Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 15.02.2021 року, будучи клієнтом Банку, позичальник уклав з Банком кредитний договір АN3ССТ155101087320, щодо надання останньому кредиту у розмірі 22\~650 грн. строком на 39 місяців, тобто до 14.05.2024 року, зі сплатою процентів у розмірі 50.00% щорічно. Кредитний договір складається із Заяви клієнта та Графіку погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі і на умовах, встановлених Договором. Позичальник зобов`язався: погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, на умовах, передбачених цим Договором. Проте, у порушення умов кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 04.04.2025 року має заборгованість в розмірі 24 278 грн. 13 коп., що складається із: заборгованості за кредитом в сумі 16 027 грн. 15 коп.; заборгованості по відсоткам в сумі 8\~250 грн. 98 коп. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, заборгованість за договором не погашена, у зв`язку з цим просить стягнути з відповідача на користь Банку вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. 26 травня 2025 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача до судового засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснювалася. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідач звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 15.02.2021 року, будучи клієнтом Банку, позичальник уклав з Банком кредитний договір АN3ССТ155101087320, щодо надання останньому кредиту у розмірі 22\~650 грн. строком на 39 місяців, тобто до 14.05.2024 року, зі сплатою процентів у розмірі 50.00% щорічно. Кредитний договір складається із Заяви клієнта та Графіку погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі і на умовах, встановлених Договором. Позичальник зобов`язався: погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, на умовах, передбачених цим Договором. Проте, у порушення умов кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, а також інших витрат відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 04.04.2025 року має заборгованість в розмірі 24 278 грн. 13 коп., що складається із: заборгованості за кредитом в сумі 16 027 грн. 15 коп.; заборгованості по відсоткам в сумі 8\~250 грн. 98 коп. Дані обставини відповідачем, під час судового розгляду цієї справи, не спростовані належними доказами та визнаються останнім в повному обсязі. Частиною 1\~статті 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст.6\~цього\~Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 634 ЦК України\~визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1\~ст.628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ч.1 ст.1049\~Цивільного кодексу\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1ст.1048\~Цивільного кодексу\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статей 526-527,530\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог. Згідно ст.ст.610,612\~Цивільного кодексу\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 525 ЦК України\~визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно з п.1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Враховуючи, що відповідач допустив прострочення за кредитними зобов`язаннями передбаченими кредитним договором від 15.02.2021 року, укладеного між сторонами по справі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вищезазначена кредитна заборгованість. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved