Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

До Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7835756 в розмірі 85145 грн. В обґрунтовування\~позовних вимог\~позивач зазначає, що 28.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №7835756. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, який зазначений п. 10 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.п. 2.4. п. 2 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахувани ТОВ «Авентус Україна» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 2.1. п. 2 Кредитного договору. Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 22\~січня 2025\~року між\~ТОВ «Авентус\~Україна» та\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» було\~укладено договір\~факторингу № 22012025/1, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема і до відповідача. Відповідно до Реєстру боржників від 22.001.2025 до договору факторингу № 22012025/1 від 22.01.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 85145 грн., з яких: 28790 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 43015 грн. - сума заборгованість за відсотками; 13340 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. Посилаючи на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором та набуття позивачем права вимоги за цим договором, позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість у загальному розмірі 85145 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 15.05.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У судові засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання 13.06.2025 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи, зокрема судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: [ADDRESS] , скеровувалась рекомендованою поштовою кореспонденцією судова повістка про виклик до суду та копія ухвали про відкриття провадження у справі, в якій відповідачу роз`яснено право, порядок та строк подання відзиву на позовну заяву, та як вбачається із наявного у матеріалах справи поштового конверту, такий повернутий на адресу суду неврученим адресату із зазначенням причини повернення, згідно довідки АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, відповідач, в силу п. 4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомлений про розгляд справи. Крім того, відповідач повідомлявся про дату, час та місце слухання справи (03.07.2025) судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, заяв чи клопотань не надходило. Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Ухвалою від 03.07.2025 вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 28.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір №7835756 про надання споживчого кредиту (далі - договір), в електронній формі та підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А4132 (а.с.5-13). Відповідно до п.1.1 договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний за стосунок «CreditPlus». Ідентифікація споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет/Мобільний за стосунок CreditPlus», в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний Споживачем при вході (в т.ч. через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно пароля входя до Особистого кабінету/Мобільного застосунку «CreditPlus». При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/Мобільного застосунку CreditPlus». На умовах встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.2 договору). Сума кредиту (загальний розмір) складає 29000,00 гривень, тип кредиту - кредит, строк кредиту 364 дні, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 14 днів, тип процентної ставки - фіксована, стандартна процентна ставка 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в. п. 1.4 цього договору (п.п.1.3, 1.4, 1.5. 1.5.1. договору). У п.1.5.2. договору сторони погодили умови застосування зниженої процентної ставки 0,75 % в день. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи реквізити платіжної картки № [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту 28.04.2024 або 29.04.2024 (п.п.2.1, 2.2 договору). Відповідно до\~таблиці обчислення\~загальної вартості\~кредиту для\~споживача та\~реальної річної\~процентної ставки\~за договором\~про споживчий\~кредит,\~що є\~додатком №1\~до договору\~про надання\~споживчого кредиту\~№7835756\~від 28.04.2024\~встановлені дати\~видачі кредиту/дата\~платежу 28.04.2024,\~кількість днів\~у розрахунковому\~періоді \~364,\~чиста сума\~кредиту/сума\~платежу за\~розрахунковий період\~ 184295,00\~грн.,\~сума кредиту\~за договором/погашення\~суми кредиту\~ 29000,00\~грн,\~проценти за\~користування кредитом\~ 155295,00\~грн.\~ реальна\~річна процентна\~ставка,\~%\~ 9824,25\~%,\~загальна вартість\~кредиту \~184295,00\~грн.\~Крім того,\~визначено,\~що у\~разі якщо\~споживачем не\~будуть виконані\~умови договору\~для отримання\~зниженої процентної\~ставки,\~розміри платежів,\~що зазначені\~у графіку\~платежів будуть\~перераховані за\~стандартною процентною\~ставкою,\~а саме:\~сума платежів\~за розрахунковий\~період складе\~187340,00\~грн,\~проценти за\~користування кредитом\~158340\~грн,\~реальна річна\~процентна ставка\~ 14299,02\~%\~річних,\~загальна вартість\~кредиту \~187340,00\~грн. (а.с.13 на звороті-14). 22 січня 2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі іменоване як «Фактор») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі іменоване як «Клієнт») укладено договір факторингу №22012025/1 за умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, Клієнт відступити Факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту (а.с.18-19 на звороті). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №22012025/1 від 22.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (Клієнт) передав, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) прийняв реєстр боржників кількістю без зазначення кількості, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 22012025/1 від 22.01.2025 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості без зазначення суми заборгованості (а.с.20). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 22012025 від 22.01.2025, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 7835756 у сумі 85145,00 грн, з яких: 28790,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 43015,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 13340,00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с.21). Згідно із наданими позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором № 7835756 від 28.04.2024 за період з 22.01.2025 по 31.03.2025 заборгованість [PERSON] складає 851145 грн. (а.с.22). Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за договором позики та кредитним договором юридичною особою, яка набула таке право відповідно до договорів факторингу. Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту. Судом встановлено, що відповідачем укладений договір №7835756 про надання споживчого кредиту від 28.04.2024 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі статтями 526, 530 ,610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Пунктом 1 ч.1ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підтвердження права вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за договором №7835756 про надання споживчого кредиту від 28.04.2024 позивач надав суду: копію договору №7835756 про надання споживчого кредиту від 28.04.2025 разом із копією додатку №1 до договору, копію Паспорта споживчого кредиту, копію витягу з договору факторингу №22012025/1 від 22.01.2025, копію акту прийому-передачі реєстру боржників, копію реєстру боржників до договорів факторингу №22012025/1 від 22.01.2025 та розрахунки заборгованості за кредитним договором №7835756 від 28.04.2024. Проте,\~суд вважає,\~що вказані\~вище докази\~не підтверджують\~вимоги позивача\~за вказаними\~договорами у\~заявленому розмірі,\~оскільки позивач\~не надав\~доказів виконання\~ТОВ «Авентус\~Україна» своїх\~зобов`язань\~за вказаним\~договором №7835756\~про надання\~споживчого кредиту\~від 28.04.2024,\~а саме\~перерахування та отримання відповідачем кредитних коштів від первісного кредитора та неповернення або часткового повернення кредиту, якими є документи первинної бухгалтерської документації (виписка по рахунку, платіжні документи, тощо). Суд зазначає, що саме первинні документи, що оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є тими, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір. Згідно із указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. Відтак, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Проте позивач звертаючись до суду не надав таких доказів та не обґрунтував неможливість їх подання. Наданий розрахунок заборгованості, сформований представником позивача, не є тими первинними документами, що підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів та відповідно заборгованості відповідача за кредитними договорами. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19. Суд зауважує, що доданий розрахунок заборгованості є документом, що складений самим представником позивача, а, відтак, інформація зазначена у ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на стягненні якої наполягає позивач. Окрім того, суд не знаходить підстав вважати, що за договором факторингу №22012025/1 від 22.01.2025 відбулась передача права вимоги до відповідача, оскільки в наданому позивачем договорі факторингу, в акті прийому - передачі реєстру боржників за договором факторингу відсутні будь-які відомості про відповідача [PERSON] . Наданий суду акт прийому-передачі реєстру боржників взагалі не містять відповідної інформації про реєстр боржників, зокрема кількості боржників, суми заборгованості прав вимоги. При цьому суд зважає на те, що саме позивач володіє такою інформацією та безпосередньо мав можливість надати її суду. Таким чином, позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведені факти передачі права грошової вимоги до відповідача Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у заявлених позивачем розмірі. Отже, позивач належними та допустимими доказами не довів наявність заборгованості відповідача перед позивачем у заявленому розмірі. Крім того, позивач, реалізовуючи свої процесуальні права, не маючи можливості самостійного надання таких доказів з тих чи інших причин, не був позбавлений можливості звертатися до суду з клопотанням про витребування від первісного кредитора таких документів, однак з таким клопотанням до суду не звертався. Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів обґрунтованість заявлених вимог як відносно наявної у відповідача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, так і набуття прав вимоги за таким договором. На підставі викладених вище фактичних обставин справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed