Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

У червні 2025 року Запорізька міська рада звернулась до суду з заявою, за участю заінтересованої особи Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори, про визнання спадщини відумерлою. Заяву обґрунтовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи відсутність спадкоємців за законом та за заповітом, посилаючись на приписи ст. 1277 ЦК України, Запорізька міська рада просить суд визнати відумерлою спадщину після смерті [PERSON] , яка складається з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 16.06.2025 ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя відкрито окреме провадження, призначено судове засідання. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав у повному обсязі та просить її задовольнити з доводів та з підстав зазначених у ній. У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), складено відповідний актовий запис № 936 від 24.09.2022 року. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається з квартири за адресою: [ADDRESS] , яка і є місцем відкриття спадщини. Право власності [PERSON] на зазначену квартиру підтверджується листом ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 25.04.2025 № 681, яким зазначено, що в матеріалах інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS] , міститься договір дарування, посвідчений Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 11.12.1992 року, реєстраційний номер 2-3443, що посвідчує право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Разом з цим, документів, які б свідчили про перехід права власності на вказану квартиру від [PERSON] до іншої особи, в матеріалах зазначеної інвентаризаційної справи не містяться. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №430047836 від 05.06.2025 року, інформація по квартирі [ADDRESS] відсутня, що свідчить про відсутність переходів прав власності від [PERSON] до інших осіб. Разом з цим, відповідно до листа Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 12.05.2025 року №06.4-02/02/1507 за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] з 04.12.1997 року по теперішній час; станом на момент смерті [INFO] , крім [PERSON] інші зареєстровані особи відсутні; станом на теперішній час за вказаною адресою зареєстроване місце проживання однієї особи ( [PERSON] ). Листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 30.04.202 року вих. №1628/06.10-0131 повідомлено, що відносно [PERSON] , [INFO] виявлено актовий запис № 963 про смерть [PERSON] , складений 24.09.2022 року Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), дата смерті [INFO] . Додатково зазначено, що визначення родинних зв`язків (близьких родичів) в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не фіксується. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23.05.2025 року №81288342 відносно [PERSON] , 1953 року народження, інформація у спадковому реєстрі відсутня. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.05.2025 року №81288342 відносно [PERSON] , дата смерті [INFO] , інформація у спадковому реєстрі відсутня. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] заповіти не складалися, спадкові договори не укладались та після його смерті спадкова справа не заводилась. Крім цього, відповідно до листа СКП «Запорізька ритуальна служба» від 16.10.2024 № 761, [PERSON] , [INFO] , був похований 03.11.2022 року (дата смерті [INFO] ), на Кушугумському кладовищі СКП «Запорізька ритуальна служба», як безрідна особа за бюджетні кошти міста. Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини (ст. 334 ЦПК України). У заяві про визнання спадщини відумерлою, відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України, повинно бути наведено відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті на життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, що передбачено ч. 1 ст. 1272 ЦК України. Таким чином ЦК України запобігає таким ситуаціям, коли відсутність спадкоємців має наслідками відсутність власників спадкового майна та його занепад, а тому передбачає у такому випадку перехід прав на це майно до територіальної громади за місцем знаходження цього майна (стаття 1277 ЦК України). Так, згідно із ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом чи за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини (ч. 2 ст. 1277 ЦК України). Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна (ч. 3 ст. 1277 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 461/12525/15-ц вказано, що спадщина набуває статусу відумерлої саме після набуття чинності рішенням суду про визнання її такою, а право власності на зазначене майно набувається у територіальної громади з моменту реєстрації цього права за громадою. При цьому слід зауважити, що якщо спадкоємці повинні заявити про прийняття спадщини у строк шість місяців із часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України), то територіальна громада зобов`язана подати заяву про визнання спадщини відумерлою лише після спливу одного року із часу відкриття спадщини (частина друга статті 1277 ЦК України). Орган місцевого самоврядування не є спадкоємцем у справі та не залучається до спадкування. Однак у зв`язку з відсутністю інших спадкоємців у нього виникає цивільний інтерес на визнання спадщини відумерлою та отримання її у власність територіальної громади. Інтерес територіальної громади в отриманні спадкового майна у власність громади в разі відсутності спадкоємців є наслідком неотримання спадщини будь-ким зі спадкоємців або наслідком їх відсутності взагалі. Зазначене надає підстави місцевій раді звертатись до суду як із заявами про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження та у подальшому оформити своє право власності на таке майно, так і з належним позовом в порядку позовного провадження на захист свого інтересу. За результатами судового розгляду, відповідно до ст. 338 ЦПК України, суд, установивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Судом встановлено, що спадкоємці до майна [PERSON] , який помер [INFO] , відсутні. З урахуванням того, що з моменту відкриття спадщини минуло більше одного року, спадкове майно має всі ознаки відумерлої спадщини. Суд звертає увагу, що під час вирішення питання про визнання спадщини відумерлою не встановлено існування спору про право. Наявність осіб, які б перешкоджали в реалізації права про визнання спадщини відумерлою, не підтверджена жодними дослідженими судом доказами. Відтак, суд вважає обґрунтованими вимоги Запорізької міської ради про визнання такої спадщини відумерлою та передачу її Запорізькій міській територіальній громаді в особі Запорізької міської ради на праві власності. Крім того, суд зауважує, що згідно із вимогами частини 4 статті 1277 Цивільного кодексу України територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них. Оскільки заявник, відповідно до пункту 15-1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати по справі слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved