Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» через систему «Електронний суд» звернулось до Придністровчього районного суду м. Черкаси із позовною заявою в якій просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованості в розмірі 67507,35 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн. В обґрунтування позовних вимог покладається на те, що 07 квітня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено електронний договір № 6540373 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору, сума кредиту складає 13300,00 грн, строк кредиту 364 дні. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 13300,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено договір факторингу № 27.05/2024-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 13300,00 грн - тіло кредиту, 19535,58 грн - нараховані проценти, 34671,77 грн - нараховані проценти на 131 календарний день, а всього - 67507,35 грн. Придніпровським районним судом м. Черкаси отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру №1187123 від 11.03.2025 щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду про передачу справи за підсудністю від 13 березня 2025 року цивільну справу № 711/1909/25 (провадження 2/711/1258/25) передано до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області. Відповідно до автоматичного розподілу справ 04.04.2025 року справа надійшла в провадження судді Левчук О.О. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 квітня 2025 року вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідача встановлено строк для поданні відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого глави 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Суд встановив, 07 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір № 65403737 про надання споживчого кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А9217 (далі - кредитний договір). Відповідно до п.1.2 кредитного договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п.1.3 кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 13300,00 грн. Відповідно до п.1.4 кредитного договору, строк кредиту 364 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 14 днів. Пунктом 1.5.1 кредитного договору передбачено, що стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Відповідно до п.2.1 кредитного договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № № [NUMBER] . Факт надання ТОВ "Авентус Україна" 07 квітня 2023 року кредитних коштів в сумі 13300,00 грн. на платіжну картку № № [NUMBER] підтверджується повідомленням ТОВ "Пейтек Україна" № 20231206-3 від 06 грудня 2023 року про успішне перерахування коштів на платіжні картки клієнтів від ТОВ "Авентус Україна" відповідно до договору про організацію переказу грошових коштів № 160222-1 від 16 лютого 2022 року. Належність платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та зарахування 04 липня 2023 року на вказану картку коштів в сумі 13300,00 грн. підтверджується також інформацією АТ "Універсал Банк" № БТ/Е-5208 від 10 червня 2025 року. (а.с.110) Відповідно до картки обліку договору № 6540373 від 07 липня 2023 року (а.с.28-34), заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 26 листопада 2023 року становить 32885,58 грн. та складається із: основного боргу в сумі 13300,00 грн., заборгованості за процентами в сумі 19585,58 грн. 27 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" укладений договір факторингу № 27.11/23-Ф, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до, серед інших, боржника [PERSON] за кредитним договором № 6540373, що підтверджується договором факторингу № 27.11/23-Ф від 27 листопада 2023 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року, актом прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді за договором факторингу № 27.11/23-Ф від 27 листопада 2023 року, актом за договором факторингу 27.11/23-Ф від 27 листопада 2023 року, складеним 27 листопада 2023 року, витягом з реєстру боржників від 27 листопада 2023 року, платіжними інструкціями № 1811 від 01 грудня 2023 року, № 1810 від 01 грудня 2023 року, № 1809 від 01 грудня 2023 року про сплату за договором факторингу № 27.11/23-Ф від 27 листопада 2023 року. Про відступлення права вимоги за спірним кредитним договором відповідача повідомлено шляхом направлення листа на електронну пошту [INFO] , зазначену останньою при укладенні кредитного договору. За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 67507,35 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 13300,00 грн, заборгованості за 131 календарних днів в сумі 19535,58 грн. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" від 25 листопада 2024 року змінено найменування товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал", відомості про що внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10 грудня 2024 року. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. За приписами ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Надані позивачем докази в їх сукупності підтверджують укладення між сторонами 07 квітня 2023 року договору № 6540373 про надання споживчого кредиту. Отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 13300,00 грн підтверджується інформацією АТ "Універсал Банк", довідкою платіжного провайдера. Доказів на спростування вказаних обставин відповідач суду не надав. Зазначення у тексті укладеного між сторонами кредитного договору не повних реквізитів карткового рахунку позичальника не суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема п.10 Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 листопада 2021 року № 113. Розрахунок заборгованості здійснений позивачем відповідно до умов спірного кредитного договору та відповідачем не спростований. Докази погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять. Враховуючи, що всупереч умовам кредитного договору та наведеним нормам закону відповідач порушила строки та порядок погашення заборгованості за кредитом, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, а отже, позов належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.с.69-70), укладений між ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" та адвокатом Столітнім М.М., додаткову угоду № 1 до договору № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року, укладену 10 грудня 2024 року, акт №1330 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.с.37), складений 24 лютого 2024 року, рахунок на оплату по замовленню № 1330-24/02-2025 від 24 лютого 2025 року, відповідно до якого вартість послуг становить 10000 грн. (а.с.27). Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо. Відповідно до п. 3 ч.1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Враховуючи вищенаведене, виходячи із складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено повністю з урахуванням принципу розумності, співмірності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Питання про розподіл судових витрат між сторонами щодо судового збору, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved