Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в загальному розмірі 31007 грн. 83 коп., а також понесених судових витрат в розмірі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 15000 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 19.07.2023 року між ТОВ«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір №3831000 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 4000 грн. Згідно із п.1.3 Договору строк кредиту 360 \~ \~ \~ \~днів: з \~ \~ \~ \~19.07.2023 року по 13.07.2024 року. Періодичність платежів зі сплати \~ \~ \~ \~процентів - кожні 30 \~ \~ \~ \~днів. На підставі погоджених умов, викладених в п.2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський \~ \~ \~ \~рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто під час укладанняДоговору. 25.10.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 25/10/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача. 24.06.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 6794180 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022 року. Згідно умов Кредитного договору. Сума кредиту (загальний розмір) складає 2000 \~ \~ \~ \~грн (п. \~ \~ \~ \~1.3.Кредитного договору); Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 \~ \~ \~ \~днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (18.06.2024) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та \~ \~ \~ \~реальної річної процентної ставки \~ \~ \~ \~за договором \~ \~ \~ \~про споживчий кредит, що є Додатком №1 до Договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 2000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № [NUMBER] . Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, шляхом повідомлення в особистому кабінеті боржника, та/або відправлення текстового повідомлення (sms - повідомлення) на зазначену в анкеті Боржника електронну адресу та/або телефонний номер. Отже, до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором. Враховуючи зазначене, до позивача відповідно до укладеного договору факторингу від № 24/05/2024 від 24.05.2024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 3831000 від 19.07.2023 року загальна сума заборгованості склала 22678,28 грн., з якої: заборгованість з тіла кредиту 3999,99 грн., заборгованості за процентами 18678,29 грн.. Всупереч умовам Договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до Позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ані на рахунки первісного кредитора. 27 травня 2024 року \~ \~ \~ \~між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», \~ \~ \~ \~як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір \~ \~ \~ \~факторингу № 27.05/24-Ф згідно з \~ \~ \~ \~умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором \~ \~ \~ \~. Отже, до Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором \~ \~ \~ \~у розмірі. Заборгованість за Кредитним договором \~ \~ \~ \~Відповідача склала: сума кредиту 2000 грн, сума процентів за користування кредитом 1414,15грн, всього 3414,15грн. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 06.06.2025 року при відкритті провадження судом було визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . Представник позивача до суду не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про слухання справи у відсутність їх представника та підтримання позову, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач до суду не з`явився, про дату, часу та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином рекомендованим повідомленням, яке повернулось з відміткою "за закінченням терміну зберігання" Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. 19.07.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] за допомогою електронного підпису шляхом використання одноразового ідентифікатора було укладено договір про надання споживчого кредиту № 3831000, за умовами якого кредитор надав боржнику кредит у сумі 4000 грн. строком на 360 днів, за яким нараховується загальні відсотки в розмірі 2 % на добу, що підтверджується договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3831000, паспортом споживчого кредиту.( коп.а.с.22-26). Згідно п. 2.1 кредитного договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної карти) № [NUMBER] . Згідно довідки ІРАУ 19.07.2023 о 09.23.07 год було перераховано кошти на картку [NUMBER] в сумі 4000 грн.( коп.а.с.21). Згідно відповіді АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-250616/54231 від 20.06.2025 на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 19.07.2023 р. здійснено переказ коштів на суму 4000 грн.( коп.а.с.120). Згідно розрахунку заборгованості за договором №3831000 від 19.07.2023 [PERSON] має заборгованість в сумі 4000 грн станом на 13.07.2024 рік ( коп.а.с.30), згідно розрахунку заборгованості за вказаним договором станом на 24.05.2024 складає 28478,29 грн разом із відсотками ( коп.а.с.28-29) 24.06.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 6794180 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022 року. Згідно умов Кредитного договору. Сума кредиту (загальний розмір) складає 2000 \~ \~ \~ \~грн (п. \~ \~ \~ \~1.3.Кредитного договору); Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 \~ \~ \~ \~днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (18.06.2024) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для \~ \~ \~ \~споживача та \~ \~ \~ \~реальної річної процентної ставки \~ \~ \~ \~за договором \~ \~ \~ \~про споживчий кредит, що є Додатком №1 до Договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 2000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № [NUMBER] .( коп.а.с.39-40,42-43). Згідно розрахунку заборгованості за договором №6794180від 24.06.2023 [PERSON] має заборгованість в сумі 4329,55 грн станом на 26.05.2024 рік ( коп.а.с.46-47,48). Відповідач отримав кредит в сумі 2000 грн. на свою платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» \~ \~ \~ \~про перерахування коштів.( коп.а.с.51). 24.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу №24/05/2024, за яким клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором № №3831000, що підтверджується актом прийому-передачі Реєстру Боржників та витягом з такого реєстру боржників, де вказано, заборгованість з тіла кредиту 3999,99 грн., заборгованості за процентами 18678,29 грн.(коп.а.с.62-27). 27 травня 2024 року \~ \~ \~ \~між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», \~ \~ \~ \~як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір \~ \~ \~ \~факторингу № 27.05/24-Ф згідно з \~ \~ \~ \~умовами якого \~ \~ \~ \~Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Отже, \~ \~ \~ \~до Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі 2000 грн, сума процентів за користування кредитом 1414,15грн, всього 3414,15грн ( коп.а.с.68-78). Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того суд вказує, що за п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до змісту ч. 1-5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. За ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. На підставі ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного вмотивування суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК). Головне, щоб електронний договір включав усі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним через недодержання письмової форми в силу прямої вказівки закону. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Отже, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є комбінацією цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічна правова позиції була викладена Верховним Судом у постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином права вимоги за договором кредитування №3831000 від \~ \~ \~ \~19.07.2023 року, та № 36794180 від 24.06.2023 укладеними [PERSON] із первісним кредитором, перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Таким чином судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами щодо повернення кредиту та процентів за користування ними, внаслідок чого у [PERSON] утворилась заборгованість в загальному розмірі 31007,83 грн., яку відповідач має сплатити на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідача підлягають також стягненню витрати ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст. 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд встановив, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн. підтверджуються: договором № 10/12-2024 від 10.12.2024 р. про надання правничої допомоги адвокатом Столітнім М.М.; ордером на надання правничої допомоги,заявкою №8864 на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від; актом №8731 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) на загальну суму 15000 грн.; рахунком на оплату №8731-26/05-2025 від 26.05.2025 року. При цьому витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. Суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу підлягають задоволенню, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим за відсутності клопотання відповідача про зменшення їх розміру. Враховуючи, що суд задовольнив заявлені позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», то витрати позивача на професійну правничу допомогу у сумі 15000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Каіптал».

Outcome: approved