Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог, позивач у позовній заяві посилався на те, що 20.07.2020р. було засновано та зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кращий будинок» (далі ОСББ «Кращий будинок»). У відповідності до статуту засновниками (учасниками) юридичної особи є власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Починаючи з вересня 2020р. по даний час ОСББ «Кращий будинок» проводить нарахування внеску за утримання будинку та прибудинкової території за особовим рахунком № [NUMBER] , квартири [ADDRESS] , власниками якої є відповідачі. З лютого 2021р. по день подання позовної заяви, відповідачі не сплачували внески на користь ОСББ «Кращий будинок» на утримання будинку та прибудинкової території і управління багатоквартирним будинком, що обумовило виникнення заборгованості. 29.03.2024р. позивачем поштовим зв`язком направлено на адресу відповідачів вимогу щодо сплати заборгованості з витрат на утримання спільного майна, однак відповідачами вказана вимога була проігнорована, а заборгованість продовжує зростати. Згідно розрахунку суми заборгованості внесків на утримання та інших обов`язків платежів за період з 01.02.2021 по 31.05.2024р.р. заборгованість відповідачів складає 36\~316, 60 грн. З урахування індексу інфляції та 3 % відсотків річних, загальний розмір заборгованості становить 57\~158, 28 грн. з яких: сума боргу 36 1660, 60 грн.; інфляційне збільшення 17\~213, 25 грн.; штрафні санкції 3\~628, 43 грн. На підставі викладеного, просить стягнути у солідарному порядку з відповідачів на користь ОСББ «Кращий будинок» заборгованість по внескам на управління багатоквартирним будинком за період з 01.02.2021 по 31.05.2024р.р. із врахуванням 3 % річних та інфляційних втрат у розмірі 57\~158, 28 грн. Представником відповідачки\~ [PERSON] \~ адвокатом\~Дворецькою Я.І.\~в порядку\~ст.\~178\~ЦПК України\~поданий відзив\~на позовну\~заяву, який обґрунтований тим, що на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану відповідач звільняється від сплати інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, які були нараховані з 24.02.2022р. Позивачем не враховано, що в кожному місяці сума заборгованості змінюється, а тому при розрахунку трьох відсотків річних та нарахування інфляційних втрат неправомірно брати загальну суму заборгованості станом на травень 2024р. та нараховувати на неї наприклад три відсотки річних за 2021 рік. Також, нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, позивачем серед іншого надано невірний розрахунок трьох відсотків річних та нарахування інфляційних втрат. Також зазначає, що в розрахунку заборгованості безпідставно не враховано, що відповідачі мають пільгу передбачену ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зокрема, 50-процентну знижку плати за користування комунальними послугами, а саме як члени сім`ї загиблого ветерана війни. Дійсно, квартира [ADDRESS] , знаходиться у спільній частковій власності [PERSON] та її дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , однак, в даній квартирі після її придбання жодного дня не проживали відповідачі та/або інші особи. На сьогоднішній день квартира не придатна для її використання в якості житла. Отже, власники (відповідачі) фактично не користуються тими послугами, за які позивач вимагає оплати. Крім того, позивачем не враховано, що один з відповідачів (власників) є малолітньою дитиною, а двоє неповнолітніх дітей (на момент подання позову), оскільки частиною 1 ст. 34 ЦК України передбачено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Також вважає, що є підстави для застосування позовної давності. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. Представник позивача правом надання відповіді на відзив у порядку ст. 179 ЦПК України, не скористався, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представником відповідачки [PERSON] адвокатом Дворецькою Я.І. подано заяву без її участі та участі відповідачки. Заперечення, які викладені у відзиві підтримує у повному обсязі. Згідно до ч.2\~ст.247\~ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.\~ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.\~ст.13 ЦПК України). Фактичні обставини встановленні судом. Судом встановлено, що із копії протоколу № 3 від 15.08.2025р. загальних зборів ОСББ «Кращий будинок», проведених 15.08.2020р. за адресою: [ADDRESS] , порядком прийнято рішення про затвердження розміру щомісячного внеску на утримання будинку, прибудинкової території, витрати на електроенергію на освітлення загальних зон, витрати на електроенергію спожиту на прокачку водяного насосу, витрати на електроенергію ліфтового обладнання, охорони, плати управляючій компанії за послуги управління у розмірі 7,39 грн. на 1 кв.м. належної загальної площі квартири/нежитлового приміщення (а.с. 19-21). Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків»\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна. Відповідно до ч. 2\~ст. 382 ЦК України\~власникам квартири у дво-, або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 3856099269 від 04.07.2024р., на праві спільної сумісної власності, квартира загальною площею: 117 кв.м., житловою площею: 94,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить відповідачам (а.с. 22). На адресу відповідачів 02.04.2024р., була направлена письмова вимога щодо сплати заборгованості з витрат по отриманню спільного майна у розмірі 34\~560, 94 грн. (а.с. 23). Частиною четвертою\~статті 263 ЦПК України\~визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.03.2018р. у справі № 401/710/15-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути правовою підставою для звільнення споживача від оплати за спожиті послуги. (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.03.2024р. у справі № 462/1232/23) Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено\~Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно із\~статтею 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до\~статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання. У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (частина 6\~статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Частиною 1\~статті 20 вказаного Закону\~встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно із\~статтею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», з метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об`єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання. Частина 3\~статті 23 цього Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~визначає, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником квартири, і водночас співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам. Реалізація вказаних вище положень здійснюється на підставі статті 12 Закону, яка передбачає, що управління багатоквартирним будинком об`єднання здійснює через свої органи управління. За змістом ст.ст.\~319,\~322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Правила користування приміщеннями житлових будинків, затвердженні Постановою КМУ України від 08 жовтня 1992 року № 572, п.18 зобов`язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення оплачувати житлово-комунальні послуги, тому враховуючи положення\~ст. 541 ЦК України\~зобов`язання з оплати комунальних послуг мають солідарний характер, а тому особи, що є співвласниками квартири несуть солідарні зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг. В постанові Верховного Суду від 20.09.2018р. у справі № 522/7683/13-ц, постанові ВС від 01.09.2020р. у справі № 352/2163/13-ц, згідно якої в разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру. Обґрунтовуючи відсутність підстав для стягнення з відповідачів заявленої суми заборгованості, представник відповідачки зазначає, що відповідачі мають пільгу передбачену ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зокрема, 50-процентну знижку плати за користування комунальними послугами, а саме як члени сім`ї загиблого ветерана війни. Відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»\~сім`ям\~загиблих (померлих) ветеранів війни (стаття 10) та сім`ям загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України (стаття 10-1) надаються такі пільги: 50-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю). Тобто з вказаної норми закону вбачається, що пільги на 50-ти процентну знижку за користування житлом мають сім`ї загиблих (померлих) ветеранів війни. Так, згідно посвідчення серії [NUMBER] , виданого 31.05.2017р. [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих ветеранів війни (а.с. зв. 120). Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради від 27.09.2024р., згідно даних Єдиного Державного автоматизованого реєстру осіб, має право на пільги та на обліку знаходиться: пільговик (пільга 50 %) з 27.09.2017р.: [PERSON] , [INFO] член загиблого ветерана війни. Члени сім`ї, на яких поширюється пільга: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Місце реєстрації вказаних осіб є: [ADDRESS] (а.с. 131). Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року №117\~затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі Положення №117). Метою прийняття даної постанови було питання удосконалення обліку осіб, які мають право на пільгу за соціальною ознакою. Відповідно достатті 3-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту`реєстр створюєтьсядля забезпечення обліку осіб, визначених частиною першою цієї статті) реалізації особами, визначеними частиною першою цієї статті, пільг та інших соціальних гарантій, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами. У відповідності до п. 1 «Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 373\~(далі Порядок № 373), визначено механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, та механізм надання громадянам у грошовій формі таких пільг: на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також житлово-комунальних послуг, а саме: житлових послуг - послуг з управління багатоквартирним будинком; комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. поводження з побутовими відходами. Пунктом 6 Порядку № 373 передбачено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення на підставі даних Реєстру та інформації, отриманої відповідно до пункту 5 цього Порядку, розраховують щомісяця до 25 числа суму пільги на оплату житлово- комунальних послуг виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, зазначених У пункті 3 цього Порядку, та визначені\~статтею 51 Бюджетного кодексу України, та з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування. Пунктом 7 Порядку № 373 встановлено, що виплата розрахованої суми пільги здійснюється у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ «Ощадбанкна» підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ Ощадбанк договору (далі - рахунок для виплати пільг). За заявою пільговика, поданою структурному підрозділу з питань соціального захисту населення до 15 жовтня (15 травня), у якій зазначаються виплатні реквізити, виплата пільги здійснюється у грошовій готівковій формі з початку опалювального (неопалювального) сезону. У разі подання заяви після 15 жовтня (15 травня) протягом опалювального (неопалювального) сезону пільга надається у грошовій готівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок пільговика в уповноваженому банку з місяця, що настає за місяцем після подання заяви. Таким чином, з квітня 2019 року пільги надаються шляхом перерахування пільговику грошових коштів на картковий рахунок із зазначенням виплатних реквізитів та відповідно до поданої заяви пільговика. Отже, доводи відповідачки про неврахування позивачем при складенні розрахунку заборгованості 50% знижки за комунальні послуги, не заслуговують на увагу. Таким чином, на відповідачів, як співласників квартири покладається обов`язок щодо сплати всіх внесків у строки та в розмірах, які затверджені протоколами загальних зборів. Визначаючи суму заборгованості, яка підлягає сплаті кожним з відповідачів, суд зважає також на наступне. За адресою: [ADDRESS] , за період з 01.02.2021 по 31.05.2024р.р. наявна заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку у розмірі 36\~316, 60 грн., що підтверджується розрахунком наданим позивачем (а.с. 25). Як вбачається з доданих представником відповідачки копій свідоцтв про народження відповідачів: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 123-124), в період виникнення заборгованості з 01.02.2021 по 31.05.2024р.р. були неповнолітніми та в силу\~ст. 180 СК України\~перебували на утриманні батьків, а отже не мали обов`язку із самостійної сплати внесків за утримання багатоквартирного будинку. Таким чином, [PERSON] самостійно несе відповідальність за несплату внесків на управління багатоквартирним будинком У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості по внескам на управління багатоквартирним будинком за період з 01.02.2021 по 31.01.2024 р.р. у розмірі 36\~316, 60 грн. Контррозрахунку розрахунку заборгованості відповідачкою [PERSON] суду не надано. Щодо вимог позивача про нарахування 3 % річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою\~статті 625 ЦК України\~нарахування 3 % відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі № 6-49цс12 і постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 14-446цс18. Згідно аналізу практики застосування\~статті 625 ЦК України\~в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою\~статті 625 ЦК України\~(висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15). З огляду на те, що відповідачка, прострочила виконання грошового зобов`язання, вона на вимогу позивача повинна сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми (Висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 14-448цс19-ц). По даній справі позивач просить стягнути з відповідачки 3 % річних та інфляційні збитки за період з 01.02.2021 по 31.05.2024р.р. в сумі: інфляційні збитки 17\~213, 25 грн. та 3 % річних 3\~628, 43 грн. (а.с. 26-28). Слід звернути увагу, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022р., строк дії якого неодноразово продовжено та є діючим і на час вирішення справи. Згідно з\~Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022р. «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану»: в умовах воєнного стану, введеного\~Указом Президента України від 24.02.2022р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022р. Отже, починаючи з 24.02.2022р. і до припинення чи скасування воєнного стану в Україні існує заборона на нарахування пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню інфляційні втрати за період з 01.02.2021 по 23.02.2022 р. в розмірі 4276, 49 грн. та 3 % річних в розмірі 1158, 15 грн. (даний розрахунок був проведений за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ІПС ЛІГА:ЗАКОН). Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності. Відповідно до положень\~статей 256-257 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частин третьої, четвертої\~статті 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі\~статтею 266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин. За змістом частини першої\~статті 261 ЦК України\~позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.10.2020р. у справі № 457/462/16-ц, провадження № 61-21807св19. Пунктом 12\~Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України\~встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України\~доповнено пунктом 12 на підставі\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 2.04.2020р. Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~на всій території України установлено карантин з 12.03.2020р.. Враховуючи\~постанову Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641,\~постанову Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. № 1236, карантин на території України, установлений 12.03.2020р., неодноразово продовжувався та діяв до 30.06.2023р. Окрім того, згідно пунктом 19\~Розділу «Прикінцеві положення» ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями\~257-259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк його дії. Указом Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався і діє станом на дату ухвалення рішення. Разом із тим, внесено зміни до\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338 «Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації»\~і\~постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Продовжено для єдиної державної системи цивільного захисту на всій території України режим надзвичайної ситуації до 30 квітня 2023 року. Також продовжено на всій території України карантин до 30 квітня 2023 року. Враховуючи викладене вище, строки, визначені статтями\~257,\~258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину та строк воєнного, надзвичайного стану у зв`язку з чим, заява представника відповідачки адвоката Дворецької Я.І. про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) міститься правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із\~статтею 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, та стягнення з [PERSON] на користь ОСББ «Кращий будинок» заборгованість по внескам на управління багатоквартирним будинком за період з 01.02.2021 по 31.05.2024 р.р. у розмірі 36\~316, 60 грн., а також за період з 01.02.2021 по 23.02.2022 р.р. інфляційних втрат у розмірі 4276, 49 грн., та 3 % річних у розмірі 1158, 15 грн., що в загальній сумі становить 41\~751,24 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial