Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. У травні 2025 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язка із чим підписав анкету-заяву №б/н від 22.10.2011 року та приєднався до умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщення на сайті банку. Клієнт не міг приєднатися до іншої редакції і саме ця редакція надається до позовної заяви, оскільки це умови публічного договору. На підставі заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитку картку номер [NUMBER] , строк дії 05/17 на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 26000,00 гривень. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Зазначає, що банком надані до суду саме первісні бухгалтерські документи про видачу та сплату коштів за кредитним договором, які є належними доказами заборгованості відповідача. У виписці по руху коштів чітко прослідковується використання відповідачем кредитних коштів , а також частково погашення заборгованості, що свідчить про укладеність договору та погодження відповідача з його умовами. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки: 1 кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 06/18, тип Універсальна GOLD, кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 04/23, тип Універсальна GOLD. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8 % річних. Далі, у процесі користування рахунком 20.09.2021 року відповідачем підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 01/25 тип Універсальна GOLD, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком, які відповідачем власноручно підписано на планшеті. При цьому на момент підписання вказаної заяви відповідач мав заборгованість, тобто відповідач був належно повідомлений про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків, а саме згідно п.1.3 у розмірі 40,8%,при цьому за погодженою ставкою банком нараховано відсотків у розмірі 6261,20 гривень. Посилаються на те, що відповідач мав безперервний доступ до самого рахунку та зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, однак в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, тому станом на 20.04.2025 року утворилася заборгованість на загальну суму 32722,69 гривень, яка складається з 26461,49 гривень заборгованість за тілом кредиту, 6261,20 заборгованість за простроченими відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість по договору про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав банку. Враховуючи наведене та посилаючись на норми права просив суд стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.10.2011 року у розмірі 32722,69 грн. та судові витрати по справі. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 21 травня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін шляхом направлення йому за місцем реєстрації копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, клопотань про проведення розгляду справи з його викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, позовна заява з матеріалами надсилалася належним чином, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідач, у встановлений судом строк, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву та доказів на підтвердження своїх заперечень. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 22.10.2011 року [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та додаткову інформацію (а.с.45). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано 20.09.2021 року власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України», у якій міститься розмір відсоткової ставки 42,0% річних для карт Універсальна, 40,8% для карт Універсальна GOLD (а.с.46-57). Відповідачем підписано власноручно паспорт споживчого кредиту від 20.09.2021 року із зазначенням умов надання кредитних коштів та сплати віслюків на їх користування (а.с.58-62). До матеріалів справи долучено витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» та копії паспортних даних відповідача, надані ним при підписанні вказаних умов (а.с.63-79). Випискою за договором №б/н за період 12.08.2013 року по 23.04.2025 року по картковим рахункам відповідача у взаємозв`язку з іншими відомостями, наданими позивачем, підтверджується, що [PERSON] , , активно користувався банківськими картками, що видавалась йому, як платіжними засобами дебетно-кредитного типу у споживчих цілях шляхом поповнення мобільного, здійсненні покупок, погашення заборгованості, тощо (а.с.39-44). Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 22.10.2011 року укладеного між [PERSON] та банком станом на 31.05.2015 року та станом на 31.03.2019 року заборгованість відсутня (а.с.25,26-28). Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором б/н від 22.10.2011 року укладеного між [PERSON] та банком станом на20.04.2025 року наявна заборгованість на загальну суму 32722,69 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту на суму 26461,49 гривень та заборгованості за простроченими відсотками на суму 6261,20 гривень (а.с.29-38). Зібрані докази вказують на те, що між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, у рамках якого банк надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжні картки. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, у відповідача, станом на 20 квітня 2025 року утворилася заборгованість, що становить 32722,69 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту на суму 26461,49 гривень та заборгованості за простроченими відсотками на суму 6261,20 гривень, яку банк просить стягнути на свою користь з відповідача. Норми права та мотиви суду Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку - АТ КБ «Приват Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. На підставі викладеного, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). 20.09.2021 року відповідач [PERSON] ознайомився та підписав умови та правила надання банківських послуг, з істотними та іншими умовами договору із зазначенням строку користування, типу кредиту, метою отримання кредиту, відсоткової ставки, орієнтовної загальної вартості кредиту, порядком повернення кредитних коштів. Позивачем до позовної заяви додано клопотання про дослідження копії Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 20.09.2021, що містить розмір відсоткової ставки 42,0% річних для карт тип Універсальна, і 40,8% річних для карт тип Універсальна GOLD та підписана клієнтом. Дослідивши Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 20.09.2021, суд встановив, що вказана Заява містить інформацію про розмір відсоткової ставки 42,0% річних для карт тип Універсальна, і 40,8% річних для карт тип Універсальна GOLD. Вказана Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачем підписана власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанову НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Як свідчать матеріали справи, [PERSON] 20.09.2021 власноруч підписав на планшеті Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 20.09.2021,що відповідає вимогам Постанову НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Факт отримання та використання відповідачем кредитних коштів з вказаного рахунку підтверджується Випискою за договором б/н за період з 12.08.2013 по 23.04.2025, відповідно до яких відповідач періодично вносив платежі, спрямовані на поповнення рахунку та часткове повернення кредитних коштів, останнє погашення обов`язкового платежу датоване 26.08.2024. Також із вказаної виписки вбачається, що до підписання заяви віл 20.09.2021 року у відповідача була наявна заборгованість відповідно до заяви про надання банківських послуг від 22.10.2011 року. Отже, суд вважає, що розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом станом на 20.04.2025 у загальному розмірі 32722,69 грн доведений позивачем належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є зрозумілим і відповідачем не оспорюється. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність у відповідача заборгованості за процентами у вищенаведеному розмірі, матеріали справи не містять. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони договору. Відповідач [PERSON] свого зобов`язання по поверненню кредиту і відсотків не належним чином виконав, чим порушив вимоги ст.ст. 526, 629, 634, 1048, 1054 ЦК України. Дослідивши надані суду письмові докази, враховуючи проаналізовані норми права, а також те, що відповідач не скористався своїм правом і не подав відзив на позовну заяву і докази на спростування позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.10.2011 року підлягають задоволенню. Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2422,40 грн., сплата якого позивачем документально підтверджується платіжною інструкцією ZZ425B2ARZ від 25.04.2025 р.

Outcome: approved