Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

ТОВ «Діджи фінанс» звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 10002943577 від 10 січня 2021 року в розмірі 33268,00 грн., яких: - заборгованість за тілом кредиту 10000,00 грн.; - заборговансіть за відсотками 23268,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 січня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10002943577. Згідно з умовами кредитного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 10000,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок. 05.09.2022 року між ТОВ «ФК «Інвест фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги за №556/ФК-22, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 10002943577 від 10 січня 2021 року. Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач просив суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати в розмірі 9000,00 грн. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27 травня 2025 року по справі відкрито провадження та визначено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлений належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав. При цьому у позові представник ТОВ «Діджи фінанс» не заперечував проти заочного розгляду справи з ухваленням заочного рішення. Відповідачу [PERSON] , відповідно до вимог ЦПК України, за місцем його реєстрації направлялась копія позовної заяви з доданими до неї документи та копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. При цьому відповідач не скористався своїм правом подати письмові заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та/або відзиву на позовну заяву. Приймаючи до уваги те, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а повноважний представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~\~Кодексу\~\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку. Відповідно ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що Судом встановлено, що 10 січня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10002943577. Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «ФК «Інвест фінанс» надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 05 вересня 2022 року згідно з умовами договору факторингу № 556/ФК-22, ТОВ «ФК «Інвест фінанс» відступило право вимоги за кредитним договором № 10002943577 від 10 січня 2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 10002943577\~від 10\~січня 2021\~року сума заборгованості відповідача становить 33268,00 грн., яких: - заборгованість за тілом кредиту 10000,00 грн.; - заборговансіть за відсотками 23268,00 грн. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.\~527\~ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст.\~631\~ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обов`язки відповідно до договору. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного Кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону, умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частинні заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн., суд приймає до уваги викладене нижче. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial