Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

У травня 2025 року позивач за представництва адвоката Верченко Ольги Олександрівни в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС звернувся до Центрального районного суду міста Дніпра з позовом до ДП «Селидіввугілля» на предмет стягнення з останнього заборгованості по заробітній платі в розмірі 140 971,12 грн., в обґрунтування якого посилається на те, що з 21 травня 2007 року по 14 серпня 2024 року перебував у трудових відносинах з ВП «Шахта 1-3 «Новогродівка» ДП «Селидіввугілля» та 14 серпня 2024 року був звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України у зв`язку з виходом на пенсію за віком. Натомість, при звільненні з позивачем не проведено остаточного розрахунку та станом на момент пред`явлення зазначеного позову сума заборгованості із виплати заробітної плати складає 140 971,12 грн. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 09 травня 2025 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень, однак з потребою у витребуванні у відповідача довідки про заборгованість по заробітній платі позивача, а також довідки про його середньоденний заробіток. Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв. У судове засідання не з`явилися всі учасники справи, і про причини своєї неявки представник відповідача не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого без фіксування судового процесу технічними засобами проведений заочний розгляд справи згідно з ст. ст. 280, 281 ЦПК України з урахуванням відсутності заперечень з боку позивача, який через свого представника подав заяву про розгляд справи за його відсутності, що з`ясуванню обставин не перешкоджає. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із повним задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебував у трудових відносинах з ВП «Шахта 1-3 «Новогродівка» ДП «Селидіввугілля» та 14 серпня 2024 року звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України у зв`язку з виходом на пенсію за віком (а.с. 4-10). Так, згідно розрахункового листа за вересень 2024 року [PERSON] нараховано до виплати заробітну плату у розмірі 140 971,12 грн. (а.с. 17). В той\~же час,\~при звільненні\~з позивачем\~не було\~проведено остаточного\~розрахунку.\~Заборгованість відповідача\~по заробітній\~платі становить\~140\~971,12\~грн.,\~що узгоджується\~з відомостями\~розрахункового листка\~за вересень\~2024\~року (а.с. 17).\~ Так, ст.\~43\~Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з частинами першою, другою статті 94\~Кодексу законів\~про працю\~України (далі КЗпП) заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. За приписами ч. 1 ст.\~47\~КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Частиною першою статті 115\~КЗпП визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів\~представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст.\~116\~КЗпП України при звільнені робітника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму. За правовим висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2912цс16 всі суми (заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. За таких обставин, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 140 971,12 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

Outcome: approved