Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

06.03.2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] в інтересах якого діє представник - адвокат Рясний Владислав Денисович до [PERSON] , відповідно до якої позивач просить зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню позивача на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/10 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 09.01.2019 у позивача з відповідач мають спільного сина [PERSON] . Позивач на підставісудовогоо наказу Деснянського районного суду м.Чернігова від 20.02.2025 року (справа №750/2155/25) сплачує аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 13.02.2025 та до досягнення дитиною повноліття. і 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). На теперішній час позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від даного шлюбу вони мають двох спільних дітей: [PERSON] та [PERSON] на яких з травня 2025 року позивач сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку. Крім того [PERSON] частково утримує свою матір. Враховуючи обов`язок щодо утримання ще двох неповнолітніх дітей, позивач змушений звернутися до суду іх даним позовом. Ухвалою від 02.04.2025 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 28.04.2025 року від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позовні вимоги не визнала, просив відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що позивач не довів існування обставин, що є передбаченими законом підставами для зменшення розміру аліментів, зокрема погіршення його матеріального стану. При цьому просила врахувати, що позивач є військовослужбовцем із високим і стабільним доходом, проживає у власній квартирі та користується пільгами на оплати комунальних послуг, а фінансові витрати на дитину не зменшились, а навпаки збільшується, так як дитина росте. 05.05.2025 від представника позивача адвоката Рясного В.Д. надійшла відповідь на відзив, де він зазначає, що вважає наданий відзив необгрунтованим та таким, що не спростовує позовні вимоги. Ухвалою від 20.06.2025 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду. В судовому засіданні, відповідачка погодилась на зменшення розміру стягнення із позивача на її користь аліментів з 1/4 на 1/6. В судовому засіданні представник позивача - з урахуванням часткового визнання позовних вимог відповідачем уточнив позовні вимоги та просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, прийшов до наступного. Відповідно досудового наказу Деснянського районного суду м.Чернігова від 20.02.2025 року по справі №750/2155/25 з позивача на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитинивідповідного віку, щомісячно починаючи з 13.02.2025 та до досягнення дитиною повноліття. і 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). 05.03.2024 позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] (до шлюбу - [PERSON] ). Від даного шлюбу позивач має двоє дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ч.ч. 1, 5 ст. 183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні, інші обставини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.ч. 1, 2 ст.182 СК України). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20. У своїх постановах від 19 червня 2024 року у справі №686/22677/23, від 27 листопада 2024 року у справі №613/1404/23 Верховний Суд зазначив, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Водночас, у постанові Верховного Суду від 03 липня 2024 року у справі № 552/2073/23 зазначено, що статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану; погіршення або поліпшення здоров`я когось із них; в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд у цій постанові погодився з висновками суду апеляційної інстанції про те, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач уклав шлюб та має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі, а також дружину, яка перебуває у декретній відпустці, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від іншого шлюбу, суперечитиме її інтересам, а тому такі обставини самі по собі не є підставами для зменшення розміру аліментів. До подібних висновків Верховний Суд неодноразово приходив й в інших постановах, зокрема від 22 липня 2024 року у справі № 688/4308/23 та від 16 вересня 2024 року у справі №591/6388/22. З матеріалів справи вбачається, що після стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання сина [PERSON] , змінився обставини, а саме відповідно до судового наказу від 09.05.2025 року з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей - [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частина заробітку (доходу) платника аліментів. Вказану обставину, враховуючи наказне провадження, не було врахована у справі (№4750/2155/25) про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів. Встановлені судом обставини в сукупності є прямо передбаченими ст. 192 СК України підставами для зменшення розміру аліментів, а тому позов про зменшення розміру аліментів до 1/6 частини заробітку (доходу) позивача підлягає задоволенню.

Outcome: approved