Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернулася до Печерського районного суду міста Києва із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпійський» (далі - ОСББ «Олімпійський») про зобов`язання вчинити дії, та просила зобов`язати ОСББ «Олімпійський» надати позивачу інформацію, що стосується діяльності ОСББ «Олімпійський» та спільного майна об`єднання співвласників багатоквартирного будинку з правом робити виписки, копії та фото: -всі договори з додатками, за період з 2013 по 2024 роки включно, укладені ОСББ «Олімпійський» з виконавцями наступних послуг: технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло, водопостачання, водовідведення і зливної каналізації, несучих і захисних конструкцій; поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинки; - документи, що стосуються розмежування балансової належності інженерних мереж (зовнішніх та внутрішніх): тепло, водопостачання, водовідведення і зливної каналізації; - акт приймання-передачі на баланс ОСББ «Олімпійський» житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним гаражем, разом з планом земельної ділянки, технічним паспортом будинку та відповідною технічною документацією (інвентарна справа, акт приймання в експлуатацію, плани зовнішніх мереж тощо); - статут ОСББ «Олімпійський» у редакції 2011 року та список членів об`єднання, складений згідно з додатком 2 Порядку державної реєстрації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року № 1521; - статут ОСББ «Олімпійський» у редакції 2013 року та список членів об`єднання, складений згідно з додатком 2 Порядку державної реєстрації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року № 1521; - всі протоколи засідання правління ОСББ «Олімпійський» з дати створення ОСББ і до дати ознайомлення. Позивач є власником нежитлового приміщення загальною площею 66,2 кв.м., яке складається з приміщення №2-3-4 і знаходиться на двох рівнях, а саме: на нижньому рівні№ 2-3 та на верхньому № 4. Це нежитлове приміщення було утворено внаслідок проведення у встановленому порядку об`єднання нежитлових приміщень - гараж № [NUMBER] , гараж № [NUMBER] та гараж № [NUMBER] . З дати придбання нерухомого майна [PERSON] набула прав та обов`язків члена ОСББ «Олімпійський». Водночас ОСББ «Олімпійський» відмовлялось ознайомити позивача з площею та місцями загального користування житлового будинку, прийнятими та встановленими правилами, вимогами щодо утримання будинку, а також щодо діяльності самого об`єднання. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року у справ № 757/53007/21-ц зобов`язано ОСББ «Олімпійський» не чинити перешкод [PERSON] у користуванні індивідуально визначеного приміщення - гаража № 4. Постановою Київського апеляційного суду від 10 травня 2023 року у справі № 757/53886/21-ц зобов`язано ОСББ «Олімпійський» надати [PERSON] : - всі протоколи та рішення загальних зборів ОСББ «Олімпійський» з дати створення і до дати ознайомлення; - договори, укладені ОСББ «Олімпійський» з постачальниками комунальних послуг водопостачання та водовідведення, опалення, електропостачання та інших комунальних послуг для обслуговування будинку; - договори оренди нежитлових та технічних приміщень, які розміщені в будинку; - фінансові звіти ОСББ «Олімпійський» з дати створення; - статут ОСББ «Олімпійський»; - персональний склад правління і засоби зв`язку з головою правління ОСББ «Олімпійський», - технічну документація на земельну ділянку надану ОСББ «Олімпійський» для обслуговування будинку; - звіти про утримання спільного майна, а саме ремонт інженерних мереж зливової каналізації у 2021 році в будинку; - технічну документацію, на підставі якої будинок був зданий в експлуатацію. Вказані судові рішення не виконані ОСББ «Олімпійський». Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 24 вересня 2024 року лист адресований ОСББ «Олімпійський» отримано, у якому була копія ухвали від 29 травня 2024 року та копію позовної заяви з додатками, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив від відповідача не надходив. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом першої інстанції у справі № 757/53886/21-ц встановлено, що [PERSON] є власником паркомісць № 2-3-4 за адресою [ADDRESS] , на підставі договорів купівлі-продажу від 22.06.2021 року. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (положення статті 5 ЦПК України). Положеннями статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Користуючись наданим їй законом правом, позивачка пред`явила позов на захист свого права на отримання інформації як члена ОСББ. Свій позов [PERSON] обґрунтовувала тим, що вона має право на отримання інформації від ОСББ, зверталась за наданням такої інформації, однак відповіді не отримала. ОСББ «Олімпійський» не виконує судові рішення у справах № 757/53886/21-ц та № 757/53007/21-ц. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Частиною першою статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. У статті 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що співвласник має право: - брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; - обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; - знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; - одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; - вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; - одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації. Об`єднання на вимогу співвласника зобов`язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти. Порядок здійснення прав співвласників визначається законом. Здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. Спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку. Відповідно до статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право: 1) вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; 2) брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника; 3) одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання; 4) безоплатно одержувати інформацію про суб`єктів права власності на всі квартири та нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку і площу таких квартир та приміщень у порядку і межах, визначених законом; 5) ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії; 6) на відшкодування винною особою збитків, завданих спільному майну багатоквартирного будинку, у розмірі, що відповідає частці кожного співвласника; 7) інші права, визначені законом. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. Тобто, наведеними нормами визначені права співвласника багатоквартирного будинку. Користуючись наданим їй законом правом, позивачка звернулась до відповідача із заявою, яка була направлена 16 квітня 2024 року засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладення, про що надала суду докази направлення. У постанові Київського апеляційного суду від 10 травня 2023 року зазначено, що правлінню ОСББ було достеменно відомо, що позивачка є власником паркомісць у будинку. Також сторони не заперечували того факту, що між ними виникла конфліктна ситуація щодо правомірності дій позивачки щодо перебудови цих паркомісць в окремі приміщення, а також щодо правомірності дій відповідача щодо відключення цих приміщень від комунальних послуг. Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зазначив, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У справі № 757/53886/21-ц було встановлено, що відповідач достеменно знав про те, що позивачка є власником паркомісць, отже його бездіяльність у вигляді ненадання відповіді на отриману заяву з відповідною вимогою є неправомірною. З врахуванням встановленого, суд вважає, що позивачка, як власник трьох парко місць (гаражів), мала право на отримання інформації від відповідача щодо діяльності ОСББ, однак це право було порушено відповідачем, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з частиною першою статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до статті 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Outcome: approved