Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси , шляхом сформування в системі «Електронний суд» 13.09.2024 , звернулось ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» із вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 2030841023 від 31.10.2023, у загальному розмірі 106\~607,40 грн., які складаються з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10\~000 грн., заборгованості за процентами у розмірі 94 185,00 грн. При подачі позову оплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Заочним рішенням від 28.11.2024 позовні вимоги були задоволені у повному обсязі. Ухвалою від 20.05.2025 суд скасував заочне рішення на підставі заяви [PERSON] від 19.03.2025. 02.06.2025 відповідач надав до суду відзив в якому заперечував проти задоволення позову з мотивів недоведеності факту отримання коштів відповідачем, неправильності нарахування суми заборгованості, явно несправедливих умов договору за яким розмір процентів за користування кредитними коштами в дев`ять разів перевищують розмір отриманої позики. Судом встановлено, що 31.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір про надання грошових коштів у позику №2030841023. Відповідно до п. 1 Договору позики Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Позику на суму у розмірі: 10000,00 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п.1.3., п.1.4. та/або 1.5. цього Договору, його додатків; тип позики - Кредит; мета отримання кредиту - для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльності, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; строк Позики (строк дії Договору) - 20 днів; дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов Програми Лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» - 1,99 % на день (726,35 % річних); процентна ставка Позаакційна (базова) - в день 2,99% на день (1091,35% річних) фіксована; дата надання позики 31.10.2023 року; дата повернення позики 30.11.2023 року. Строк позики, згідно п. 1.2 Договору визначено терміном 30 днів. Главою четвертою Договору надано право позичальнику продовжувати строк користування позикою , що відбувається шляхом укладення сторонами у особистому кабінеті додаткової угоди ( п.4.2 Договору). Згідно таблиці обчислення загальної вартості позики , визначено максимальний загальний розмір вартості позики у розмірі 15\~970,00 грн. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються\~главою 71\~Цивільного кодексу\~ України ( далі ЦК України) \~та загальними положеннями\~ЦК України\~про зобов`язання та договір. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України\~передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1048 ЦК України\~встановлено, щопозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Подібні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (Постанова ВС від 21 вересня 2022 року у справі № 645/5557/16-ц) У даному випадку суд вважає доведеним факт укладення 31.10.2023 сторонами Договору надання грошових коштів у позику №2030841023, а також факт отримання позичальником ( відповідачем) грошових коштів в розмірі 10\~000 грн., у позику , строком на 30 днів. Враховуючи що саме відповідача заперечував проти факту отримання ним коштів, з його боку не подано клопотань про витребування доказів, або не подано доказів якими спростовується належність йому банківської картки за номером [NUMBER] , яка імітована на його ім`я , на яку 31.10.2023 було здійснено транзакція грошових коштів в сумі 10\~000 грн., а тому суд вважає доведеним і факт отримання вказаної суми грошей відповідачем. Водночас позивачем не було надано доказів офіціальної пролонгації строку надання грошових коштів яки були б бути підтверджені відповідними додатковими угодами, що надає суду можливість прийти до висновку що строк дії Договору позики не було продовжено після спливу 30 днів а тому і розрахунок процентів за користування грошима , після спливу 30 днів мав відбуватись не у договірному порядку а у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України як відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Однак, відповідно до вимог п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином суд приходить до висновку що критеріям доведеності та обґрунтованості у даному спорі відповідають вимоги щодо стягнення на користь позивача як кредитодавця з відповідача, як позичальника, отримані їм за Договором позики від 31.10.2023 року грошові кошти у розмірі 10\~000 грн., а також проценти за користування позиченими грошима нарахованими відповідно до умов Договору протягом 30 днів , з урахуванням максимально можливого розміру вартості позики яка була узгоджена сторонами у розмірі 15\~970,00 грн. \~Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ). У даному випадку критеріям пропорційності відповідає розмір судових витрат понесених позивачем у розмірі 399,25 грн., які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial