Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до Бучацького районного суду із заявою про визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] та призначення їй опікуна. Свої вимоги мотивує тим, що його баба [PERSON] приблизно рік-півтора тому почала хворіти та наприкінці минулого 2024 року він змушений був звернутися до районного лікаря-психіатра. З 31.12.2024 по даний час [PERSON] знаходиться на амбулаторному лікуванні та диспансерному обліку з діагнозом F 06.7. органічний емоційно-лабільний (астенічний) розлад з когнітивним зниженням. Зазначає, що внаслідок захворювання [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. 23 січня 2025 року ухвалою Бучацького районного суду відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у приміщенні Бучацького районного суду. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити. Крім того, просить задовольнити клопотання про відшкодування витрат за судово-психіатричну експертизу. \~ \~ \~ \~Представник особи, стосовно якої розглядається справа [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні просила заяву задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Бучацької міської ради Тернопільської області у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить справу розглядати без їх участі, щодо задоволення заяви не заперечує. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Заявник по справі [PERSON] є внуком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , з якого вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] батько та [PERSON] мати; свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , з якого вбачається, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] . [PERSON] 02.05.1987 року уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (свідоцтво серії [NUMBER] ). \~ \~ \~ \~Із довідки про склад сім`ї №03 від 02.01.2025, виданої Бучацькою міською радою, вбачається, що до складу зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою [ADDRESS] входять: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Згідно із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , 31.12.2024 [PERSON] здійснювала огляд у психіатра, 14.01.2025 консультацію у психіатра, діагноз: органічний емоційно-лабільний (астенічний) розлад із когнітивним зниженням. Відповідно до довідки №70 від 14.01.2025 виданої КНП «Бучацька міська лікарня» Бучацької міської ради [PERSON] , знаходилась на амбулаторному лікуванні в поліклінічному відділенні з 31.12.2024, діагноз: F 06.7. органічний емоційно-лабільний (астенічний) розлад із когнітивним зниженням. Згідно із довідкою КНП «Центр ПМСД» Бучацької міської ради, [PERSON] , 1944 року народження знаходиться на диспансерному обліку. \~ \~ \~ \~Пунктом частини 2\~статті 293 ЦПК України\~передбачено - суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 295 ЦПК України\~- заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі - за місцезнаходженням цього закладу. \~ \~ \~ \~Статтею 296 ЦПК України\~передбачено, що заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом. Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст.293 ЦПК України\~- у заяві про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи мають бути викладені обставини, що свідчать про психічний розлад, істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, чи обставини, що підтверджують дії, внаслідок яких фізична особа, яка зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо, поставила себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище. \~ \~ \~ \~Згідно із ст.ст.39-41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі N 6-384цс16 зроблено висновок, що "за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При цьому зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України встановлено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст.298 ЦПК України\~суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. \~ \~ \~ \~Так, ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 26.02.2025 у справі було призначено судово-психіатричну експертизу. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №299, вбачається, що [PERSON] страждає на емоційно-лабільний (астенічний) розлад органічного генезу з легким когнітивним зниженням. [PERSON] може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Суд звертає увагу, що дієздатність - це категорія цивільного та цивільно-процесуального права. Набуття дієздатності, обмеження дієздатності та визнання особи недієздатною встановлюються зазначеними галузями права та відбувається за рішенням суду. Обмеження дієздатності та визнання особи недієздатною обмежує здатність фізичної особи самостійно вступати в правовідносини, та після визнання такого факту особі призначається опікун чи піклувальник. Таким чином, недієздатність - це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в Цивільному кодексі України. Стан недієздатності характерний тільки для фізичних осіб та встановлюється в судовому порядку після обов`язкового проведення судово-психіатричної експертизи. Визнання особи недієздатною - це не тільки визначення стану здоров`я, але й складне юридичне поняття, яке містить в собі два критерії: медичний та юридичний (психологічний). Під медичним критерієм слід розуміти "хронічний, стійкий психічний розлад". Другий, юридичний (психологічний) критерій, вказує на нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Але чіткого категоричного розмежування юридичного (психологічного) та медичного критеріїв існувати не може. Вказані критерії одночасно несуть як медичний, так і юридичний характер. Юридичний критерій недієздатності має, перш за все, психологічну природу. Він свідчить про тяжкість психічного захворювання, ступінь розладів у інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сферах психічної діяльності. Не кожний психічний розлад призводить до нездатності особи приймати участь у цивільних відносинах, а тільки такий його ступінь (глибина), який суттєво впливає на волю, пам`ять та інтелект хворого, що позбавляє особу можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, для визнання особи недієздатною встановити, у передбаченому порядку, тільки наявність психічного захворювання недостатньо. Суттєве значення має встановлення наслідків, які настали в результаті захворювання у вигляді глибини ураження інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сфери. Таким чином, межа між дієздатністю та недієздатністю психічно хворого встановлюється відповідно до юридичного (психологічного) критерію - здатності особи усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, визначення якого віднесено до компетенції судово-психіатричних експертів. Суттєве ураження інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сфери психічної діяльності, яке проявляється у неможливості особи усвідомлювати значення своїх дії та (або) керувати ними, може потягнути за собою важливі наслідки правового характеру у вигляді визнання громадянина недієздатним. Виходячи з висновку судово-психіатричної експертизи №299, відсутні підстави для визнання [PERSON] недієздатною, оскільки [PERSON] може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За встановлених обставин, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що заява про визнання особи недієздатною задоволенню не підлягає. Щодо вимог заявника про встановлення опіки над [PERSON] та призначення опікуна, суд зазначає наступне. Статтею 41 ЦК України\~передбачено наслідки визнання фізичної особи недієздатною, одним з яких є встановлення опіки над такою особою. Крім того, положеннями частини 1\~статті 60 ЦК України\~визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відтак, заявлені вимоги про встановлення опіки та призначення опікуном заявника є похідними від вимог про визнання особи недієздатною, а тому також не підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене,\~суд дійшов\~висновку про\~відмову у\~задоволенні клопотання\~представника заявника\~адвоката Сверлик\~О.В.\~про повернення\~ [PERSON] \~понесених судових\~витрат на\~проведення 15 квітня 2025 року судово-психіатричної експертизи.

Outcome: dismissed