Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

24 березня 2025 року на адресу Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійної вимоги щодо предмету спору ВИКОНАВЧИЙ КОМІТЕТ ГОГОЛІВСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ МИРГОРОДСЬКОГО РАЙОНУ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній\~заяві позивачка\~зазначила,\~що вона\~є бабою\~неповнолітнього [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~матір`ю якого\~є [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~батько [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який помер\~ [INFO] .\~З вересня\~2015\~року [PERSON] \~проживає з\~позивачкою та\~перебуває на\~її утриманні.\~Дані обставини\~підтверджуються рішенням\~виконавчого комітету\~Гоголівської селищної\~ради Миргородського\~району Полтавської\~області від\~19.02.2025\~р.\~за №\~26\~та Висновком\~про доцільність\~позбавлення батьківських\~прав Гоголівської\~селищної ради\~від 19.02.2025\~р. Позивачка самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати виховувати неповнолітнього [PERSON] , а також виконувати всі інші обов`язки, які необхідні для належного утримання дитини. Відповідачка [PERSON] з вересня 2015 року не спілкується з сином [PERSON] , не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з сином, не приймає ніякої участі в його утриманні, вихованні та підготовці до самостійного життя. Тобто зв`язок з сином не підтримує, ніякої матеріальної допомоги не надає. Таким чином Відповідач самоусунувся від виховання свого неповнолітнього сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з нею у обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню на загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Не виконання батьківських обов`язків Відповідачем неодноразово розглядались на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд винести рішення, яким позбавити батьківських прав матір [PERSON] , відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 28.03.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 18), ухвалою суду від 23.05.2025 року справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 50). В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі доказів викладених в позовній заяві та інших письмових доказах. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, в поясненнях посилався на обставини викладені в змісті позовної заяви, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі та позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , 2012 р.н. Відповідачка [PERSON] , будучи у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи чи проведення справи за її відсутності до суду не подала, відзив до суду не подала (а.с. 27, 62-64). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійної вимоги щодо предмету спору ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ГОГОЛІВСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ МИРГОРОДСЬКОГО РАЙОНУ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, як органу опіки та піклування, [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивачки та вважала за доцільне позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , 2012 р.н. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано ч. 3 ст. 12 ЦПК України. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 09 серпня 2012 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] і в його свідоцтві про народження батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 27 квітня 2016 року, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 10 лютого 2012 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 35, розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на « [PERSON] ». Рішення набрало законної сили 30 травня 2016 року (а.с. 41). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 13 жовтня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 30). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого повторно 23 квітня 2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] народилася [INFO] , батьками в її свідоцтві про народження записані: батько [PERSON] та [PERSON] (а.с. 39). Відповідно до характеристики Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області № 01-14/511 від 21.03.2025 року, позивачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживає її онук [PERSON] , [INFO] . За час проживання в громаді показала себе з позитивної сторони, компрометуючих даних селищна рада не має (а.с. 8). Відповідно до рішення виконавчого комітету Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області № 26 від 19 лютого 2025 року затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 19.02.2025, виконавчий комітет вражає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 24-25). Статтею 150 Сімейного кодексу України імперативно визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу. Відповідно до ч. 2 ст.\~150\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Зважаючи на конкретні обставини справи, встановлені судом при розгляді цього позову, слід прийти до переконання про те, що відповідачка ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню власної дитини і її поведінка при цьому є винною. Жодних належних і допустимих доказів, які спростовують вказаний висновок стороною відповідачки суду не надано. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Верховний Суд у постанові від 28.09.2021 року по справі № 459/3411/18 роз`яснив, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. При таких обставинах доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно її сина та в інтересах неповнолітньої дитини підтверджується сукупністю доказів, перевірених і проаналізованих судом при розгляді даної справи. Батьки зобов`язані утримувати дiтей до їх повноліття (стаття 180 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Судом встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню неповнолітнього сина [PERSON] , хоча має всі можливості брати матеріальну участь в його утриманні, так як за віком та станом здоров`я є працездатною, відомостей про наявність у відповідачки інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина матеріали справи не містять. Суду не було надано жодних доказів стосовно того, що відповідачка за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків по утриманню неповнолітнього сина. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на те, що позовні вимоги судом задоволено, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved