Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя звернулась представник позивача ПАТ «Запоріжжяобленерго» Лєлєкова В.В. з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] , яка мешкає та є власником приміщення за адресою: [ADDRESS] , є споживачем електроенергії за вказаною адресою за особовим рахунком № [NUMBER] . У зв`язку з тим, що обов`язків по сплаті за використану електроенергію відповідач належним чином не виконує, утворилась заборгованість у розмірі 636 грн. 30 коп. за період з 01.10.2017 по 01.01.2019. Враховуючи викладені вище обставини просить стягнути з відповідача суму боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 636,30 грн. та судовий збір. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2025 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками (позивачем) були направлені поштою. Відзив на позовну заяву до суду не надійшов. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило. У визначений судом строк відповідно до ст.ст. 191, 278 ЦПК України, відзив на позов не подано, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів. З матеріалі справи вбачається, що позивач у період з 01.10.2017\~року по 01.01.2017\~року надав електричну енергію у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 636,30 грн. За вищевказаний період оплат за спожиту електричну енергію не надходило, сума заборгованості складає 636,30 грн, що підтверджується розрахунком доданим до позовної заяви. Вартість спожитої відповідачем електричної енергії визначено відповідно до тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ст.ст. 67,68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно з ч. 1, 4\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Відповідно до\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі коли житлове приміщення належить одній особі на праві приватної власності, а інші особи мають тільки право користування, то належним відповідачем за позовами про стягненню заборгованості за комунальні послуги є власник житлового приміщення. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997\~року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради на запит суду від 28.05.2025 [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 22.02.1981 по 13.04.2016. Між тим, позивач зазначає, що [PERSON] проживала за цією адресою та користувалась електричною енергією в період з 01.10.2017 по 01.01.2019. Жодних доказів того, що відповідачка проживала за адресою: [ADDRESS] у період з 01.10.2017 по 01.01.2019 матеріали справи не містять. Так само суду не надано позивачем інформацію і про власника будинку, послуги до якого були надані позивачем. Жодних клопотань про витребування цієї інформації позивачем також заявлено не було. Враховуючи, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] саме у квартирі, де заявником надавались послуги, а також відсутні докази того, що відповідачу належить право власності на вказану квартиру, відтак не можливо встановити чи отримував саме відповідач вказані послуги, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на позивача, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed