Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сторожинецького районного суду Чернівецької області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування\~заявлених позовних\~вимог позивачка\~зазначає, що\~сімейне життя\~з відповідачем\~не склалося\~з причини\~несумісності характерів,\~що призводить\~до постійних\~сварок та\~конфліктів,\~а також\~різних поглядів\~на сімейне\~життя. Позивачка\~вважає,\~що шлюб\~носить формальний\~характер,\~перебувати в\~такому шлюбі\~не бажає.\~Просила суд\~розірвати шлюб\~між нею\~та відповідачем,\~зареєстрований 16 липня 2011 року Виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис № 6. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача, не заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16.07.2011 Виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, [PERSON] та [PERSON] 16 липня 2011 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 6. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.01.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 227. Батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.12.2011 Виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 42. Батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . У судовому засіданні встановлено, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені, шлюб носить формальний характер, фактичні шлюбні відносини притаманні подружжю припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, які не бажають примирення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя н підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася\~даним правом\~та звернулася\~до суду\~з цим\~позовом і\~наполягає на\~розірванні шлюбу.\~Збереження шлюбу\~можливе на\~паритетних засадах,\~на почуттях\~взаємної любові\~та поваги,\~взаємодопомоги та\~підтримки,\~тобто на\~тому,\~що є\~моральною основою\~шлюбу,\~а позивачка\~не має\~наміру зберігати\~шлюб з\~відповідачем. При цьому, суд враховує, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. За таких обставин суд вважає, що позовна вимога [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд зазначає про таке. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Ураховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, а також той факт, що він у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання своїх дітей не надає, хоча зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позовна вимога [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 6125-3050-0393-5316 від 13.06.2025 за позовну вимогу про розірвання шлюбу у сумі 1 211 грн. 20 коп., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Водночас, ураховуючи, що відповідач визнав позов повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 605,60 грн. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за позовну вимогу про розірвання шлюбу, у сумі 605,60 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Суд враховує,\~що позивачка\~звільнена від\~сплати судового\~збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Водночас, ураховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті за позовну вимогу про стягнення аліментів, тобто у сумі 605,60 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved