написі зазначено, що ПАТ "Банк Михайлівський» на підставі договору факторингу № 1905 від 19 травня 2016 року відступило право вимоги по даному кредиту ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда", яке в подальшому відступило право вимоги на підставі договору факторингу іншому товариству. 23 серпня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.Г. відкрито виконавче провадження № 69711780 з виконання вказаного виконавчого напису та здійснювалися заходи щодо примусового виконання даного виконавчого документу (а.с. 10-15). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно із частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Кабінетом Міністрів України 29 червня 1999 року прийнято постанову №1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №662, якою внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, пунктом 2 наведеної Постанови КМУ доповнено Перелік №1172 після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 65037659) визнано незаконною та нечинною вказану Постанову Кабінету Міністрів України в частині, в тому числі й п.2 про доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, а ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у даній справі відмовлено у перегляді цієї ухвали Вищого адміністративного суду України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року №92. Тобто, на момент вчинення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису (21.05.2021 року), кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не входили до Переліку №1172, адже постанова КМУ про доповнення вказаного Переліку цим розділом, була визнана незаконною та нечинною судовим рішенням, яке набрало законної сили. А відтак, з врахуванням приписів ст. 87 Закону України «Про нотаріат», нотаріус не мав законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Слід також зазначити, що пункт 1 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватись до кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а відтак позов підлягає до задоволення. Задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] судовий збір за подачу позову в сумі 1211,20 грн. та за заяву про забезпечення позову 605,60 грн., а всього 1816,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved