Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

У січні 2025 року адвокат Перебийніс С.В. в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог: Ренійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] про визнання батьківства. В обґрунтування позову зазначено, що позивач [PERSON] знає давно [PERSON] . В період з 2015 року по 2017 року між ними були стосунки. На момент початку їх стосунків [PERSON] ще перебувала в шлюбі з [PERSON] 27.07.2017 року рішенням Срібнянського районного суду Чернігівської області (справа №746/207/17) їхній шлюб було розірвано. [INFO] у [PERSON] народилась донька - [PERSON] . У зв`язку з тим, що донька [PERSON] народилась, коли [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , то батьківство дитини записано за правилами ст.122 СК України. Тобто у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьком записано [PERSON] , [INFO] . Так, як [PERSON] на момент народження доньки перебувала в шлюбі, то ніхто і не підозрював, що ця дитина народилась від іншого чоловіка. Сама [PERSON] не була впевнена, хто є батьком дитини. 05.09.2017 року [PERSON] одружився з [PERSON] . Позивач раніше не був впевнений, що він є батьком [PERSON] . Проте пізніше, коли дівчинка підросла і вона все більше стала схожа на рідних позивача, мама дівчинки погодилась, що наймовірнішим біологічним батьком [PERSON] є [PERSON] . З метою розвіювання будь-яких сумнівів та підтвердження батьківства [PERSON] та [PERSON] звернулись до медико-генетичного центру «Мама Папа» з проханням провести аналіз ДНК на батьківство, на яке поставили такі питання: чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] ? 06.03.2023 року вони отримали результат дослідження, в якому вказано: ймовірність батьківства становить 99,9999999%. Передбачуваний батько ( [PERSON] ) не виключається як біологічний батько тестованої дитини. Ймовірність його батьківства в 842 720 698 разів вища, ніж у випадкового чоловіка загальної популяції. Так, як позивач є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , то він бажає бути вписаним у її свідоцтві про народження в графі батько. Однак, у позасудовому порядку встановити цей факт та внести відповідні відомості до актового запису про народження дитини неможливо. У зв`язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду із зазначеним позовом. Ухвалою судді від 12.02.2025 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі. Ухвалою суду від 14.04.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання по суті. Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25.04.2025 року, з 30.04.2025 року змінено найменування Ленінського районного суду міста Дніпропетровська на Новокодацький районний суд міста Дніпра. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Перебийніс С.В. в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив не подав, будь-яких заяв від нього не надходило. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник третьої особи Ренійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі. У заяві зазначив, що із заявою про встановлення батьківства до суду звернувся [PERSON] . Проте, ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. 20.07.2019 року Ренійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано народження з пропуском строку [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження № 2 від 20.07.2019 року). Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України, оскільки дитина народилася у подружжя, а підставою запису відомостей про батьків являвся актовий запис про шлюб № 29 від 27.11.2006 року, складений виконавчим комітетом Новотроїцької селищної ради Волноваського району Донецької області (дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком). Відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК, рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах державної реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, прізвище та по батькові дитини після визнання батьківства, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Частиною 2 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини, але позивач таких вимог не зазначив. Також, відповідно до п. 2.16.4 Правил, внесення змін на підставі рішення суду про визнання батьківства в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Так, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою (ст.145 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.147 Сімейного кодексу України, по батькові дитина визначається за іменем батька. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. За положеннями частини першої статті 50 СК України чоловік має право на батьківство. Статтею 51 Конституції України, ч. ч. 2 та 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис №2 від 20.07.2019 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.07.2019 року Ренійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 13). Рішенням Срібнянського районного суду Чернігівської області від 27.07.2017 року у справі №746/207/17, яке набрало законної сили 07.08.2017 року, задоволено позов [PERSON] . Розірвано шлюб, зареєстрований 27.11.2006 року у виконкомі Новотроїцької селищної Волноваського району Донецької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 27.11.2006 року зроблено актовий запис за №29, між [PERSON] та [PERSON] (а.с.15-15 зворот). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.09.2017 року, виданого Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 05.09.2017 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , актовий запис №59. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] . Частиною третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. За змістом ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Як зазначив позивач, з 2015 року по 2017 року він перебував у відносинах з [PERSON] , за цей час у них народилась дитина [PERSON] , оскільки на момент відносин та народження доньки [PERSON] не була розлучена, дитину записано на ім`я офіційного чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У зв`язку з тим, що батьківство чоловіка матері дитини презюмується, він не зобов`язаний доводити своє батьківство. Тому тягар доказування свого батьківства, лежить на позивачеві. Доказом батьківства позивача можуть бути різні обставини, встановлені відповідно до ЦПК України. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Аналіз норм СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення батьківства. Отже, доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved