Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою 22.01.2025, в подальшому уточнивши зміст та пред`явлені вимоги, просив суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, встановити факт проживання однією сім`єю більш ніж 5 років до дня відкриття спадщини померлого [INFO] [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] . Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , який доводиться йому рідним братом. За життя, 29.05.2024 він склав заповіт, що був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тищенком О.І., за яким усе своє майно він заповів заявникові - [PERSON] . Так, йому відомо, що [PERSON] разом із [PERSON] та їх спільним сином [PERSON] набув у спільну власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , де їх частки були рівними та складали по 1/3 за кожним. Син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , за життя заповітів не складав, а тому спадкування належної йому частки у майні здійснювалось в порядку спадкування за законом. Зважаючи на те, що [PERSON] на момент смерті у шлюбі не перебував, дітей не мав, спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом були лише його батьки - [PERSON] та [PERSON] , котрі фактично прийняли спадщину після смерті сина за фактом їх сумісного проживання разом зі спадкодавцем за однією адресою. При цьому, свої спадкові права після смерті [PERSON] вони не оформили, з приводу заведення спадкової справи до нотаріальної контори не звертались. [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] - помер [PERSON] . На момент смерті в офіційно зареєстрованому шлюбі вони не перебували. За життя [PERSON] заповітів, спадкових договорів не складала, та після її смерті спадкова справа не заводилась. Із метою прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом заявник [PERSON] звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Пахомової Н.І. 29.10.2024 приватним нотаріусом було заведено спадкову справу на майно після смерті [PERSON] , однак 24.12.2024 відмовлено заявникові у видачі свідоцтва на спадщину в порядку спадкування за заповітом у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту проживання однією сім`єю не менш як 5 років до дня відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] . Заявник зазначив, що [PERSON] фактично успадкував як спадкоємець четвертої черги в порядку спадкування за законом належну [PERSON] частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , оскільки вони мешкали разом однією сім`єю з 1963 року до моменту її смерті як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу: вони доглядали один за одним, спілкувались, мали спільний бюджет, майно, купували разом продукти, ліки, разом утримували належне їм майно, сумісно виховували сина [PERSON] . На підтвердження сталих родинних стосунків вони разом приватизували квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у якій значились зареєстрованими та мешкали разом. Факт їх проживання однією сім`єю також можуть підтвердити свідки, питання про допит яких заявником ставиться окремо. Таким чином, [PERSON] , будучи спадкоємицею четвертої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] фактично успадкував належну їй за життя 1/3 частку вказаної квартири, у тому числі й частку, успадковану нею після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , ставши після цього одноособовим власником квартири, яку заповів [PERSON] , а заявник, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті рідного брата [PERSON] - претендує на успадкування цієї квартири. Однак, з огляду на відсутність доказів наявності між спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] стосунків - перебування їх у фактичних шлюбних стосунках за життя, він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому з метою забезпечення реалізації своїх спадкових прав вимушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 04.02.2025 заяву залишено без руху. 11.02.2025 заявником недоліки усунуто шляхом подання заяви в уточненій редакції. Ухвалою суду від 13.02.2025 заяву (в уточненій редакції) прийнято до розгляду з відкриттям окремого провадження. Ухвалою суду від 11.03.2025 задоволено клопотання заявника про витребування доказів. Ухвалою суду від 28.04.2025 задоволено заяву [PERSON] про виклик свідків. Інших заяв, клопотань не заявлено. Інші процесуальні дії по справі судом не вчинялись. Присутній в судовому засіданні 26.06.2025 заявник [PERSON] пред`явлені вимоги (в уточненій редакції) підтримав та наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради Петренко С.О. (керуючий справами виконкому) подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень по суті заявлених вимог не навів. Допитані судом як свідки [PERSON] та [PERSON] , кожна окремо, суду показали, що з [PERSON] та [PERSON] були знайомі. Проживали з ними по сусідству у буд. [ADDRESS] , де за життя отримали квартиру [ADDRESS] , яку потім приватизували. [PERSON] - рідний брат [PERSON] , знають його та бачили неодноразово, як він приїздив до них, а потім жив з ними, допомагав їм та доглядав за ними, займався похованням [PERSON] та [PERSON] . Підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] у шлюбі не перебували, однак жили однією сім`єю як чоловік та жінка, мали на вихованні сина, за життя приватизували квартиру. Зазначили, що за життя [PERSON] завжди називав [PERSON] своєю дружиною. Суд, вислухавши покази свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, застосувавши до правовідносин відповідні норми матеріального права, врахувавши пояснення заявника, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] - заявник у справі, народився [INFO] у с. Кур`янці Погребищенського р-ну Вінницької обл. Його батьками були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] народився [INFO] у с. Кур`янці Погребищенського р-ну Вінницької обл. Його батьками були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.08.1960. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - рідні брати, батьки яких на момент їх народження перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі з 30.09.1940, свідченням чому є свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане повторно 29.07.1966. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03.10.2024 Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Дубрівка Кормилівського р-ну Омської обл., російська федерація, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 04.04.2024 Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). За життя [PERSON] , [PERSON] разом з їх спільним сином [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , повторно видане 14.07.1970) набули у спільну часткову власність шляхом безоплатної приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 09.06.2009, виданого управлінням ЖКГ виконкому Криворізької міської ради, запис про право власності №799 в книзі 282П-799, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27589398, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.06.2009 №23075747, виданим КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації». 29.05.2024 на випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Тищенком О.І. (зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №2417, 2418/номер у Спадковому реєстрі 72506036), підписаний [PERSON] за дорученням та у присутності [PERSON] у зв`язку з літнім віком останнього та хворобою органів руху. За умовами заповіту, на випадок своєї смерті [PERSON] зробив таке розпорядження: усе майно, майнові права та обов`язки, з чого б вони не складалися та де б вони не знаходилися, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті та на що він за законом матиме право, він заповів [PERSON] , [INFO] , інн [NUMBER] . Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 29.10.2024 №78927550 (заповіти/спадкові договори), зазначений заповіт є чинним. Дослідженням витребуваної судом спадкової справи №166/2024 (номер у Спадковому реєстрі 73203072), заведеної приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Пахомовою Н.І. 29.10.2024, встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом 29.10.2024 звернувся його брат [PERSON] . Нотаріусом заведено спадкову справу, перевірено чинність заповіту, складеного спадкодавцем на користь [PERSON] , наявність інших спадкоємців та встановлено, що за життя [PERSON] в офіційно зареєстрованому шлюбі не перебував (Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану від 31.10.2024 №00047753002), його син [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2013). За відомостями з реєстру Криворізької міської територіальної громади, [PERSON] значився зареєстрованим та мешкав за адресою: [ADDRESS] - з 29.08.1969 та до моменту смерті. Разом з ним за вказаною адресою також значились зареєстрованими та мешкали: [PERSON] - [INFO] , знята з обліку 03.04.2024 у зв`язку зі смертю; [PERSON] - з 21.02.1989, знятий з обліку 18.01.2013 у зв`язку зі смертю. Після смерті [PERSON] разом з [PERSON] ніхто не значився зареєстрованим (довідка від 29.10.2024 №35087). При цьому, як слідує з відповіді Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.04.2025 №219/01-17, за даними Спадкового реєстру (спадкові справи та видані га їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкові справі до майна [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] не заводились. 24.12.2024 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Пахомовою Н.І. заявникові [PERSON] надано лист-роз`яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] з огляду на відсутність документального підтвердження факту проживання однією сім`єю не менш як 5 років до дня відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п.5 ч.2 вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що звернення [PERSON] до суду з метою встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю не менше 5 років до моменту відкриття спадщини після смерті [PERSON] , є визначальним для реалізації заявником права на спадкування за заповітом після смерті брата [PERSON] , оскільки впливає на обсяг спадкового майна. Так, на день смерті [PERSON] [INFO] - сина [PERSON] та [PERSON] , вони значились зареєстрованими та проживали разом з ним за адресою: [ADDRESS] , а тому в силу ч.3 ст.1268 ЦК України є такими, що фактично прийняли спадщину після його смерті у вигляді належної йому 1/3 частки квартири за вищевказаною адресою, та протягом визначеного законом строку для прийняття спадщини не заявили про відмову від неї. Аналогічна ситуація має місце і зі спадкуванням після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Єдиним, хто з нею значився зареєстрованим з 29.08.1969 разом з нею та проживав на момент її смерті був [PERSON] . Допитані судом як свідки [PERSON] та [PERSON] , кожна окремо, підтвердила той факт, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час мешкали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, мали спільного сина [PERSON] , який рано помер, сумісно приватизували квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновків ЄСПЛ, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 «…суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Згідно з ч.2, ч.4 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Таким чином, доведеними в ході судового розгляду є обставини того, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом до дня смерті останньої [INFO] , вели спільне господарство, мали спільний побут, сумісно брали участь у приватизації житлового приміщення, в якому й мешкали протягом усього часу їх перебування у стосунках, від яких мали сина [PERSON] , батьківство відносно якого [PERSON] визнав у 1970 році вже після народження сина. У сукупності із встановленими судом обставинами, обсягом наявних доказів, суд поза розумним сумнівом дійшов висновку, що факт їх проживання однією сім`єю знайшов своє підтвердження. При цьому, встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , не дивлячись на припинення їх цивільної правоздатності у зв`язку зі смертю на момент розгляду справи, не суперечить нормам цивільного права, оскільки встановлення такого факту в порядку окремого провадження (за відсутності спору про право) не несе юридичного наслідку щодо вирішення їхніх прав та обов`язків, окрім як безпосередньо породжує для заявника [PERSON] юридичні наслідки - право на спадщину та визначає обсяг спадкового майна. Відтак, існування цього юридичного факту передбачене у главі 6 розділу IV ЦПК України як спеціальний процесуальний інструмент для захисту прав. Правова позиція з цього приводу також була висловлена Верховним Судом в постанові від 03.11.2021 у справі №691/1237/20 (провадження № 61-14225св21). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved