Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , де треті особи: Служба у справах дітей Кременецької міської ради, Кременецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районні Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, у якому просить: - визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; - внести зміни до актового запису №08 про народження [PERSON] , [INFO] , що складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області 20.01.20215, зазначивши в графі батько - громадянин України « [PERSON] », [INFO] . В обґрунтування позову вказує на те, що він є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . В період з 2013 року по 2016 рік з відповідачкою проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та побут, однак шлюб не реєстрували. За час спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] . Запис про батька сина були внесені зі слів відповідачки на підставі ч.1 статті 135 СК України. На даний час проживають окремо, однак сина виховують разом. Він здійснює всі обов`язки батька з народження сина. Позивач в судове засідання не з`явився, однак від надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що позов визнає, підтверджує що позивач є біологічним батьком її сина [PERSON] . Вона з позивачем прожила в цивільному шлюбі три роки з 2013 по 2016. У 2015 в них народився син, якого позивач виховує з народження. Після того як в 2016 році вони розійшлися, позивач продовжує спілкуватися з сином, постійно бере його на відпочинок, прогулянки, допомагає матеріально, бере сина до себе додому на вихідні, канікули. Син їздить до батьків позивача. Просить задовольнити заяву позивача в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кременецький відділ ДРАЦС у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заперечень по даній справі немає. Представник третьої\~особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору - Служба у справах дітей Кременецької міської ради в судове засідання не з`явився, жодних заперечень чи заяв від не надходило. Заяви, клопотання сторін та процесуальні дії суду. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 06.05.2025 відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 02.06.2025 від відповідачки надійшла заява про визнання позову. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 02.06.2025 визнано обов`язкову явку відповідачки. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.03.2025 та згідно повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00051565035 від 03.06.2025, виданого Кременецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю є [PERSON] , відомості про батька дитини записані відповідно до статті 135 СК України. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 04.06.2024 Кременецьким відділом ДРАЦС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) [PERSON] уклала шлюб 18.05.2022 з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Отже, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу визнання батьківства, який неможливо вирішити у позасудовому порядку. Оцінка суду. Вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами СК України. Відповідно до частини 1 статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:1) за заявою матері та батька дитини;3) за рішенням суду. За частиною 1 статті 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Положеннями статті 128 СК України регламентовано, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 3, 4, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України). …Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. …Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням вимог процесуального закону, згідно з якого жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позивач [PERSON] вказав, що він є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала та вказала, що біологічним батьком її сина [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , а тому позовні вимоги визнає. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Як було\~встановлено судом,\~позивач [PERSON] \~визнає своє\~батьківство відносно\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~а відповідачка\~ [PERSON] не заперечує щодо визнання [PERSON] батьком сина [PERSON] .. Оскільки визнання відповідачкою позову не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Частинами 1,3 ст. 145 СК України передбачено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Статтею 147 СК України встановлено, що по батькові дитини визначається за іменем батька. По батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком. Суд також взяв до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини щодо визначення кращих інтересів дитини, а саме: підтримання зв`язків із сім`єю є в кращих інтересах дитини, крім випадків, коли сім`я виявляється явно неналежною або не функціонуючою; розвиток дитини в безпечному і надійному оточенні, яке дійсно функціонує, є в кращих інтересах дитини (М.С. проти України, № 2091/13, § 76, ЄСПЛ, від 11 липня 2017 року). За таких обставин, враховуючи задоволення позовної вимоги про визнання [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , суд вважає за необхідне задовольнити також позовні вимоги про внесення змін до актового запису про народження дитини. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат із відповідачки на користь позивача не вбачається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved