Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

30.04.2025 ТОВ «Укр Кредит Фінанс», через підсистему «Електронний суд», звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №1310-2830 від 30.11.2023 в розмірі 60500,00 грн, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.11.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (info@navse.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1310-2830. Зазначений кредитний договір, як вбачається з його змісту, разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 12100,00 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена процентна ставка - 1,20% в день; стандартна процентна ставка - 1,50% в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Так, позивач (через партнера АТ КБ «Приватбанк» видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснень причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. У подальшому, відповідач всупереч умовам кредитного договору, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 525, 526, 530, 610, 612 ЦК України, порушив зазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув у повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитором за кредитним договором, навіть після спливу строку кредитування, встановленого умовами кредитного договору. Станом на 04.042025 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 67856,80 грн, що складається з: прострочена заборгованість за кредитом 12100,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 53941,80 грн; прострочена заборгованість за комісією 1815,00 грн. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісіями та процентами у загальній сумі 7356,80 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 60500,00 грн. З врахуванням викладено, кредитодавець просить суд стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 12100,00 грн; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 48400,00 грн, що разом становить 60500,00 грн. Ухвалою судді від 07.05.2025 відкрите провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідачу встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Судом встановлено, що 30.11.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №1310-2830 продукту «На Все», який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С9620. Відповідно до п. 2.1 зазначеного Договору, кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на наступних умовах, визначених цим договором. Згідно п. 2.2 вказаного Договору, кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому договором. Відповідно до п. 2.3 зазначеного Договору, для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту протягом перших 140 днів з дати отримання кредиту ануїтетними платежами згідно запропонованого графіку в строк до 17.04.2024. Згідно п. 3.1 вказаного Договору, цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 4.1 зазначеного Договору, розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту 12100,00 грн. Дата надання/видачі кредиту - 30.11.2023. Згідно з п. 4.6 вказаного Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за стандартною процентною ставкою 1,50% за кожен день користування кредитом, яка діє протягом всього строку користування кредитом, за виключенням строку користування позичальником зниженою процентною ставкою. Відповідно до п. 4.9 зазначеного Договору, строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 24.09.2024. Строк договору є рівним строку кредитування. Згідно п. 4.10 вказаного Договору, реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 27135,00%. Відповідно до п. 4.11 зазначеного Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору складає 62484,04 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 8.5 зазначеного Договору, у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом. Згідно п. 11.1 вказаного Договору, цей договір та правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися умов цього договору, а тому добровільно та свідомо укладає цей договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Відповідно до п. 11.3.1 зазначеного Договору, позичальник даним підтверджує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на веб-сайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. У розділі 12 «Реквізити сторін» вказаного Договору, а саме в реквізитах позичальника [PERSON] зазначено номер особистого електронного платіжного засобу, яким є [NUMBER] . Крім того, відповідачем [PERSON] 30.11.2023 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С9620 Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) та Додаток №3 до Договору про відкриття кредитної лінії №1310-2830 від 30.11.2023 продукту «На Все», яким є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1310-2830 (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України. При цьому суд звертає увагу, що вказані положення кредитного договору недійсними не визнавалися та факт їх не укладення не встановлювався, внаслідок чого в силу приписів ст. 6, 627 ЦК України, підписавши зазначений кредитний договір, додатки до цього договору, Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) та Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), відповідач погодився із запропонованими позивачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» умовами кредитування, у тому числі з розміром процентів, які нараховуються за користування кредитними коштами, строком їх нарахування та строком повернення. Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту №1310-2830 від 30.11.2023, складеної ТОВ «Укр Кредит Фінанс», 30.11.2023 на картковий рахунок [PERSON] [NUMBER] , здійснено перерахунок коштів через платіжну систему LiqPay у сумі 12100,00 грн, платіж №2398060809. Листом начальника Департаменту АТ КБ «Приватбанк» від 14.04.2025 повідомлено ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему LiqPay, на підставі договору №2580 від 15.03.2017 по платежам, зокрема: ID платежу - 2398060809, канал - LiqPay, дата видачі - 30.11.2023, сума 12100,00, номер договору 1310-2830, номер картки - [NUMBER] . Отже позивач ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором та перерахував відповідачу [PERSON] на картковий рахунок, який зазначений ним у кредитному договорі, кредитні кошти у погодженому сторонами розмірі, а саме у сумі 12100,00 грн. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» доведено факт укладення між ним та відповідачем [PERSON] вказаного кредитного договору на умовах, що визначені у ньому, а також отримання відповідачем на підставі вказаного договору кредитних коштів в сумі 12100,00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №1310-2830 від 30.11.2023, складеного ТОВ «Укр Кредит Фінанс» станом на 04.04.2025, відповідач [PERSON] за вказаним кредитним договором має заборгованість у загальній сумі 67856,80 грн, з яких: 12100,00 грн - основний борг; 53941,80 грн - залишок нарахованих, непогашених відсотків, 1815,00 грн комісії. При цьому, у графі «Сума платежу» відомості щодо здійснених платежів відсутні. Доказів погашення відповідачем [PERSON] вказаної заборгованості за кредитним договором позивачу ТОВ «Укр Кредит Фінанс», матеріали справи не містять та відповідачем не надано. Однак, звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просив стягнути з відповідача [PERSON] прострочену заборгованість за кредитом у сумі 12100,00 грн та прострочену заборгованість за нарахованими процентами у сумі 48400,00 грн, що разом становить 60500,00 грн. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Разом з тим, Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно зі ст. 18 згаданого Закону, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону, якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Відповідно до ст. 1 Закону, що містить визначення термінів, 1-1) договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; 1-2) денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, та яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону (п. 5 розділу І Закону України «Про споживче кредитування»). Так, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Отже, як слідує з вказаних змін у законодавстві, що регулюють питання споживчого кредитування, починаючи з 25.12.2023 (наступний день після набрання Законом чинності), максимальний розмір денної процентної ставки за договором не міг перевищувати 1%. З огляду на положення п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», положення ч. 5 ст. 8 вказаного Закону щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки, вводиться в дію поетапно, а саме протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Протягом перших 120 днів установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5%, протягом наступних 120 днів - 1,5%. Окрім того, частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Договір між сторонами укладений 30.11.2023, він залишався чинним станом на час набрання чинності вказаними нормами, тобто повинен враховувати дані положення Закону. Застосування денної процентної ставки у більшому розмірі порушує право споживача кредитних послуг, а тому при вирішенні даного спору, за таких обставин, підлягає врахуванню процентна ставка в максимальному розмірі, що імперативно обмежений Законом. У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №911/19/19 вказано, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. З позову вбачається, що кредитор проводив нарахування процентів за користування кредитом з 30.11.2023 до 13.12.2023 з урахуванням зниженої процентної ставки 1,2% на день, надалі з 14.12.2023 до 24.09.2024 (закінчення строку кредитування) застосовано процентну ставку 1,5% на день, що не в повній мірі відповідає наведеним вище нормам законодавства про захист прав споживачів, оскільки із урахуванням п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», з 21.08.2024 граничний розмір процентної ставки не може перевищувати 1% на день. Застосовуючи даний підхід у цій справі, судом проведено власний розрахунок процентів за користування кредитом, отриманий підсумок є меншим порівняно із заборгованістю за відсотками, нарахованою позивачем, однак не перевищує суми заборгованості, заявленої позивачем до стягнення. Як вказано в ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань у строки, передбачені кредитним договором, належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанас» підлягають задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією №68307 від 23.04.2025, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір. На підставі викладеного, відповідно до ст. 525, 526, 530, 546, 549, 598, 610, 625, 1046-1054 ЦК України, та

Outcome: approved