Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

15.01.2025 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором №495851-КС-001 про надання кредиту від 10.04.2024 року, що становить 61 281,88 грн, яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 19 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 39 431,88 грн; суми прострочених платежів за комісією - 2 850,00 грн, а також стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 10.04.2024 р. між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем було укладено договір №495851-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний за вимогами Закону України «Про електронну комерцію». Так, позивач зазначив, що 10.04.2024 направив відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір. Відповідач акцептував оферту щодо укладення кредитного договору на умовах, визначених офертою. Кредитний договір підписаний електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону останнього. Позивач вказав, що виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, оскільки надав відповідачу грошові кошти у сумі 19 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності. Відповідач натомість зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у визначений договором строк, однак належним чином зобов`язання не виконав. Унаслідок невиконання відповідачем умов Договору виникла заборгованість, яка станом на 21.03.2025 року складає 61 281,88 грн. Рух справи у суді Ухвалою суду від 29.01.2025 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, вказаною ухвалою суду витребувано від АТ «ПУМБ»(код ЄДРПОУ 14282829) інформацію про те, чи випускалась банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та інформацію про рух коштів по банківському рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської карти № [NUMBER] , в частині операцій з контрагентом ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» за період з 10.04.2024 року до 31.07.2024 року включно. 14.02.2025 року на виконання ухвали суду від 29.01.2025 року на адресу суду від АТ «ПУМБ» надійшла відповідь, згідно якої емітентом і власником карток BIN № [NUMBER] є ПуАТ «КБ «Акордбанк». Ухвалою суду від 31.03.2025 року від ПуАТ «КБ «Акордбанк» (04136, м.Київ, вул.Стеценка, буд.6) витребувано інформацію про те, чи випускалась банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та інформацію про рух коштів по банківському рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської карти № [NUMBER] , в частині операцій з контрагентом ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» за період з 10.04.2024 року до 31.07.2024 року включно. 14.05.2025 року від ПуАТ «КБ «Акордбанк» до суду надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 31.03.2025 року. Позиція учасників справи Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судові засідання, призначені на 31.03.2025, 09.05.2025 та 01.07.2025, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток про його виклик засобами поштового зв`язку на адресу місця його проживання, зареєстровану в установленому порядку, однак поштові відправлення повернулось на адресу суду з відміткою про їх невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідач причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив на позов він нього на адресу суду не надходив. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. У відповідності з нормами ст.280 ЦПК України, справу розглянуто без участі відповідача при заочному розгляді справи. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Судом встановлено, що 10.04.2024 р. між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем було укладено договір № 495851-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». Так, 10.04.2024 позивач направив [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №495851-КС-001 про надання кредиту, а [PERSON] акцептував оферту щодо укладення Договору про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Підписанням Договору відповідач підтвердив, що до укладення Договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено, зокрема ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», паспорт споживчого кредиту, а також примірник Правил, що розміщені на сайті кредитодавця (п. 7.3.1 Договору). Також підписанням Договору відповідач підтвердив, що невід`ємною частиною цього договору є Додаток № 1- Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної вартості річної процентної ставки, та Додаток№2 Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної вартості річної процентної ставки (графік платежів) розрахований за умови застосування стандартної процентної ставки за користування кредитом (п.7.16 Договору). Згідно з п. 2.1 Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у сумі 19 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та Договором про надання кредиту. Загальний розмір кредиту становить 19 000 грн; строк кредиту становить 16 тижнів; стандартна процентна ставка в день становить 2 00000000%, тип фіксована; знижена процентна ставка за кредитом в день становить 1,16073003, тип фіксована; комісія за надання кредиту становить 2 850,00 грн; термін дії договору до 31.07.2024; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту складає 39 920,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 12 170,98 %, денна процентна ставка 0,97 процентів (п.п. 2.2-2.11 Договору). Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується за ставкою вказаною у п.2.4 Договору на залишок заборгованості по кредиту, наявний на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п.3.2.3 та Додатку №1 до Договору(п. 3.2 Договору). За порушення умов Договору сторони несуть відповідальність відповідно до Цивільного кодексу України, Закону України «Про споживче кредитування» та інших нормативно-правових актів законодавства України та цього Договору (6.1 Договору). Згідно анкети клієнта відповідач під час внесення своїх особистих даних зазначив номер свого електронного платіжного засобу: [NUMBER] , який також зазначено у Договорі та акцепті пропозиції у розділі даних про позичальника. Як вбачається зі змісту Договору №495851-КС-001 від 10.04.2024 року та Прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) укласти Договір №495851-КС-001 про надання кредиту, їх підписано електронним підписом відповідача з одноразовим ідентифікатором UA-1009. Крім того, відповідачем також електронним підписом з одноразовим ідентифікатором UA-9738 підписано Паспорт споживчого кредиту, якій містить умови кредитування аналогічні умовам викладеним у кредитному договорі. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень частин першої, третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Згідно з статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною першою статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Вказаний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, та підписано шляхом накладення електронного підпису позичальника, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора UA-1009, який було надіслано позичальнику на номер телефону [NUMBER] . Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору кредитного договору щодо надання кредитних коштів, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Згідно даних, які містяться у анкеті клієнта позичальником було зазначено номер банківської карти для перерахунку коштів № [NUMBER] . Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» від 28.12.2024 року, вих.№1539/12, на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна операція : юридична особа торговця: ТОВ БІЗПОЗИКА, тип транзакції: видача, номер транзакції: 41275-28015-58183, сума 19 000,00грн, дата та час проведення: 10.04.2024 15:40:02, номер платіжної картки: [NUMBER] , емітент платіжної картки:ACCORD BANK, код авторизації 264204, перерахування коштів [PERSON] , ІПН [NUMBER] , згідно до кредитного договору №495851-КС-001 від 10.04.2025 року. Крім того, згідно інформації, наданої на виконання ухвали суду, ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» підтверджує випуск банківської карти № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Також банком надано виписку по вказаній банківській картці за період з 10.04.2024 року до 31.07.2024 року, згідно якої 10.04.2024 року на картку надійшли кошти в сумі 19 000,00грн. Отже, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 19 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника, що підтверджується інформаційною довідкою про видачу коштів та випискою за картковому рахунку, спеціальним платіжним засобом до якого є картка № [NUMBER] . Оскільки доказів погашення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 19 000,00 грн матеріали справи не містять, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у вказаному розмірі. Комісія за надання кредиту у розмірі 2 850,00грн була погоджена сторонами у договорі про надання кредиту № 495851-КС-001 від 10.04.2024 року, що свідчить про обізнаність відповідача щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за споживчим кредитом та порядком сплати такої комісії. Також, комісія за надання кредиту та порядок її сплати визначені пунктами 3.7, 6.5, 6.6 Правил про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», які є невід`ємною частиною договору про надання кредиту, та розділом 4 Паспорту споживчого кредиту. Отже, як вбачається з умов даного кредитного договору та Правил надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА», встановлення комісії за надання кредиту, є правомірним, оскільки, укладеним між позивачем та відповідачем, кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Враховуючи зазначене, сума прострочених платежів за комісією у розмірі 2 850,00 грн також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо заявлених до стягнення відсотків, нарахованих первісним кредитором за користування кредитними коштами, суд не погоджується із проведеними розрахунками, оскільки вони суперечать вимогам закону щодо максимального розміру таких нарахувань, що обґрунтовується таким. Позивач просить стягнути з відповідача 39 431,88 грн заборгованості за процентами відповідно до п.2.4 Кредитного договору за ставкою 2,00000000% за кожен день користування кредитом за період з 10.04.2025 до 31.07.2024. При цьому, 22.11.2023 прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон № 3498-ІХ), яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». У свою чергу пунктом 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Невідповідність проведених позивачем розрахунків заборгованості за відсотками дає підстави суду провести власні розрахунки. З наданого суду розрахунку заборгованості встановлено, що нарахування відсотків за користування кредитними коштами за період з 10.04.2024 до 31.07.2024 відповідачеві були здійснено за відсотковою ставкою виходячи із розрахунку 2,0 % за день користування. Ураховуючи положення прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» правомірним є нарахування процентів за процентною ставкою у розмірі 2,0 % за день за період з 10.04.2024 до 21.04.2024 в сумі 4 560,00грн (19 000 (тіло кредиту) х 2% х 12 днів). Протягом періоду часу з 22.04.2024 до 31.07.2024 (кінцева дата нарахування процентів позивачем) максимальний розмір процентної ставки не може перевищувати 1,5 % за день. Отже сума відсотків за цей період за ставкою 1,5 % на день становить 28 785,00 грн(19 000 х 1,5% х 101 день) Тобто, розмір простроченої заборгованості відповідача по відсоткам за період з 10.04.2024 року до 31.07.2024 року складає загалом 33 345,00 грн (4 560,00 + 28 785,00). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування обставин та доказів, які містяться в матеріалах справи. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволенню у розмірі 55 195,00 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 19 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 33 345,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 2 850,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 181,79 грн (55 195,00 х100/ 61 281,88 х 2 422,40/100). На підставі викладеного,

Outcome: partial