Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

03 червня 2025 року [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який 27 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було розірвано. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка у теперішній час навчається на 2 курсі денної форми навчання «Військовій академії (м. Одеса)», початок навчання 29 липня 2023 року, закінчення навчання червень 2027 року. Посилаючись на те, що дитина є повнолітньою,\~однак вона\~продовжує навчання\~на другому\~курсі денної\~форми навчання\~вказаної вище\~академії та\~перебуває на\~її повному\~утриманні,\~а вона\~не в\~змозі самостійно\~утримувати доньку,\~оскільки дитині\~необхідні кошти\~на проїзд\~до місця\~навчання,\~на одяг,\~харчування,\~підручники,\~тощо,\~а відповідач\~добровільно матеріальну\~допомогу на\~утримання доньки\~яка продовжує\~навчання не\~надає,\~позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення донькою двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім того, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач, до суду викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому в силу ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи (а.с. 40). Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17 листопада 2015 року змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , є донькою позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] (а.с. 8-9), вона є курсанткою, навчається на 2 курсі денної форми навчання «Військова академія (м. Одеса)», початок навчання 29 липня 2023 року, термін навчання чотири роки, до червня 2027 року (а. с. 10). Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , довідкою № 1/55/787 від 20 березня 2025 року, що видана начальником відділу персоналу та стройового Військової академії (м. Одеса) підполковником [PERSON] (а.с. 8, 9, 10). Відповідно до довідки про склад сім`ї вих. № 8749 від 26 травня 2025 року відділу забезпечення діяльності Центру надання адміністративних послуг Очаківської міської ради, [PERSON] входить до складу сім`ї [PERSON] (а.с. 11). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний Кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Вирішуючи спір, суд оцінює докази з урахуванням вимог ст.ст. 77-81 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ст. 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність позову є підставою для відмови у його задоволенні, а недоведеність заперечень тягне за собою протилежний результат. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] є донькою відповідача [PERSON] , на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, у шлюбі не перебуває,\~проживає з\~матір`ю,\~знаходиться на\~її утриманні. Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги, яку відповідач зобов`язаний надавати на утримання повнолітнього доньки яка продовжує навчання. Отже, проаналізувавши сукупність доказів, наданих у справі, суд дійшов переконання, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини яка продовжує навчання добровільно не надає, що ставить її в тяжке матеріальне становище та відсутність можливості належним чином забезпечувати свої потреби, а тому враховуючи те, що батьки зобов`язані забезпечити своїм дітям виховання та навчання, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки позивачка довела належними та допустимими доказами наявність у неї права на стягнення аліментів на утримання\~повнолітньої дитини,\~яка продовжує\~навчання з відповідача в обсязі заявлених вимог, а останній свого обов`язку доказування не виконав та не надав до суду доказів, які б спростували твердження позивачки. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на час навчання доньки, починаючи з 03 червня 2025 року, щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення донькою 23 років. При цьому, суд роз`яснює учасникам справи, що вони не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 Сімейного кодексу України. Також, у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved