Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 07.10.2019 року між [PERSON] , та Акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Z60.13055.005789114 на надання кредиту у розмірі 87 362,00 грн. 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23, відповідно до розділу 2 якого АТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників. За даним договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за заборгованістю [PERSON] , перед АТ «Ідея Банк» за договором № Z60.13055.005789114. Таким чином, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № Z60.13055.005789114. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, однак не виконував умови договору, тому згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору № Z60.13055.005789114 від 07.10.2019, заборгованість [PERSON] , перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату подачі позову, складає 244 564,07 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 80 508,57 грн; заборгованість за відсотками 39 923,22 грн; заборгованість за іншими процентними платежами 124 132,28 грн. У добровільному порядку сплатити наявну заборгованість позичальник відмовляється. Тому посилаючись на вказані обставини, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № Z60.13055.005789114 від 07.10.2019 у розмірі 244 564,07 грн., та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Вказаний позов ТОВ «СВЕА ФІНАНС» надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 26.11.2024. Ухвалою Володимирецького районного суду від 31.12.2024 у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 07.04.2025 розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, клопотав про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07.10.2019 року між [PERSON] , та Акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Z60.13055.005789114 на надання кредиту у розмірі 87 362,00 грн. Відповідно до розділу 1 Кредитного договору. Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі 87 362,00 грн для власних потреб. В свою чергу Позичальник отримує Кредит і доручає Банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредит надасться строком на 24 місяці (-ів). Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 15,50% річних. Підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладения договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку.) На виконання умов вищевказаного договору Акціонерним Товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23, відповідно до розділу 2 якого АТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників. За даним договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за заборгованістю [PERSON] , перед АТ «Ідея Банк» за договором № Z60.13055.005789114. Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «СВЕА ФІНАНС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № Z60.13055.005789114, що був укладений 07.10.2019 року між [PERSON] , та первісним кредитором АТ «Ідея Банк». Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на дату звернення до суду у [PERSON] , виникла заборгованість за наданим кредитом в сумі 244 564,07 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 80 508,57 грн; заборгованість за відсотками 39 923,22 грн; заборгованість за іншими процентними платежами 124 132,28 грн. Правильність розрахунку відповідачем не оспорюється, а відтак такий розрахунок є належним доказом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Доказів сплати відповідачем суми заборгованості за кредитним договором суду не надано, внаслідок чого суд приходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором та процентам. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 244 564,07 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 80 508,57 грн; заборгованість за відсотками 39 923,22 грн; заборгованість за іншими процентними платежами 124 132,28 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). При зверненні до суду за позовом позивачем сплачено судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 2934,77 грн., відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий у вказаному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved