Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

І. Зміст позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1308-2633 від 26.11.2023 року у розмірі 96 500,00 грн. Позовна заява мотивована тим, що 26.11.2023 року між позивачем та відповідачем було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1308-2633. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 20 000,00 грн. на строк 300 днів зі сплатою процентів за користування кредитом. Позивач стверджує, що Відповідач порушив умови Кредитного договору та не повернув кредитні кошти та нараховані проценти у повному обсязі. Станом на 14.01.2025 року загальна сума заборгованості відповідача становить 108 660,00 грн., однак Позивач, враховуючи Програму лояльності, просить стягнути з відповідача 96 500,00 грн., що включає прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 20 000,00 грн. та прострочену заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 76 500,00 грн. ІІ. Процесуальні рішення у справі Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. IV. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 26 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1308-2633 (Кредитний договір). На виконання умов зазначеного Кредитного договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень на строк 300 (триста) днів з визначеною процентною ставкою за користування кредитом. Факт надання кредитних коштів підтверджується довідкою АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про перерахування коштів на банківську картку Відповідача. Відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, не здійснював своєчасних та повних платежів з погашення отриманого кредиту та нарахованих процентів. Станом на 14 січня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становив 108 660,00 (сто вісім тисяч шістсот шістдесят) гривень, з яких: 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень - прострочена заборгованість за кредитом; 88 660,00 (вісімдесят вісім тисяч шістсот шістдесят) гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Позивач, застосовуючи до відповідача програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", звернувся до суду з вимогою про стягнення лише частини заборгованості у загальному розмірі 96 500,00 (дев`яносто шість тисяч п`ятсот) гривень, що включає: 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень простроченої заборгованості за кредитом; 76 500,00 (сімдесят шість тисяч п`ятсот) гривень простроченої заборгованості за нарахованими процентами. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів, наведених учасниками справи Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Оскільки відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів у повному обсязі, з нього підлягає стягненню сума заборгованості, заявлена позивачем до стягнення, у розмірі 96 500,00 грн. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved