Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь ТОВ "ФК"ЄАПБ" суму заборгованості за Договором позики №2277344 в розмірі 22000,00 грн. з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1050,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 13950 грн. сума заборгованості за пенею. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.03.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір\~позики № 2277344. Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «позику»), на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики). А також погодився, що до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб сайту та мобільного додатку «Сlickcredit», що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі (п.п. 5.3. п. 5 Договору позики). Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до п. 21 Договору позики цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14.06.2021\~між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу N? 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку N?1 є невід?ємною частиною Договору. Відповідно до Реєстру боржників N?31 від 25.09.2024\~до Договору факторингу N? 14/06/21 від 14.06.2021\~, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22000 грн., з яких: 7000\~грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1050.00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0.00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 13950 грн. - сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену\~заборгованість перед\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» за\~Договором позики\~№ 2277344\~в розмірі 22000,00 грн., яку позивач і просить стягнути. Ухвалою суду\~від 07.04.2024\~року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати за\~правилами\~спрощеного\~позовного провадженнябез виклику учасників справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідачем відзив на позовну заяву не подано. Розгляд справи здійснюється на підставі ст.\~279\~ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.77\~ЦПК\~України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Отже, з аналізу зазначених положень випливає, що сторони є рівними в поданні суду доказів, доведенні обставин, які мають значення для справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Зокрема позивач повинен довести обставини, викладені ним в позові, має подати докази на підтвердження цих обставин. За змістом ч.ч.1-3 ст.89\~ЦПК\~України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права чи інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що 23.03.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір\~позики № 2277344\~(з\~фіксованою процентною\~ставкою), який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором R43oJ6. Пунктом 21\~Договору позики\~передбачено \~технологію\~(порядок)\~укладення Договору.\~Та зазначено,\~що цей\~Договір укладений\~у вигляді\~електронного документа\~шляхом обміну\~електронними повідомленнями,\~з використанням\~інформаційно-комунікаційної\~системи,\~із застосуванням\~електронного підпису\~позикодавця та\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором\~позичальника згідно Закону України\~«Про електронну\~комерцію» та із додатковим накладанням кваліфікованого електронного підпису уповноваженого працівника позикодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу згідно вимог Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затвердженого постановою Національного банку України від 03.11.2021\~N? 113. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11\~Закону України «Про електронну\~комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За умовами\~вищевказаного Договору\~позики позикодавець\~зобов`язується передати\~позичальнику у\~власність грошові\~кошти (надалі\~«позику»)\~на погоджений\~умовами договору\~строк, для задоволення\~власних потреб\~ (без конкретної споживчої мети), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1 Договору). Умовами договору\~позики серед\~іншого зокрема\~передбачено,\~що сума\~позики 7000,00\~грн.,\~строк позики\~30\~днів. Процентна ставка\~(базова)/день\~2,50%.\~ Дата\~надання позики\~23.03.2024,\~дата повернення\~позики (останній\~день) 22.04.2024. Денна процентна ставка/день 0,50%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70 %, орієнтована загальна вартість позики - 8050,00 грн. Реквізитів платіжної картки відповідача, зазначені у п. 29 Договору «Юридичні адреси та реквізити сторін» у відомостях про позичальника. Окрім копії\~зазначеного Договору\~позивачем надано\~також копію\~Додатку №\~1\~до цього\~Договору,\~Таблицю обчислення\~загальної вартості\~кредиту для\~споживача та\~реальної річної\~процентної ставки\~за договором\~про споживчий\~кредит в\~якій відображена\~інформація зазначена\~у договорі,\~а саме\~сума кредиту\~за договором\~7000,00\~грн.,\~проценти за\~користування кредитом 1050,00 грн., загальна вартість кредиту 8050,00 грн. Дата видачі кредиту 23.03.2024, дата платежу 22.04.2024. 14.06.2021\~між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу N? 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку N?1 є невід`ємною частиною Договору. В подальшому між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено 28.07.2021 Додаткову угоду № 2 до зазначеного Договору факторингу, 13.06.2022 укладено Додаткову угоду № 7, 25.09.2024 укладено Додаткову угоду № 37. Відповідно до\~Витягу з\~реєстру боржників\~N?31\~від 25.09.2024\~до\~Договору факторингу\~N?\~14/06/21\~від 14.06.2021\~,\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача в\~сумі 22000\~грн.,\~з яких: 7000\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу; 1050.00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 13950 грн. - сума заборгованості за пенею. З розрахунку\~заборгованості за\~Договором позики\~№ 2277344\~від 23.03.2024 по позичальнику [PERSON] складеного позивачем\~вбачається,\~що загальна\~сума заборгованості\~складає \~22000,00\~грн.\~з яких:\~7000,00\~грн.\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу; 1050,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 13950 грн. сума заборгованості за пенею. Тобто,\~з вищевикладеного\~вбачається,\~що позивач\~просить стягнути\~з відповідача\~заборгованість,\~яку набув\~на підставі\~ Договору\~факторингу та\~зазначену у\~Витязі з\~ реєстру\~боржників у\~розмірі 22000 грн. Відповідно до положень ст.\~1046\~ЦК України, \~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, розмір процентної ставки за користування кредитом, а також строк та порядок повернення кредиту у визначеному розмірі та сплати процентів за користування кредитом. Отже,\~істотними умовами кредитного договору є не лише його укладення, а фактичне надання грошових коштів позичальнику. Обов`язок позичальника щодо повернення коштів виникає лише з моменту, коли кредитні кошти були йому фактично надані та він набув можливості ними розпоряджатися. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на укладення Договору позики, згідно якого відповідачу повинно було бути надано позику в розмірі 7000,00 грн. Проте, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надало суду доказів досягнення згоди з відповідачем з усіх істотних умов кредитного договору. Позивач стверджуючи, що відповідач отримав суму позики на зазначену нею платіжну картку в розмірі 7000,00 грн. повинен був довести цю обставину. Слід зазначити, що сума позики у розмірі 7000,00 грн. обумовлена умовами вищезазначеного Договору та Додатком № 1 до нього проте, сам факт надання (перерахування) відповідачу на зазначену нею картку позики у сумі 7000,00 грн. позивачем не підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами. З поданого до суду позову та наданих до нього доказів, суд не може пересвідчитися про фактичне перерахування відповідачу позики. Суд не може визнати доведеною ту обставину, яка не підтверджена жодними доказами. Суд звертає увагу, що сам по собі факт укладення Договору позики не є безумовним підтвердженням того, що відповідач отримав грошові кошти та набув статусу боржника. Відсутність доказів фактичного перерахування кредитних коштів (зокрема платіжного доручення, виписки з рахунку, підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок відповідача) не дає підстав вважати зобов`язання відповідача виниклим. Крім того, нормами ЦПК чітко передбачено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Суд зазначає, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано розрахунок заборгованості, з якого вбачається сума позики, нараховані проценти, пеня. Однак вказаний розрахунок не може бути прийнятий судом, як належний доказ факту виникнення зобов`язання. Розрахунок заборгованості є лише вторинним внутрішнім документом позивача, який складений ним в односторонньому порядку і не підтверджує реального факту перерахування грошових коштів відповідачу. Такий розрахунок не є первинним бухгалтерським документом, що відповідає вимогам ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», яка визначає первинний документ як документ, що містить зафіксовані у письмовій чи електронній формі відомості про господарську операцію. Для підтвердження\~факту надання\~кредиту,\~позивач повинен\~був надати,\~зокрема,\~ платіжне доручення\~банку, виписку з\~банківського рахунку, або інший офіційний документ, що підтверджує рух грошових коштів. Таким чином, розрахунок заборгованості, складений позивачем, не є належним і допустимим доказом у розумінні ст. 78 ЦПК України, оскільки не підтверджує фактичне надання грошових коштів відповідачу та не може замінити первинні документи, які підтверджують реальний рух коштів. Відтак, суд не бере його до уваги при вирішенні питання про наявність заборгованості. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, та з огляду на відсутність доказів перерахування позики відповідачу, суд дійшов висновку про відсутність правових підстави для задоволення позову, а відповідно в задоволенні позову слід відмовити повністю. В порядку визначеному ст.\~141\~ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed