Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

14 квітня 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Товарна біржа «Миколаївська Універсальна Товарно-сировинна Біржа» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, в якій позивачі просять: визнати дійсним договір № 1521 купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтований тим, що вказаний договір був укладений на Товарній біржі «Миколаївська Універсальна Товарно-сировинна Біржа» та зареєстрований в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», проте не посвідчений нотаріально. Сторони виконали всі умови договору та позивачі проживають у квартирі. Наразі, через відсутність належного оформлення права власності позивачі не можуть отримати компенсацію за пошкоджене майно внаслідок збройної агресії Російської Федерації, що отримані в результаті обстрілу м. Миколаєва. Позивачі намагалися розшукати відповідачів для нотаріального оформлення договору, проте це не дало результатів, тому звертаються до суду. 17 квітня 2025 року відкрито провадження, призначено судове засідання. До судового засідання позивачі подали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують і просять задовольнити. Відповідачі та третя особа в судове засідання не прибули, причин не повідомили, відзиву не подали. Враховуючи повторну неявку відповідачів та третьої особи, заяву позивачів, у відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 07 травня 2001 року укладено договір №1521 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] , [PERSON] купили квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір складено й зареєстровано на Товарній біржі «Миколаївська Універсальна Товарно-сировинна Біржа», зареєстрований в журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю за № 1521, а також зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 08.06.2001 р. за реєстровим №16030. [PERSON] 28 вересня 2001 року змінила прізвище на « [PERSON] » (копія свідоцтва про одруження від 28 вересня 2001 р. [NUMBER] ). На момент укладення договору купівлі-продажу правовідносини підлягали регулюванню за нормами ЦК УРСР, який втратив чинність з 01.01.2004 р. на підставі ЦК України N 435-IV (435-15) від 16.01.2003, який набрав чинності 01.01.2004 р. Відповідно до положень п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно зі ст. 153 ЦК УРСР, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, що до яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Разом з цим, зі змісту договору №1521 купівлі-продажу нерухомого майна від 07 травня 2001 року вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований у «Журналі біржових операцій з нерухомим майно» за № 1521 від 07 травня 2001 року та подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Стаття 15 Закону України «Про товарну біржу», на яку є посилання у договорі купівлі-продажу, дозволяла членам біржі проводити біржову операцію з купівлі-продажу товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржі та якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. В такому випадку біржовий договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав, проте набувача нерухомості це не звільняло від здійснення реєстрації договору, за яким набуто право власності на нерухоме майно в органах БТІ, що на той час виконували функції органу державної реєстрації об`єктів нерухомості. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, на дату укладання договору купівлі-продажу квартири, в законодавстві існували протиріччя щодо необхідності нотаріального посвідчення вказаного договору, мала місце колізія норми ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" та норми кодифікованого нормативно-правового акту, а саме ст. 277 ЦК Української РСР 1963 року. Разом з цим, у відповідності з\~ч.2 ст. 47 ЦК УРСР\~(у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. З матеріалів справи встановлено, що вищевказаний договір купівлі-продажу був укладений на біржі відповідно до ЗУ "Про товарну біржу", зареєстрований в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», виконаний сторонами, але на теперішній час укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна неможливо. При вказаних вище обставинах суд вважає, що позовні вимоги правомірні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved