Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

15.04.2025року представник позивача [PERSON] - адвокат Берзінь С.Л., звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Київського районного суду м.Одеси від 04.09.2015 року у справі № 520/7949/15-ц шляхом стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.05.2017 року і до досягнення дітьми повноліття; судові витрати, в тому числі у вигляді сплачених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, сформованих на день ухвалення рішення суду по суті справи, покласти на відповідача. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2025 року справу за вказаним позовом було розподілено судді Гниличенко М.В. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 30.04.2025 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та її представник адвокат Берзінь С.Л. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, через канцелярію суду надали заяву, якою позовні вимоги підтримують, просять задовольнити та справу розглянути за відсутності позивача та її представника. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, шляхом направлення судових документів рекомендованим поштовим повідомленням за зареєстрованою адресою: [ADDRESS] . Проте зворотні повідомлення повернуто з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним сповіщенням в розумінні п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 20.10.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у сторін народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьками яких є сторони по справі, що вбачається із опій свідоцтв про народження./а.с.18,21/ Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.09.2015 року по цивільній справі №520/7949/15-ц позов\~ [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено частково. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ,\~зареєстрований 20 жовтня 2007 року у відділі цивільного стану сектору Ришкань, м. Кишинів, Республіка Молдова, актовий запис №991. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 700,00 гривень щомісячно, починаючи з 04.06.2015 року та до досягнення дитиною повноліття , тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 700,00 гривень щомісячно, починаючи з 04.06.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] ./а.с.23/ Представник позивача у позовній заяві вказує, що 16.09.2017 року стягувач [PERSON] звернулась до Київського відділу ДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) із заявами про примусове виконання рішення суду від 04.09.2015 у справі № 520/7949/15-ц, до яких долучила відповідні виконавчі листи щодо стягнення аліментів на дітей. Постановою державного виконавця Першого Київського відділу ДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) від 16.09.2017 року відкрито виконавче провадження № 66844464 щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] . Повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 16.09.2017 року другий виконавчий лист у справі № 520/7949/15-ц щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] було повернуто стягувачу без виконання у зв`язку із незазначенням у ньому дати народження боржника фізичної особи./а.с.26/ Із позову вбачається, що відповідач не виконує у повному обсязі вказане рішення суду від 04.09.2015 у справі № 520/7949/15-ц про стягнення аліментів, у зв`язку із чим станом на 01.07.2024 року утворилася заборгованість зі сплати аліментів на [PERSON] у розмірі 115 276,00 гривень./а.с.26-27/ У зв`язку з невиконанням відповідачем рішення суду від 04.09.2015 року у частині сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] та утвореною заборгованістю, [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дітей./справа № 947/25020/24/. При визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~встановлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років складає 3196 гривні. Тому, розмір аліментів, визначений рішенням суду від 04.09.2015 року на кожну дитину по 700 гривень, не відповідає прожитковому мінімуму та є недостатнім для забезпечення потреб дітей з урахуванням їх віку (14 та 16 років), тому позивач вправі була звернутись з позовом про зміну розміру аліментів. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд погоджується з доводами позову про те, що з урахуванням віку дітей, їх зростаючих матеріальних потреб, загального рівня інфляції та підвищення цін на продукти, одяг, медичне обслуговування та освітні послуги, а також з урахуванням динамічних змін у фінансово-економічній ситуації у країні, зазначена сума (700 грн.) є недостатньою навіть для часткового забезпечення потреб неповнолітньої дитини, та вважає, що доцільно змінити спосіб стягнення аліментів, а саме припинити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. на кожну дитину, а натомість ухвалити рішення щодо стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законно сили та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до\~ст.180 СК України\~ батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч. 2\~ст. 182 СК України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до\~ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше за рішенням суду, із одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, оскільки норми\~СК України\~імперативної заборони щодо цього не містять, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися. Враховуючи, що позивач просить змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, а саме з твердої грошової суми , встановленої заочним рішенням Київського районного суду м.Одеси від 04.09.2015 року на 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що вимоги щодо зміни розміру аліментів є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. При визначені зміни розміру аліментів на дитину, суд приймає до уваги той факт, що позивачка проживає разом з дітьми, та фактично здійснює догляд за ними, займається її вихованням, навчанням, лікуванням та розвитком, придбає продукти харчування, одяг, взуття, предмети особистої гігієни, тому суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів на користь позивача на утримання дітей. В той же час, зміна розміру аліментів, повинна бути здійснена з дня набрання рішенням законної сили, а не дати подання позову, що відповідає п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. № 3. Згідно п.\~3\~ч.1\~ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від\~сплати судового\~збору під\~час розгляду\~справи в\~усіх судових\~інстанціях звільняються\~позивачі у\~справах про\~стягнення аліментів. Тому, судові витрати відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved