Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом за батьком [PERSON] , який помер [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який за життя побудував житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (до перейменування [ADDRESS] ), та був головою вищевказаного дворогосподарства, про що свідчить виписка з погосподарської книги Ворочівського старостинського округу Перечинської міської ради № 17/06-12 від 14 травня 2025 року. 30 грудня 1996 року покійний залишив заповіт, відповідно до якого житловий будинок за адресою [ADDRESS] (після перейменування [ADDRESS] ) та все належне йому майно на день його смерті і на яке він буде мати право по закону заповів своєму сину [PERSON] , [INFO] , тобто позивачу. Так як на момент смерті спадкодавця він постійно проживав разом з таким, що підтверджується довідкою № 41/14-11 від 14 травня 2025 року виданою відділом «ЦНАП» Перечинської міської ради, то у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину за померлим. У травні 2025 року він звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Васіловки В.О., яка листом № 299/01-16 від 15 травня 2025 року повідомила, що оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, тоді як ним таких документів надано не було, а відтак йому рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Оскільки він, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , однак через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок у нього існують перешкоди в оформленні спадкових прав у нотаріальному порядку, тому просить позов задовольнити.\~\~\~ Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 травня 2025 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено суддю Ганька І.І. Ухвалою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 29 травня 2025 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Зизич Н.Ю. не з`явилися, однак остання подала клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити, при цьому не вирішувати питання розподілу процесуальних витрат. Представник Перечинської міської ради Закарпатської області як відповідача у підготовче судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 06 жовтня 2003 року, актовий запис № 19. Як видно з Виписки з погосподарської книги, наданої Старостою Ворочівського старостинського округу І.Кидори № 17/06-12 від 14 травня 2025 року, за адресою: [ADDRESS] , до присвоєння нової поштової адреси: [ADDRESS] зареєстрований особистий рахунок об`єкта погосподарського обліку № [NUMBER] в погосподарській книзі № 3 за 2001-2005 роки. Головою дворогосподарства за вказаною адресою являвся [PERSON] , 1921 року народження, який помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] ). Рік побудови житлового будинку 1951. Загальна площа приміщень 60,0 кв.м., житлова 28,0 кв.м. Орієнтовна площа земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,08 га. Підстава: погосподарська книга № 3, особовий рахунок № [NUMBER] .\~\~\~ Як вбачається з Довідки Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області № 40/14-11 від 14 травня 2025 року,\~ у житловому будинку [ADDRESS] , до зміни поштової адреси: будинок [ADDRESS] , на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане 06 жовтня 2003 року виконкомом Ворочівської сільської ради), був зареєстрований, зокрема, [PERSON] , [INFO] .\~\~ Також суд встановив, що [PERSON] на випадок смерті все майно, що належатиме йому на день смерті, в тому числі житловий будинок разом з господарськими і побутовими спорудами і будовами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] заповів своєму сину [PERSON] , про що свідчить заповіт від 30 грудня 1996 року, посвідчений секретарем виконкому Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області Пересічанською Н.І., зареєстрований в реєстрі за № 58.\~ Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Таким чином, у зв`язку з наявністю заповіту спадкодавця [PERSON] , право на спадкування за таким одержала особа, визначена покійним у заповіті, а саме його син позивач [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 81185939 від 15 травня 2025 року, наданого приватним нотаріусом Васіловка В.О., спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , не заведена. В архіві РКП «Бюро технічної інвентаризації», що переданий на зберігання Перечинській міській раді Закарпатської області, відсутня інвентаризаційна справа щодо реєстрації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ), про що свідчить Архівна довідка Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області №321/14-11 від 01 липня 2025 року.\~\~ Разом з цим, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Васіловки В.О. від 15 травня 2025 року № 299/01-16 позивачу [PERSON] , з огляду на ненадання правовстановлюючих документів на майно, яке підлягає спадкуванню за померлим [INFO] [PERSON] , рекомендовано звернутись до суду з відповідною заявою. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №428157095 від 22 травня 2025 року відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження у вказаних реєстрах щодо майна за адресою: [ADDRESS] , також відсутні. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України\~ № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, враховуючи те, що [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не відмовився від спадщини, а інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено, тому позивач прийняв таку одноосібно. Оскільки у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно платіжної інструкції №0.0.4383915832.1 від 23 травня 2025 року позивачем [PERSON] сплачено 1 810,86 грн судового збору. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як встановлено у судовому засіданні, представник позивача [PERSON] адвокат Зизич Н.Ю., з урахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених позивачем судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке її волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved