Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

[PERSON] \~в особі\~представника -\~адвоката Кондратенко\~С.Ю.\~ 08\~квітня 2025\~року звернувся\~до суду\~з вказаною\~позовною заявою\~до ПАТ\~«СУМИХІМПРОМ»,\~ обґрунтовуючи\~свої вимоги\~тим,\~що з 01 серпня 2000 року по 05 лютого 2024 року він перебував в трудових відносинах з відповідачем. На день звільнення з роботи він працював начальником ремонтно-механічного цеху. Наказом №59 від 05 лютого 2024 року позивач звільнений з роботи за власним бажанням за ч.1ст.38 КЗпП України. Зазначає, що відповідач в установлений строк не провів розрахунок та не виплатив позивачу нараховану заробітну плату в день звільнення з роботи. Ця заборгованість по заробітній платі утворилася за період з грудня 2023 року і по день звільнення з роботи та не виплачена до цього часу. Згідно повідомлення бухгалтера та розрахункового листка, на день звільнення відповідач повинен виплатити позивачу заробітну плату в розмірі 26799,12 грн. Вказує на те, що повіривши в обіцянки відповідача щодо добровільної виплати заробітної плати, позивач не став звертатися до суду та очікував на отримання коштів. Влітку 2024 року він подавав заяву на ім`я голови правління ПАТ «Сумихімпром» з проханням провести з ним розрахунок та виплатити борг по заробітній платі. Отже, ним вживалися дії, направлені на отримання заробітної плати. Проте, на даний час він зрозумів, що без судового захисту не зможе отримати борг по заробітній платі. Посилаючись на вказані обставини, просить суд поновити строк звернення до суду, як пропущений з поважних причин; ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати на день звільнення з роботи у розмірі 26799,12 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 15 липня 2025 року о 09 год. 30 хв. В зазначене судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. В позовній заяві представник позивача просить суд розглядати справу без її участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Від позивача надійшла заява, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Зі згоди позивача, викладеної в його письмовій заяві та заяві його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи\~встановлено,\~що позивач\~ [PERSON] \~у період\~з 01\~серпня 2000\~року по\~05\~лютого 2024\~року перебував\~в трудових\~відносинах з\~відповідачем ПАТ «СУМИХІМПРОМ», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.4-5). З копії наказу ПАТ «СУМИХІМПРОМ» №59 від 05 лютого 2024 року позивач звільнений з роботи за власним бажанням за ч.1 ст. 38 КЗпП України (а.с. 6). З копії повідомлення ПАТ «СУМИХІМПРОМ» від 05 лютого 2024 року вбачається, що сума, що належить до виплати при звільненні [PERSON] по заробітній платі складає 26\~799, 12 грн. (а.с. 7). Вказана сума\~заборгованості також\~підтверджується копією\~розрахункового листка\~ ПАТ\~«СУМИХІМПРОМ» за\~лютий 2024\~року (а.с.7-зворот). Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Оскільки відзив на позовну заяву відповідач не надав, зазначена сума заборгованості по заробітній платі позивача відповідачем не спростована. Таким чином, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню в повному обсязі. У постанові від 15 листопада 2021 року у справі № 212/9516/19 Верховний Суд зазначив, що установлені\~статтею 233 КЗпП\~строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. Ці строки не перериваються і не зупиняються. При необґрунтованості вимог суд відмовляє в позові з цих підстав без посилання на строки звернення до суду, оскільки відсутнє порушене право. При обґрунтованості позовних вимог і поважності причин пропуску строку звернення до суду суд поновлює пропущений строк на звернення та вирішує його по суті. Натомість у разі пропуску строку без поважних причин та обґрунтованості позовних вимог суд наводить у рішенні мотиви, чому позовні вимоги є обґрунтованими та чому він вважає неможливим поновити строк, та зазначає, що відмовляє в позові саме внаслідок пропуску строку. За ч. 2\~ст. 233 КЗпП України\~із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Тобто, установлений ч. 2\~ст. 233 КЗпП\~строк звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні пов`язаний з днем одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, вручення якого є обов`язком роботодавця згідно\~ст. 116 КЗпП України, а не з днем його звільнення. Звертаючись до суду з позовом 08 квітня 2025 року, позивач посилається на поважність причин звернення до суду з пропуском тримісячного строку обставинами запевнення відповідача про здійснення розрахунку найближчим часом, а тому просить поновити строк звернення до суду. Враховуючи те, що відповідачем не спростовано наведені доводи позивача щодо обставин поважності пропуску строку звернення до суду, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду. Таким чином, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 26799 грн. 12 коп. заборгованості по заробітній платі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при подачі вказаного позову був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved