Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

В лютому 2025 року позивач [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська із позовом про встановлення порядку користування квартирою, в якому позивач просив встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: -виділити йому у користування житлову кімнату №7, площею 17,7 кв.м.; -виділити у спільне користування [PERSON] . житлову кімнату №3, площею 12,8 кв.м. та житлову кімнату № [NUMBER] , площею 12,7 кв.м.; -залишити у загальному користуванні: кухню, площею 8,0 кв.м.; ванну, площею 2,7 кв.м.; туалет, площею 1,5 кв.м.; коридор, площею 14,8 кв.м. Також просить вирішити питання про стягнення судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 10.03.2004 Виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської у м. Дніпропетровську ради йому виданий ордер на заняття спірної квартири на склад сім`ї - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В березні 2009 року шлюб між подружжям розірваний, після чого між сторонами виникли суперечки щодо користування квартирою. Позивач наголошує, що не має доступу до квартири, внаслідок чого позбавлений права користуванням нерухомістю (змінено дверні замки, на зв`язок ніхто не виходить). Відповідач [PERSON] не сплачує житлово-комунальні послуги, що підтверджується судовим наказом Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська №199/617/22 від 18.02.2022 про стягнення заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком за період березень 2020 по грудень 2021 у загальній сумі 12 502,31 грн. Окремо звертає увагу суду на те, що даний спір не стосується розподілу майна для припинення прав спільної часткової власності, такий правовий режим ним не оскаржується. Ухвалою суду від 26.02.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження у справі. 21.04.2025 відповідачка [PERSON] в особі представника адвоката Підлубної Юлії Володимирівни звернулась до суду із зустрічною позовною заявою про встановлення порядку користування квартирою та поділ особових рахунків на сплату житлово-комунальних послуг. Представник [PERSON] - адвокат Підлубна Юлія Володимирівна просить встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] : - виділити у користування [PERSON] кімнату №4 (спальня) та балкон №9, загальною площею 18,48 кв.м; - виділити у користування [PERSON] кімнату №5 (спальня), площею 12,68 кв.м., балкон №10, площею 5,71 кв.м. та кімнату № [NUMBER] (вітальня), площею 17,68 кв.м.; - залишити у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] передпокій [ADDRESS] , загальною площею 1,46 кв.м., кухню № [NUMBER] , загальною площею 8,03 кв.м. та коридор №8, загальною площею 7,70 кв.м. Також, просить розподілити особові рахунки на оплату комунальних послуг на утримання квартири, відповідно встановленого порядку користування квартирою. В обґрунтування зустрічних позовних вимог представник наголошує, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі з листопада 2013 року, у зв`язку з чим в ній відсутні будь-які його особисті речі. Відповідач не цікавиться станом квартири, не утримує її у стані придатному для проживання (не приймає участь у її поліпшеннях (капітальних\\поточних ремонтах), не оплачує комунальні послуги). В період з листопада 2013 року по день звернення до суду, [PERSON] не виходив на зв`язок з позивачкою з будь-яких питань, пов`язаними з користуванням квартирою [ADDRESS] . Натомість, представник позивачки зауважує, що вона самостійно утримує спірну квартиру з 2013 року, що підтверджується доказами, які додано до зустрічного позову. Жодних перешкод у користуванні нерухомістю [PERSON] з її сторони не чинилось, оскільки фактично відповідач там не проживає. Ухвалою суду від 14.05.2025 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою, зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, про встановлення порядку користування квартирою та поділ особових рахунків на сплату житлово-комунальних послуг, об`єднано їх в одне провадження. Також, 21.04.2025 від представника [PERSON] адвоката Підлбуної Юлії Володимирівни надійшло клопотання про залучення до участі у справі за первісним позовом [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради. Ухвалою суду від 14.05.2025 клопотання представника позивачки адвоката Підлубної Юлії Володимирівни задоволено, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради. Ухвалою суду від 10.06.2025 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду 02.07.2025. Позивач за первісним позовом [PERSON] надав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, просив задовольнити первісний позов в повному обсязі. Представник відповідача за первісним позовом - адвокат Підлубна Ю.В. заперечувала проти вимог первісного позову та просила задовольнити зустрічний позов повністю, з підстав викладених у ньому. Представник третьої особи - Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомили. Про місце, дату і час судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином. Письмових пояснень на позовні заяви учасників справи до суду не надходило. Суд, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.08.1997, який 17.03.2009 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серія [NUMBER] та не оспорюється сторонами. Під час шлюбу, [PERSON] отримано ордер від Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської у м. Дніпропетровську ради від 10.03.2004, №02928 на заняття квартири [ADDRESS] , яка складалась з 3-х кімнат, житловою площею 43,6 кв.м., а загальною 75,1 кв.м. Вказаний ордер мав відомості про наступний склад сім`ї: [PERSON] (чоловік), [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька). Після розірвання шлюбу між колишнім подружжям та членами сім`ї виникли суперечки щодо порядку користування квартирою. Так, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19.10.2010, ухваленого у справі №2-834/10, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 19.10.2011 (провадження 6-6476св11), позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та вселення задоволено. Ухвалено усунути перешкоди [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в користуванні житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] , шляхом вселення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в квартиру. Між тим, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 18.04.2017 в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] відмовлено. З аналізу викладеного вище вбачається наявності сталих конфліктних та складних стосунків між сторонами у справі щодо спільного проживання та користування спірним житлом. Добровільне встановлення порядку користування спільним житлом між його користувачами є неможливим, такий порядок користування може встановити суд. Квартира [ADDRESS] не приватизована, відноситься до державного житлового фонду, перебуває в комунальній власності м. Дніпра, та складається з 3-х ізольованих кімнат, має загальну площу 75,1 кв.м., житловою площею 43,6 кв.м. Технічний опис квартири, згідно плану: 1 - туалет, площею 1,46 кв.м.; 2 ванна, площею 2,68 кв.м.; 3 кухня, площею 8,03 кв.м.; 4 спальня, площею 12,77 кв.м.; 5 спальня, площею 12,68 кв.м.; 6 гостьова/вітальня, площею 17,68 кв.м.;7 кладова/комора, площею 2,13 кв.м.; 8 коридор, площею 7,70 кв.м.; 9 балкон, площею 5,71 кв.м.; 10 балкон, площею 5,71 кв.м.; 11 передпокій, площею 5,11 кв.м. Станом на 09.02.2024 склад зареєстрованих в квартирі [ADDRESS] становить дві особи: [PERSON] , з 08.04.2013, що підтверджується довідкою відділу формування ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур від 09.02.2023 за №14/5-1559 та [PERSON] , з 18.11.2013, згідно листа Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 25.03.2025 за №5/5-82, Відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1146152 від 25.02.2025. Згідно з вимогами ст. 61 Житлового кодексу Української PCP користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Радою Міністрів Української PCP. За приписами ст. 64 Житлового кодексу Української PCP члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до ст.ст. 103, 104 Житлового кодексу Української PCP договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім`ї і наймодавця, за винятком випадків, встановлених законом. Член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. Відповідно до ст. 63 Житлового кодексу Української PCP предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина-кімнати або кімната, зв`язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора тощо). Згідно зі ч. 1 ст. 48 Житлового кодексу УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. Статтею 47 Житлового кодексу УРСР встановлено, що норма жилої площі в Українській PCP встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 №2 передбачено, що при поділі жилого приміщення за вимогою члена сім`ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985, в силу ст.104 ЖК УРСР, суд вправі задовольнити вимоги члена сім`ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім`ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов і викличе необхідність постановки на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Абзацом 3 пункту 3 Постанови виконавчого комітету Дніпропетровської обласної ради народних депутатів і президії обласної ради профспілок від 27.12.1984 №711 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській PCP», яка є чинною на час ухвалення рішення у справі, встановлено рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею для населених пунктів Дніпропетровщини 9,0 кв.м. на кожного члена сім`ї. Матеріалами справи підтверджено, що житлова площа квартири становить 43,6 кв.м., тобто на кожного зареєстрованого члена сім`ї припадає по 21,8 кв.м., що є більшою за граничні показники житлової площі, яка припадає на кожного зареєстрованого члена сім`ї. Позивач за первісним позовом [PERSON] просить встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] : шляхом виділення йому у користування житлову кімнату (вітальня) - 6, загальною площею 17,68 кв.м. та залишити у спільному/загальному користуванні сторін всі інші кімнати та приміщення квартири. Очевидним є те, що порядок користування квартирою, про який просить позивач за первісним позовом, не враховує баланс інтересів інших членів сім`ї наймача та не забезпечує рівні умови здійснення ними своїх прав, порушує житлові права відповідача за первісним позовом. Натомість, [PERSON] просить встановити такий порядок користування квартирою при якому кожному члену сім`ї, яка складається з 2-х осіб, виділяється у користування окремі ізольовані кімнати, та залишається вільним доступ для спільного користування іншими приміщення, що забезпечують задоволення потреб харчування та підтримання гігієни, а також безперешкодне пересування між вказаними приміщеннями. Отже, суд вважає підставним визначити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] : виділити у користування [PERSON] кімнату №4 (спальня) та балкон №9, загальною площею 18,48 кв.м.; виділити у користування [PERSON] кімнату №5 (спальня), площею 12,68 кв.м. та кімнату №6 (вітальня), площею 17,68 кв.м. Залишивши у спільному користуванні сторін передпокій № [NUMBER] , загальною площею 5,11 кв.м., ванну кімнату № [NUMBER] , загальною площею 2,68 кв.м., туалет №1, загальною площею 1,46 кв.м., кухню № [NUMBER] , загальною площею 8,03 кв.м. та коридор №8, загальною площею 7,70 кв.м. Встановлення такого порядку користування квартирою не порушить прав позивача та відповідача, не призведе до необхідності постановки їх на облік як таких, що потребують поліпшення житлових умов та в повній мірі захистить права сторін на користування квартирою. Суд бере до уваги, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка №418280992 від 18.03.2025) [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (розмір частки ), житловою площею 40,7 кв.м., загальною 55,9 кв.м. [PERSON] не має відмінного житла, від того, в якому зареєстровано її місце проживання. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач за первісним позовом [PERSON] здійснює утримання квартири в стані, що забезпечує достатньо високий рівень задоволення побутових потреб. Квартира зазнала вагомих поліпшень в період з квітня 2014 року по листопад 2023 року, що підтверджено наданими письмовими доказами, які є належними та допустимими доказами. З квитанцій на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються за адресою: кв. [ADDRESS] , вбачається, що платником є [PERSON] , що також підтверджено листом КП «Жилсервіс-5» ДМР від 26.03.2025 №5/6-72. Натомість матеріали справи не містять доказів, які підтверджують обставини, викладені позивачем за первісним позовом щодо чинення [PERSON] перешкод у доступі в квартиру та неутримання квартири в належному стані, в т.ч. шляхом оплати житло-комунальних послуг. Щодо судового наказу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська №199/617/22 від 18.02.2022 про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Екологія-Д» заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (послуг з утримання багатоквартирного будинку) за період з березня 2020 року по грудень 2021 року у загальному розмірі 12\~502,31 грн., то вказана заборгованість сплачена [PERSON] , про що 10.08.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Біловим В.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №72476675 з примусового виконання судового наказу №199/617/22, виданого 27.03.2023, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі боржником рішення згідно з виконавчим документом (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».). Між тим, відомостей про сплату [PERSON] заборгованості за послуги з утримання багатоквартирного будинку [ADDRESS] (судовий наказ Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська №199/617/22 від 18.02.2022) матеріали справи не містять. Сукупний аналіз вищевикладеного свідчить про безпідставність тверджень позивача за первісним позовом щодо неутримання квартири та несплати житлово-комунальних послуг відповідачкою [PERSON] . Доказів утримання квартири позивачем [PERSON] також надано не було. Щодо вимоги про поділ особових рахунків, як це передбачено Законом України «Про житлово-комунальні послуги», то за ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі №761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Вимоги [PERSON] про розподіл особових рахунків заявлені до фізичної особи [PERSON] до повноважень якого не належить вирішення питання про розподіл особових рахунків на оплату житлово-комунальних послуг. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача, оскільки згідно сталої практики Верховного Суду, звернення до суду з позовом до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Додатково суд зауважує, що згідно з ст. 66 Житлового кодексу України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Відповідно до користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктами 10, 13 «Правил користування приміщеннями жилих будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 (із змінами і доповненнями) передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартир в разі, якщо між ними відсутня згода щодо сплати. Відповідно до п. 10 зазначених Правил мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку; за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Статтею 19 та ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між споживачами у сфері житлово-комунальних послуг, здійснюються виключно на договірних засадах. Укладення договору про надання житлово-комунальних послуг є основним обов`язком споживача. Нормою п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначений обов`язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, розподіл особового рахунку є можливим лише за умови укладення з кожним із споживачів окремих договорів про надання послуг. Відкриття на ім`я [PERSON] окремого особового рахунку для сплати житлово-комунальних послуг в розмірі, що є пропорційним розміру належної частини квартири, виділеної їй у користування, можливе лише після вчинення сторонами дій направлених на укладення договору про надання комунальних послуг із кожним підприємством яке надає такі послуги. У випадку отримання відмови в укладенні договору про надання комунальних послуг сторони не позбавлені права звернутися з відповідним позовом до суду. До компетенції суду не належить розподіл особових рахунків між споживачами комунальних послуг та виділення окремих особових рахунків по оплаті за житлово-комунальні послуги. Враховуючи результат розгляду справи, суд вважає можливим залишити судові витрати зі сплати судового збору на рахунку сторін.

Outcome: partial