Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованості в розмірі 66180,95 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,20 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 7200 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.06.2019 ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір Z06.19705.005365835. Одночасно з укладенням кредитного договору відповідач уклав з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя»» договір від 12.06.2019 добровільного страхування життя. Банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 49999,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж в сумі 4337,81 грн., строк кредитування становить 12 місяців і датою повернення кредиту є 12.06.2020 включно з річною змінюваною процентною ставкою - 21,99 %. Відповідач виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково, сплатив банку 15852,24 грн. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. У зв`язку із зазначеним, станом на 12.06.2020 року заборгованість відповідча перед банком за кредитним договором становить 54305 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в сумі 39054,73 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 15250,27 грн. Крім того, відповідач має сплатити 9106,63 інфляційні витрати, 2769 грн.- 3% річних. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» укладено договір факторингу № 16/11-23, відповідно до якого товариство набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором Z06.19705.005365835 від 12.06.2019. У подальшому, 29.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу № 29/12-23, відповідно до якого ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Ухвалою судді від 28.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] \~ в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи. Будь яких заяв чи клопотань до суду від нього не надходило. Відзив на позов не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи: Судом встановлено, що 12.06.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту Z06.19705.005365835. Відповідно до п.1.2. кредитного договору банк надав відповідачу кредит на поточні потреби в сумі 49999 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентами згідно умов договору. Пунктом 1.4 кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 12 місяців з дня підписання договору, тобто до 12.06.2020 року включно. Згідно п.1.3., п.1.4 кредитного договору позичальник за користування кредитом сплачує банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладання кредитного договору становила 21.99% річних. Одночасно з укладенням кредитного договору відповідач уклав з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя»» договір від 12.06.2019 добровільного страхування життя. Розмір стахового внеску за цим договором страхування становить 4337,81 грн. Вигодонабувачем за цим договором страхування є банк. За умовами кредитного договору, а саме п.1.7, позичальник доручає, а банк бере на себе зобов`язання сплатити за рахунок наданого кредиту від імені позичальника страховий платіж за договором страхування в день надання кредиту. Позичальник ознайомлений з Паспортом споживчого кредиту, який підписав та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки, визначено розмір та дату внесення позичальником платежів, та встановлена орієнтовна загальна вартість кредиту . [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 45661,19 грн. згідно ордеру-розпорядження № 1 від 12.06.2019, 4337,81 грн. - страховий платіж від [PERSON] , що підтверджується Ордером-розпорядженням № 2 про сплату страхового платежу. \~ \~ \~ \~Згідно виписки по рахунку позичальника за весь строк з моменту укладення кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом відповідач сплатив банку 15852,24 грн. Останній платіж проведено 11.10.2019. Станом на 12.06.2020 року заборгованість відповідача перед банком становить 54305 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в сумі 39054,73 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 15250,27 грн. Станом на 16.11.2023 розмір заборгованості за основним боргом і відсотками не змінився. \~ \~ \~ \~16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «СОНАТІ» було укладено Договір факторингу № 16/11-23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» передає ТОВ «СОНАТІ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «СОНАТІ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «СОНАТІ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 83714,83 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 39054,73 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 15250,27 грн., заборгованість за комісією 29409,83 грн. 29.12.2023 між ТОВ «СОНАТІ» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено Договір факторингу№29/12-23 від 13.05.2024, відповідно до якого ТОВ «СОНАТІ» передає ТОВ «Санфорд Капітал» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Санфорд Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно витягу з реєстру боржників, ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 83714,83 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 39054,73 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 15250,27 грн., заборгованість за комісією 29409,83 грн. Відповідач вважає, що у зв`язку з тим, що [PERSON] прострочив узгоджені строки платежів за кредитним договором, тому повинен сплатити інфляційні втрати в розмірі 9106,63 грн. та три процента річних в сумі 2769,32 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до положень ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. На момент перехода прав грошової вимоги заборгованість за кредитом складала 54305 грн., які може вимагати до сплати новий кредитор. Нарахування інфляційних втрат в розмірі 9106,63 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 2769,32 грн., на думку суду виходить за межі грошової вимоги, яку набув новий кредитор, а тому задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із досліджених в судовому засіданні письмових доказів вбачається, що відповідач [PERSON] порушує зобов`язання за договором та належним чином не виконує його умови. Частково сплативши кредитну заборгованість на суму 15852,24 грн., відповідач допустив спричинення заборгованості перед кредитором в сумі 54305 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 39054,73 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 15250,27 грн. Відповідач не спростував нараховану заборгованість, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь ТОВ «Санфорд Капітал» судовий збір у розмірі 1987,71 грн. (2422,40 грн.*54305 /66180,95). Щодо вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, судом враховується наступне. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. В \~ \~ \~ \~ідповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19), витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Витрати позивача на правничу допомогу складають 7200 грн. і підтверджуються наданими доказами, а саме: Договором про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року, Актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 5 від 05 травня 2024 року, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Проаналізувавши зміст перелічених документів, суд дійшов висновку, що позивачем підтверджено відповідними доказами обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості у своїй сукупності, однак враховуючи, що позов був задоволений частково, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Санфорд Капітал» витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 5907,98 грн. (54305*7200: 66180,95). На підставі викладеного та

Outcome: partial