Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про припинення права власності на частки у спільному майні та визнання права власності. У своїй позовній заяві позивач просить суд: - припинити право власності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на 1/56 частину житлового будинку [ADDRESS] . - припинити право власності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на 3/56 частину житлового будинку [ADDRESS] . - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/56\~ частку житлового будинку [ADDRESS] . - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 3/56\~ частки житлового будинку [ADDRESS] . - компенсувати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , ринкову вартість 1/56 частки житлового будинку [ADDRESS] шляхом виплати йому з депозитного рахунку ТУ ДСА України в Дніпропетровській області грошових коштів в розмірі 21\~420 гривень 00 копійок, що внесені [PERSON] , відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 89 від 04.09.2024 року (Платник/ініціатор: [PERSON] через [PERSON] ; Отримувач: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області; Рах.отрим.:UA158201720355229002000017442; Код отримувача: 26239738; Надавач платіжних послуг отримувача: 820172 Державна казначейська служба України, м. Київ; призначення платежу: компенсація за 1/56 частки [PERSON] , в житловому будинку [ADDRESS] [PERSON] через [PERSON] ; ІПН [NUMBER] ; сума до перерахування: 21420 гривень). - компенсувати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , ринкову вартість 3/56 частки житлового будинку [ADDRESS] шляхом виплати йому з депозитного рахунку ТУ ДСА\~України в\~Дніпропетровській області грошових коштів в розмірі 42 840 гривень 00 копійок, що внесені [PERSON] , відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 88 від 04.09.2024 року (Платник/ініціатор: [PERSON] через [PERSON] ; Отримувач: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області; Рах.отрим.: UA158201720355229002000017442; Код отримувача: 26239738; Надавач платіжних послуг отримувача: 820172 Державна казначейська служба України, м. Київ; призначення платежу: компенсація за 3/56 частки [PERSON] , в житловому будинку [ADDRESS] [PERSON] через [PERSON] ;; ІПН [NUMBER] ; сума до перерахування: 42840 гривень). У своєму позові посилалась на те, що вона, на підставі договору дарування від 26.11.1996 року отримала у власність 13/14 частин житлового будинку [ADDRESS] . Окрім [PERSON] є ще інші співвласники даного житлового будинку, а саме [PERSON] , якій належить 3/56 частки житлового будинку та [PERSON] , якому належить 1/56 частка будинку. В серпні 2024 року позивачка звернулася до оцінювача, щоб оцінити житловий будинок в цілому та частки співвласників, відповідачів по справі. Станом на 02.08.2024 року було виготовлено звіт про оцінку майна та вартість житлового будинку склала 899\~640 гривень. Частка [PERSON] в розмірі 3/56 коштує 42\~840 грн та частка [PERSON] в розмірі 1/56 коштує 21 420 грн. 08.08.2024 року позивачка направила до відповідачів пропозиції щодо викупу їх часток в добровільному порядку. Однак дані пропозиції були проігноровані. Позивачка зазначає, що у відповідачів окрім часток в спірному житловому будинку, є у власності інше майно де вони мешкають (довідки з реєстру долучено та містяться в матерілах справи). Тож оскільки частки відповідачів є не значними та у останніх є інше житло та оскільки суми грошових компенсації за частки відповідачів внесенні на депозитний рахунок суду,\~ тому вважаємо, що позов має бути задоволено та визнано за позивачкою право власності на 3/56 частки, яка належать [PERSON] та на 1/56 частку, яка належить [PERSON] . Відповідачі у справі під час розгляду справи подали заяви, в яких зазначено що вони позовні вимоги визнаються та просять позовну заяву [PERSON] задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилались на обставини викладені у позові. ІІ. Заяви, клопотання заявника та процесуальні дії суду. 28 жовтня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено проводити розгляд в порядку загального позовного провадження. 10 лютого 2025 року ухвалою суду було витребувано від Першої Кам`янської державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] . 23 травня 2025 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду. IІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст правовідносин з посиланням на докази. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому\~задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом позивач на підставі договору дарування від 26.11.1996 року отримала у власність 13/14 частин житлового будинку [ADDRESS] . Окрім [PERSON] є ще інші співвласники даного житлового будинку, а саме [PERSON] , якій належить 3/56 частки житлового будинку та [PERSON] , якому належить 1/56 частка будинку. В серпні 2024 року позивачка звернулася до оцінювача щоб оцінити житловий будинок в цілому та частки співвласників, відповідачів по справі. Станом на 02.08.2024 року було виготовлено звіт про оцінку майна та вартість житлового будинку склала 899 640 гривень. Частка [PERSON] в розмірі 3/56 коштує 42 840 грн. та частка [PERSON] в розмірі 1/56 коштує 21 420 грн. 08.08.2024 року позивачка направила до відповідачів пропозиції щодо викупу їх часток в добровільному порядку. Однак дані пропозиції були проігноровані. У відповідності до виписок з єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які містяться в матеріалах справи, у відповідачів окрім часток в спірному житловому будинку, є у власності інше майно. Відповідачі по справі проти позову не заперечують, про що подали до суду відповідні заяви. Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч.2\~ст.16 ЦК України та предметом позову є майно, придбане в період шлюбу. Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин, до яких застосовуються положення\~Цивільного кодексу України. ІV. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України, - Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, - Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до ст.. 317 ЦК України: 1. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. 2. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно до ст. 319 ЦК України: 1. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 2. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. 3. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно до ч.1ст.356ЦК України,- власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно до ч.1ст.358ЦК України,- право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України, - Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, - Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, - Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Велика Палата\~Верховного Суду\~у постанові\~від 08\~лютого 2022\~року у\~справі №\~209/3085/20\~(п.\~55)\~відступила від\~висновків, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-2925цс15, від 30 березня 2016 року у справі № 6-2811цс15, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 559/609/15, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2019 року у справі № 371/1369/15-ц. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Так, у своєму позові позивач просить суд визнати за нею право власності на частки відповідачів в спірному будинку та нею внесені завчасно на депозитний рахунок суду кошти в рахунок компенсації за дані частки. Відповідачі позовну заяву визнають. На підставі зазначеного позовні вимоги заявлені [PERSON] , є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Крім того, зазначене рішення, не є погіршенням прав відповідачів, які фактично володіють частками в спірному будинку, оскільки їх частки є не значними та у них і інша нерухомість де вони фактично мешкають. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. V. Судові витрати. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про стягнення судових витрат по справі позивачем не заявлено.

Outcome: approved