Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІОЛАН» (далі - ТОВ «МІОЛАН») та [PERSON] було укладено Кредитний договір №4004340. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства. та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору - Порядок укладення договору. ТОВ «МІОЛАН» надало клієнту грошові кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 26.07.2024 було укладено договір № 26-07/2024, відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4004340. Відповідач свої зобов`язання не виконує, що і стало підставою для звернення до суду із цим позовом. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 4004340 від 27.12.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви становить 40687,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 14250,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 23587,50 грн.; заборгованість за комісіями 2850,00 грн. Ухвалою від 24.04.2025 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Також, цією ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Позивач просив суд розглянути справу за його відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідно до\~ст. 128 ЦПК України\~відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Тому суд у зв`язку із неявною відповідача до суду ухвалює заочне рішення у порядку статті 280 ЦПК України. Будь-які докази у справі, крім поданих стороною позивача разом із позовною заявою, чи клопотання від учасників справи на адресу суду не надходили. Враховуючи викладене, суд відповідно до вимог ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 27.12.2021 року було укладено кредитний договір №4004340. Порядок укладення договору визначено у п. 6, відповідно до якого, цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно із п.1.2 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 15000 грн. Відповідно до п. 1.3, 1.4 договору кредит надається строком на 30 днів з 27.12.2021 року, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 26.01.2022 року. У кредитному договорі (п.1.5) узгоджено загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуваним та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 11850 грн в грошовому виразі та 119,128 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 26850 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Пунктом 1.5.1. договору встановлена комісія за надання кредиту - 2850 грн, яка нараховується за ставкою 19 відсотків від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 9000 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6. Договору визначено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором - фіксована. Відповідно до п.2.1. зазначеного кредитного договору кредитні кошти надаються TOB «Мілоан» позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Підписанням зазначеного кредитного договору відповідач підтвердив, що ознайомлений та погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє та зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання коштів у позику. В тому числі і на умовах Фінансового кредиту Товариством, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору (п.6.3 Договору). Згідно із довідкою про ідентифікацію [PERSON] 27.12.2021 присвоєно одноразовий ідентифікатор F40854. Позивач надав також паспорт споживчого кредиту, де викладено інформацію, яка надавалась відповідачу до укладення договору про споживчий кредит та графік платежів за договором про споживчий кредит №4004340 від 27.12.2021 року, що є додатком 1 до договору та Правила надання фінансових кредитів ТОВ «Міолан». Згідно з довідкою від 10.01.2025 ТОВ ФК «Елаєнс» на підставі договору №40484607_26/10/18-1 про надання послуг з переказу грошових коштів та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного між ТОВ ФК «Елаєнс» та ТОВ «МІОЛАН», провело успішно платіж у системі. Вказана довідка містить реквізити платежу, зокрема номер карти на який здійснено перерахування коштів: [NUMBER] , суму платежу 15000 грн. Власника карти не вказано. Анкета-заява на кредит №4004340 від 27.12.2021 містить анкетні дані відповідача, номер телефону, адресу проживання тощо. Однак відомості про номер карткового рахунку відповідача, на який кредитодавець повинен, відповідно до договору, перерахувати кредитні кошти, анкета-заява не містить. Із матеріалів справи судом не встановлено, що у особистому кабінеті відповідач зазначив Банківську картку [NUMBER] , як картку, на яку будуть зараховані кошти при позитивному рішенні сторін щодо укладення кредитного договору, як встановлено п. 4.3. Правил надання фінансових кредитів ТОВ «Міолан». Тобто, належність вказаного карткового рахунку [NUMBER] позивачем не доведено та судом не встановлено. Відповідно до договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4004340. Зазначене підтверджується реєстром боржників до договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024, що наявний у матеріалах справи. Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості за Договором №4004340 від 26.07.2024, складені первісним кредитором та фактороми, загальна сума заборгованості складає: 40687,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 14250,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 23587,50 грн.; заборгованість за комісіями 2850,00 грн. Відповідно до\~ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з ч. 2 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1\~ст. 1055 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1, 3\~ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до\~ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18 зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності Обов`язком позивача, який стверджує про надання відповідачу безготівкових кредитних коштів первісним кредитором за кредитним договором, у якому він набув право вимоги, є надання доказів, що підтверджують зарахування позичальнику таких коштів, а у разі неможливості самостійно подати такий доказ - право на обґрунтування такої неможливості та заявлення клопотання про витребування доказів судом. Згідно з правовою позицією, яка висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі №161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором, банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Аналогічні висновки Верховний Суд виклав у постановах від 20 травня 2022 року у справі №336/4796/18 та від 30 серпня 2022 року у справі №509/2976/19. У справі, що розглядається, позивач не надав суду первинні облікові бухгалтерські документи, про здійснення ним досудових заходів забезпечення доказів не вказував, клопотання про витребування таких доказів не подавав, хоч і не був позбавлений права заявити відповідне клопотання під час розгляду справи в суді. На підтвердження виконання обов`язку кредитора щодо переказу відповідачу коштів позивач додає довідку ТОВ ФК «Елаєнс» від 10.01.2025. Однак суд вважає, що інформаційна довідка ТОВ ФК «Елаєнс» про проведення платежу на суму 15000 грн на картковий рахунок [NUMBER] не є належним первинним документом, що підтверджує факт виконання договору первісним кредитором. У суду відсутні установчі документи ТОВ ФК «Елаєнс», що позбавляє можливості встановити повноваження цієї установи щодо проведення таких операцій. Крім того, не доведено належність відповідачеві вказаного карткового рахунку. Отже, позивач не довів перерахування кредитних коштів відповідачу за Договором №4004340 від 27.12.2021. Таким чином, позивач не довів існування у [PERSON] заборгованості за укладеним кредитним договором. Позивач не надав докази щодо перерахування коштів на належний відповідачу розрахунковий чи картковий рахунок, а надані позивачем документи не є належними доказами на підтвердження існування у позичальника заборгованості за вказаним кредитним договором. Також відсутні інші докази, які б підтверджували правомірність проведених позивачем розрахунків щодо боргу відповідача. Водночас суд звертає увагу, що укладаючи договори факторингу позивач не був позбавлений можливості вимагати первинні бухгалтерські документи щодо вказаного кредитного договору в первісного кредитора. Розрахунки заборгованості за вказаним договором, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, тобто не є належними доказами наявності заборгованості. Зазначені розрахунки з визначенням конкретних розмірів заборгованостей є документами, що створені самим позивачем, тому інформація, зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості відповідача. Відсутність належних первинних банківських документів не тільки позбавляє суд можливості перевірити факт перерахування чи отримання позичальником коштів в кредит, але не дає можливості перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстави та порядок нарахування відсотків за користування кредитом. Таким чином, укладення договору кредиту та надання кредитних коштів за обставин, викладених в позовній заяві, набуття права грошової вимоги до відповідача позивачем не доведено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю заявлених вимог. Відповідно до ч. 2 ст.141ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Куруючись ст.\~12,13,76,77,81,89,141,263-265,268,ЦПК України, суд

Outcome: dismissed