Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] 3% річних у сумі 1927,41 гривень та інфляційні втрати у сумі 11\~397,39 гривень за прострочення виконання грошового зобов`язання. В позові зазначив, що 09.08.2018 року у м. Києві, з вини водія [PERSON] сталася ДТП, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль марки «MAN» д.р.н. [NUMBER] з напівпричіпом «Kogel» д.р.н. [NUMBER] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.11.2020 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 32\~427,33 гривень завдані збитки в порядку регресу, 768,40 грн. судового збору та 3500,00 гривень витрат на правову допомогу. Вказане рішення набуло чинності та було звернуто до примусового виконання. Під час примусового виконання на користь позивача з відповідача в якості погашення боргу було стягнуто 05.06.2023 року 6\~572,00 гривень, 23.10.2023 року 23\~205,00 гривень та 17.10.2024 року 7\~018,00 гривень. 17.10.2024 року у зв`язку із повним виконанням рішення суду державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження із примусового виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 17.11.2020 року. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, відповідно до приписів ст.625 ЦК України, останній зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, яка за період з 02.11.2021 року по 17.10.2024 рік становить 1\~927,41 гривень, а інфляційні втрати за період з 02.11.2021 року по 16.10.2024 рік 11\~397,39 гривень. Відзив на позов відповідачем не поданий. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представником позивача адвокатом Самойленко П.М. подано клопотання, в якому останній просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, зважаючи на повторну неявку відповідача в судове засідання без поважних причин та неподання останнім відзиву на позов, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та постановити заочне рішення. Фактичні обставини встановлені судом. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.11.2020 року (справа №686/7955/19), яке було залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 22.02.2021 року, стягнуто з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] матеріальну шкоду у сумі 32\~427,33 гривень, судовий збір у сумі 768,40 гривень та витрати на правову допомогу у сумі 3500,00 гривень. На підставі вказаного рішення був виданий виконавчий лист №686/7955/19, який був звернутий до примусового виконання та перебував на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Р.М. (ВП № 72651990). Постановою приватного виконавця Лабчука Р.М. від 17.10.2024 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №686/7955/19, який був виданий 10.08.2021 року Хмельницьким міськрайонним судом було закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку із повним виконанням). Згідно представленої виписки з карток позивача встановлено, що в рахунок погашення стягнутої судом суми у справі №686/7955/19, [PERSON] державним виконавцем було перераховано кошти у сумі: 05.06.2023 року 6\~572,00 гривень, 23.10.2023 року 23\~105,00 гривень та 17.10.2024 року 7\~018,00 гривень, а всього 36695,00 гривень. Застосовані норми та мотиви з яких виходить суд. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша\~статті 509 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу (частина друга\~статті 509 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, але також завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі й інші юридичні факти (частина друга\~статті 11 ЦК України). Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між суб`єктом, який таку шкоду завдав, і потерпілим. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. За змістом статей\~524,\~533 - 535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Судове рішення про стягнення таких коштів є рішенням про примусове виконання обов`язку в натурі, тобто підтверджує грошове зобов`язання, зокрема те, що виникло у боржника у зв`язку із завданням ним шкоди потерпілому (кредитору). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга\~статті 625 ЦК України). Стаття 625 ЦК України\~розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5\~ЦК України. Тому приписи розділу І книги 5\~ЦК України\~поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5\~ЦК України), так і на недоговірні (зокрема деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5\~ЦК України). Отже, у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір, делікт тощо). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачають договір або спеціальний закон, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі N 758/1303/15-ц, від 16 травня 2018 року у справі N 686/21962/15-ц, від 19 червня 2019 року у справі N 646/14523/15-ц. Правовий аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу в якості відшкодування шкоди не звільняє боржника від відповідальності за невиконання такого грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. За таких обставин суд приходить до висновку, що поданий позивачем позов про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання , які передбачені ч.2 ст.625 ЦК України є обґрунтованими. Сума 3% річних за період з 02.11.2021 року по 17.10.2024 рік, з урахуванням внесених відповідачем в погашення боргу сум, буде становити 1925,29\~гривень із розрахунку (32\~427,33 гривень *3% * 581 день (з 02.11.2021 по 05.06.2023 рік) / 365 днів *100%) + (25855,33 гривень *3% * 139 днів (з 06.06.2023 по 22.10.2023 рік / 365 днів *100%)) + (2750,33 грн. *3% *360 день (з 23.10.2023 по 17.10.2024 рік) /365 *100). Інфляційні витрати за період з 02.11.2021 року по 17.10.2024 рік становитимуть 11045,85\~гривень із розрахунку: (32\~427,33 грн. * 1,008 * 1,006, * 1,013 * 1,016 * 1,045 * 1,031, *1,027 * 1,031 * 1,007 * 1,011 * 1,019 * 1,025 * 1,007 * 1,007 * 1,008 * 1,007 * 1,015 * 1,002 * 1,005 32427,33) + (25855,33 гривень * 1,008 * 0,994 * 0,986 * 1,005 * 1,008 25855,33) + (2750,33 гривень * 1,005 * 1,007 * 1,004 * 1,003 * 1,003 * 1,002 * 1,006 * 1,022 * 1,0 * 1,006 * 1,015 * 1,018 2750,33). За таких обставин поданий позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 1925,29 гривень та інфляційні втрати у сумі 11\~045,85 гривень, а всього 12971,14 гривень. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 943,24 гривень та понесені позивачем витрати на правову допомогу у сумі 4867,29 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial