Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

03.03.2025 року представник позивача ТОВ «Свеа Фінанс» Сторожишина О.О. звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 1079498 від 27.06.2023 у загальному розмірі 34 412,65 грн, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позову представник зазначила, що 27.06.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] за допомогою інформаційно-комунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт https://sloncredit.ua/, було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 1079498, який підписаний позивачем та відповідачкою у відповідності до вимог ст. 12 Закону «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору ТОВ «Слон Кредит» надає [PERSON] фінансовий кредит у розмірі 5 000,00 грн строком на 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Сторони погодили тип процентної ставки ? фіксована. Відповідно до п. 1.5.1 стандартна процентна ставка становить 1,99 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом та застосовується у межах строку користування кредитом. Пунктом 1.5.2 сторони погодили розмір зниженої процентної ставки 0,896 % в день. Відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн, які були перераховані їй 27.06.2023 надавачем платіжних послуг ТОВ «Пейтек Україна» на платіжну картку [NUMBER] , номер якої вона зазначила при оформленні договору. Взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору відповідачка не виконувала, не сплачувала обов`язкові періодичні платежі по процентам у розмірі та строки, погоджені сторонами в договорі. 24.07.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено Договір факторингу № 2407-24, відповідно до умов якого ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за договором № 1079498 від 27.06.2023 з правом подальшого нарахування (отримання) майбутніх процентів, штрафних санкцій, комісій та інших платежів, що передбачені кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги складала 34\~412,65 грн. Жодних платежів відповідачка на дату подання позовної заяви не здійснювала. Таким чином, позивачем визначено заборгованість відповідачки за договором № 1079498 від 27.06.2023 на дату складання позовної заяви в загальній сумі 34\~412,65 грн, що складається із заборгованості по кредиту 4 619,35 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 29 793,3 грн. Справа надійшла до суду 06.05.2025 відповідно до ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2025 по передачу позовної заяви за підсудністю. Ухвалою суду від 08.05.2025 у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін; запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення їй даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Поштове відправлення на ім`я відповідачки [PERSON] з копією ухвали про відкриття провадження надіслане за адресою зареєстрованого місця проживання, що встановлена відповідно до інформації ЄДДР повернулись до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка належним чином повідомлена про розгляд даної справи. У відповідності до ст. 174, 178\~ЦПК України відповідачка не скористалась своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову, будь-яких клопотань на адресу суду від неї не надходило. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. За приписами ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79\~ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. 27.06.2023\~між ТОВ\~«Слон Кредит»\~та [PERSON] \~за допомогою\~інформаційно-комунікаційної\~системи Товариства\~було укладено\~електронний Договір про надання\~споживчого кредиту № 1079498. Договір підписано відповідачкою електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора М780. Відповідно до умов Договору товариство надає позичальнику кредит у розмірі 5000,00 грн (п. 1.3). Кредит надається строком 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту та споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком № 1 до договору (п. 1.4). Умовами договору сторони погодили тип процентної ставки ? фіксована. Відповідно до п. 1.5.1 стандартна процентна ставка становить 1,99 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом та застосовується у межах строку користування кредитом. Пунктом 1.5.2 сторони погодили розмір зниженої процентної ставки 0,896 % в день. Згідно з п 2.1 Договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графіку платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору, визначено періодичність платежів 30 днів. Кількість платежів дванадцять. Наступна дата платежу 27.07.2023. Кінцева дата сплати 21.06.2024. Перший платіж становить 1\~343,25 грн за ставкою 0,896 % в день. Наступні одинадцять платежів становлять 2\~985,00 грн за ставкою 1,99 % від суми кредиту за кожний день. Реальна річна процентна ставка складе 29\~157,73 % річних. Загальна вартість кредиту складе 35\~820,00 грн. У Паспорті споживчого кредиту надана інформація споживачу до укладення договору про споживчий кредит, а саме: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; загальні витрати за кредитом; орієнтовна загальні вартість кредиту для споживача; порядок повернення кредиту. Паспорт підписано електронним підписом [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора М780. Перерахування відповідачці [PERSON] підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Пейтек Україна», яке надає послуги з переказу коштів відповідно до договору про організацію переказу грошових коштів № 06062022-1 укладеного з ТОВ «Слон Кредит». Довідкою підтверджено успішність операції від ТОВ «Слон Кредит» 27.06.2023 21:14:20 з переказу 5 000,00 грн на платіжну картку клієнта [NUMBER] , банк-еквайр АТ «ПУМБ», номер транзакції в системі ТОВ «Слон Кредит» 10794981687889656, session ID [NUMBER] , код авторизації 993949. 24.07.2024 між ТОВ «Слон Кредит» (клієнт) та ТОВ «Свеа Фінанс» (фактор) було укладено Договір факторингу № 2407-24, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» зобов`язується відступити ТОВ «Свеа Фінанс» права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) ТОВ «Слон Кредит» суму фінансування. З реєстру боржників до договору факторингу № 2407-24 від 24.07.2024 вбачається, що під номером 793 значиться [PERSON] , заборгованість якої за договором № 1079498 від 27.06.2023 складає суму 34 412,65 грн, до якої включено: 4619,35 грн заборгованість по сумі основного боргу; 29 793,3 грн заборгованість по відсоткам. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1079498 від 27.06.2023, складеним ТОВ «Свеа Фінанс», судом встановлено, що відповідачці [PERSON] було нараховано щоденні проценти за користування кредитними коштами за період з 28.06.2023 по 21.06.2024 включно. Згідно розрахунку заборгованості нарахування процентів здійснювалось на суму кредиту з урахуванням суми погашення тіла кредиту відповідачкою за зниженою та стандартною процентними ставками на умовах, що передбачені договором. Також у розрахунку враховано погашення відповідачкою заборгованості за відсотками у розмірі 1\~843,26 грн. У підсумковому значенні розрахунку позивач станом на 24.07.2024 (дата відступлення права вимоги) визначив заборгованість у загальному розмірі 34 412,65 грн, до якої включено: 4619,35 грн заборгованість по сумі основного боргу; 29 793,3 грн заборгованість по відсоткам. Судом встановлено, що між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування». За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»; 2) електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ст. 3 цього Закону підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться. За змістом ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини 2 статті 1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно положень ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксована або змінювана. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України). У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно із ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Письмовими доказами доведено, що 27.06.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства було укладено електронний кредитний договір № 1079498 в сумі 5\~000,00 грн. Надання кредиту відповідачці [PERSON] здійснено в безготівковій формі шляхом переказу 27.06.2023 коштів на картку позичальника, яку вона зазначила при укладанні кредитного договору, що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «Пейтек Україна» як технічного оператора платіжних послуг. Отже, зазначений вище договір є укладеним і за його умовами відповідачка [PERSON] мала зобов`язання перед кредитодавцем ТОВ «Слон Кредит» повернути кредит в сумі 5 000,00 грн не пізніше строку, вказаного у п. 1.4 договору (360 днів) 21.06.2024, а також сплачувати проценти кожні 30 днів відповідно до умов договору та Графіку платежів. [PERSON] , отримавши від ТОВ «Слон Кредит» кошти в сумі 5 000,00 грн, кредит не повернула та не сплачувала проценти відповідно до графіку платежів, що передбачено договором. Представником позивача також долучено належні та допустимі докази, які підтверджують, що у відповідності до вимог закону, товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до [PERSON] за кредитним договором № 1079498 від 27.06.2023. Враховуючи все вищевикладене, оцінивши здійснення кредитодавцем ТОВ «Слон Кредит» та позивачем ТОВ «Свеа Фінанс» своїх цивільних прав, як кредитора у зобов`язальному правовідношенні, на предмет добросовісності, розумності та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Суд погоджується\~з тим,\~що відповідачка\~ [PERSON] \~прострочила виконання\~грошового зобов`язання\~за договором\~та не\~повернула кредитні\~кошти,\~а також\~не вносила\~плату (проценти)\~за користування\~кредитом у\~порядку та\~на умовах,\~визначених договором. Тому з неї на користь позивача, як нового кредитора, підлягає стягненню сума неповернутого кредиту та проценти, як плата за користування кредитом. Отже, суд дійшов висновку, що вимоги позову про стягнення з відповідачки заборгованості в розмірі 34\~412,65\~грн,\~до якої\~включено:\~4\~619,35\~грн \~заборгованість по\~сумі основного\~боргу;\~29\~793,3\~грн \~заборгованість по\~відсоткам,слід задовольнити. За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 2 422,4 грн, у розмірі визначеному у ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується банківською квитанцією. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,4,00 грн.

Outcome: approved