Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до Чечельницького районного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором №L0900322 від 11.01.2019 року у загальному розмірі 33004,88 грн, яка складається із суми заборгованості у розмірі 21424,00 грн, суми інфляційних витрат у розмірі 9650,79 грн та 3 % річних у розмірі 1930,09 грн, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань. Ухвалою Чечельницького районного суду Вінницької області від 27.01.2025 року справу передано до Комінтернівського (наразі Доброславського) районного суду Одеської області за підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2025 року справу розподілено судді Литвинюк А.В. Ухвалою суду від 19.02.2025 року відкрито провадження та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.128-130 ЦПК України. В судове засідання, призначене на 07.07.2025 року представник позивача Романенко М.Е. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак в позовній заяві просив суд здійснювати розгляд справи у його відсутність та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, шляхом надсилання ухвали суду та судових повісток на адресу реєстрації, що підтверджується відповіддю з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Вінницькій області від 24.01.2025 року, однак, у судове засідання, призначене на 07.07.2025 не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Приймаючи до уваги, що судові повістки на 23.04.2025 року та на 07.07.2025 року були отриманні відповідачем особисто, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами, ухваливши заочне рішення у справі, за згодою представника позивача, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, оскільки, надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.01.2019 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №AG4569596, за умовами якого позичальник зобов`язується надати кредит (кредити) позичальнику в межах ліміту кредитної лінії на основі заяви (заяв) позичальника та за умови схвалення, і позичальник зобов`язується повернути позичальнику суму наданого кредиту та сплатити всі відповідні договірні компенсації до останнього дня терміну оплати. Зазначений договір кредитної лінії складається із спеціальних умов договору кредитної лінії та загальних умов договору кредитної лінії. Спеціальними умовами для короткострокового кредиту визначаються, зокрема, ліміт кредитної лінії, сума кредиту, відсоткова ставка в день, комісія за підготовку та направлення документів/повідомлень у зв`язку з простроченою заборгованістю в день, потенційний ліміт кредитної лінії, надана сума кредиту, загальна вартість кредиту, реальна річна відсоткова ставка, дата повного погашення, штраф, комісія. Спеціальні умови для короткострокового кредиту договору кредитної лінії створені на основі заяви позичальника, яка була подана через особистий кабінет на порталі та відповідно до оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) позичальника на власний розсуд кредитодавця. Такі Спеціальні умови були складені сторонами 11.01.2019 року, якими сторони погодили ліміт кредитної лінії 6875,00 грн, сума кредиту 3000,00 грн, відсоткова ставка в день - 0,64 %, комісія за підготовку та направлення документів/повідомлень у зв`язку з простроченою заборгованістю в день 45,00 грн, потенційний ліміт кредитної лінії 20000,00 грн, надана сума кредиту 3000,00 грн, загальна вартість кредиту 3267,00 грн, реальна річна відсоткова ставка 228,86 %, дата повного погашення 25.01.2019 року, штраф, якщо є 50%. Крім того, 18.01.2019 року сторони уклали додаткову угоду до Спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії, якими погодили: ліміт кредитної лінії 8250,00 грн, сума кредиту 5200,00 грн, відсоткова ставка в день - 0,84%, комісія за підготовку та направлення документів/повідомлень у зв`язку з простроченої заборгованістю, в день 78,00 грн, потенційний ліміт кредитної лінії 20000,00 грн, надана сума кредиту 8200,00 грн, загальна вартість кредиту 8774,00 грн, реальна річна відсоткова ставка 303,43%; дата повного погашення 25.01.2019 року; штраф, якщо є - 50 Крім того, 24.02.2019 року сторони уклали додаткову угоду до Спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії, якими погодили: ліміт кредитної лінії 10300,00 грн, сума кредиту 2100,00 грн, відсоткова ставка в день - 0,85%, комісія за підготовку та направлення документів/повідомлень у зв`язку з простроченої заборгованістю, в день 31,5 грн, потенційний ліміт кредитної лінії 20000,00 грн, надана сума кредиту 10300,00 грн, загальна вартість кредиту 11124,00 грн, реальна річна відсоткова ставка 306,00%, дата повного погашення 18.03.2019 року, штраф, якщо є - 50%. У відповідності до п.4.1 Загальних умов договору кредитної лінії за користування сумами, які надаються в якості кредиту (кредитів) за договором та в межах ліміту кредитної лінії, позичальник повинен сплачувати кредитодавцю відсотки по кредиту за відсотковою ставкою, яка зазначається у Спеціальних умовах кредиту. Оплата відсотків по кредиту здійснюється до останнього дня терміну оплати. Відсотки по кредиту обчислюються за весь період часу, коли кредит (кредити) використовувався (використовувались) позичальником, починаючи з першого дня надання кредиту та закінчуючи днем, коли всю суму наданого кредиту було повернуто кредитодавцю - для короткострокового кредиту, або закінчуючи днем, коли повну суму відповідно договірного платежу, встановленого графіком платежів, були оплачено кредитодавцю - для довгострокового кредиту. Ставка відсотків за кредитом є фіксованою. Згідно з п.4.2 Загальних умов договору кредитної лінії, якщо позичальник не погасив кредит до останнього терміну оплати, позичальник повинен сплатити штраф, який обчислюється як відсоток, зазначених у Спеціальних умовах кредиту, що застосовується до простроченої суми наданого кредиту - для короткострокового кредиту, або суми відповідного договірного платежу, виходячи з графіку платежів - для довгострокового кредиту, після закінчення терміну оплати, на вимогу кредитодавця та у відповідності з такою вимогою в повній сумі штрафу разовим платежем або частинами у встановлені вимогою дати. В будь-якому випадку розрахунок штрафу не повинен перевищувати максимального розміру штрафу, передбаченого законодавством. Пунктом 4.3 Загальних умов договору кредитної лінії визначено, що комісії та затрати сплачуються винятково за вибором та за бажанням позичальника за одержання додаткових послуг, які не вимагаються кредитодавцем і вважаються обов`язковими після укладення договору. Комісія за організацію продовження сплачується в разі запиту позичальником додаткової послуги - періоду продовження дати оплати або дати повного погашення. Комісія за організацію продовження обчислюється як відповідний відсоток від несплаченої суми кредиту, залежно від тривалості періоду продовження, який для зручності позичальника представлений як сума у гривнях у Спеціальних умовах кредиту і підлягає оплаті під час обробки запиту про продовження. Оплата позичальником комісії за організацію продовження становить підтвердження ним (є відповідним доказом) продовження дати оплати або дати повного погашення, і жодні інші формальності не є потрібними. Інформативно кредитодавець може відправити позичальнику додаткову угоду до Спеціальних умов кредиту, в якій міститиметься продовжена дата оплати або дата повного погашення на виконання запиту позичальника. Комісія за підготовку та направлення документів/повідомлень сплачується позичальником кредитодавцю за надання останнім додаткових послуг, а саме: за щоденну підготовку та направлення документів/повідомлень стосовно простроченої суми договірних платежів. Комісія за підготовку та направлення документів/повідомлень сплачується щоденно у гривнях у сумах, як визначено у Спеціальних умовах кредиту, починаючи з другого дня після закінчення терміну оплати та закінчуючи днем, коли всі прострочені суми договірних платежів було сплачено кредитодавцю. Судом встановлено, що договір кредитної лінії укладений шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. На виконання умов договору кредитної лінії ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро» перерахувало відповідачу 11.01.2019 року 3000,00 грн, 18.01.2019 року 5200,00 грн, 24.02.2019 року 2100,00 грн. 01.07.2019 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро» (первісний кредитор) та ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» (новий кредитор) було укладено договір відступлення прав вимоги №01072019, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрах боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №01072019 від 01.07.2019 року, ТОВ «Він Фінанс» набуло права грошової вимоги відповідача [PERSON] за договором кредитної лінії №AG4569596 (№L0900322). ТОВ «Фінансова\~Компанія «Довіра\~та Гарантія»\~змінило назву\~на ТОВ\~«Він Фінанс»,\~що підтверджується\~протоколом №1706\~загальних зборів\~учасників ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» від 25.07.2024 року. Наказом №55-к від 25.07.2024 року на виконання протоколу №1706 від 25.07.2024 року внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів. Враховуючи, що [PERSON] належним чином не виконував свої зобов`язання за договором кредитної лінії №AG4569596 (№L0900322), у нього утворилась заборгованість у розмірі 21424,00 грн. Оскільки відповідач прострочив грошове зобов`язання, представник позивача просить стягнути з нього 3% річних у розмірі 1930,09 грн та інфляційні витрати в розмірі 9650,79 грн. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних праві обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: -надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь ТОВ «Він Фінанс» необхідно стягнути заборгованість за договором кредитної лінії №AG4569596 (№L0900322) у розмірі 21424,00 грн, а також 3% річних у розмірі - 1930,09 грн та інфляційні витрати у розмірі - 9650,79 грн. Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Також, представником позивача заявлено вимогу про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським об`єднанням, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 5 ст.137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч.6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Так, представником позивача на підтвердження здійснення витрат пов`язаних з розглядом справи надано: -договір про надання правової допомоги №36 від 25.04.2024 року, укладений між ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» та АО «Анастасії Міньковської», за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором; -додаткову угоду до договору №36 про надання правової допомоги, укладену 25.04.2024 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» та АО «Анастасії Міньковської»; -акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 10.12.2024 року; -детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних АО «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» щодо стягнення кредитної заборгованості. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial