Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», яке змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»), звернулось в суд з позовом до [PERSON] і просить стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором №7074266 від 16 вересня 2023 року в сумі 55894,50 грн., з яких сума кредиту - 15000 грн., сума процентів за користування кредитом - 22984,50 грн., нараховані проценти за 60 календарних днів - 17910 грн. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 16 вересня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] уклали кредитний договір №7074266. Вказаний договір був підписаний [PERSON] електронним підписом, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора «А6279», який був надісланий на його номер мобільного телефону, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін. За загальними умовами вказаного кредитного договору позичальник [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 15000 грн. на строк 360 днів на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами в розмірі 1,99% в день та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Однак, в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданого йому кредиту в сумі 15000 грн. та не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу, розмір яких станом на 27 травня 2024 року становив 22984,50 грн. 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №7074266 від 16 вересня 2023 року, укладеним із відповідачем. Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаному кредитному договору. В межах строку дії договору кредиту №7074266 від 16 вересня 2023 року після набуття права вимоги за вказаним кредитним договором, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» нарахувало проценти за користування кредитними коштами за 60 календарних днів за період з 27 травня 2024 року по 25 липня 2024 року в розмірі 17910 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 листопада 2024 року позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» до [PERSON] було задоволено. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 червня 2025 року заочне рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 листопада 2024 року скасовано, а справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» - адвокат Столітній М.М., який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився, разом із відповіддю на відзив подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Губська Х.Ю., яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явилась, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала. У визначений судом строк представник відповідача [PERSON] - адвокат Губська Х.Ю. подала відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у повному обсязі. Вказує, що позивачем не надано жодного належного доказу отримання [PERSON] кредиту від ТОВ «Авентус Україна», зокрема первинного бухгалтерського документу, який би засвідчував, що грошові кошти в сумі 15000 грн. були перераховані первісним кредитором на банківський рахунок [PERSON] . Також вважає неналежними доказами розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, оскільки вони не є первинними документами, а є виключно внутрішнім документом, що створений первісним кредитором, відображає односторонню арифметичну калькуляцію, в зв`язку із чим не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Також просить врахувати, що [PERSON] проходить військову службу у складі військової частини ЗСУ, що переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання, через що сторона відповідача позбавлена можливості надати будь-які докази. Крім того, просить стягнути з ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» на користь [PERSON] 8000 грн. витрат на правничу допомогу. Представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» - адвокат Столітній М.М. подав відповідь на відзив, у якому просить позов задовольнити у повному обсязі. Вказує, що укладення електронного договору кредиту між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] відбулось за допомогою інформаційно-комунікаційної системи. Відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту у особистому кабінеті клієнта, а тому ознайомлений з умовами договору кредиту та погодив ці умови шляхом підписання електронного договору. Факт належності банківської картки [PERSON] та перерахування на цю картку кредиту в сумі 15000 грн. підтверджено повідомленням АТ «Сенс Банк», яке було отримано на запит суду, ініційований за клопотанням позивача. Також просить врахувати, що проценти за користування кредитом нараховані у межах строку кредитування. При цьому, до спірних правовідносин положення ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не застосовуються, оскільки договір кредиту №7074266 був укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] 16 вересня 2023 року, тобто до призову на військову службу 01 червня 2024 року. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №7074266 (а.с.9-13). Кредитний договір підписаний електронним підписом [PERSON] , який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора «А6279» і був надісланий на номер мобільного телефону позичальника, про що свідчить п.9.6, п.10 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.1.3, 1.4, 1.5.1, 2.1 кредитного договору кредит надано в сумі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 1,99% в день строком на 360 днів, тобто по 10 вересня 2024 року включно, у безготівковій формі в національній валюті шляхом перерахування грошових коштів кредитором зі свого поточного рахунку на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яка ним вказана у договорі. При цьому, сторони погодили, що процентна ставка 1,99% в день застосовується, зокрема, у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Розмір процентної ставки, встановленої в п.1.5 договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений кредитором в односторонньому порядку (п.3.4 договору). У Додатку №1 до договору кредиту №7074266 від 16 вересня 2023 року сторони погодили графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, в тому числі у разі, якщо споживачем не будуть виконані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, а саме: строк на який надано кредит - 360 днів, сума кредиту - 15000 грн., стандартна процентна ставка за день користування кредитом - 1,99%, сума нарахованих процентів за користування кредитом - 107460 грн., занижена процентна ставка - 1,89% в день, у разі її застосування за умов, зазначених в п.1.5.2 договору, сума процентів за зниженою процентною ставкою - 107236,13 грн. (а.с.14). Паспорт споживчого кредиту, із яким ознайомився [PERSON] та підписав 16 вересня 2023 року о 14:14:48 год. електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А6279», містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, де зазначено, зокрема, що загальні витрати за кредитом в розмірі 15000 грн. на строк 360 днів за стандартною процентною ставкою 1,99% в день будуть становити 122460 грн. (а.с.16-17). Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на веб-сайті Товариства. Приймаючи умови кредитного договору та підписуючи його електронним підписом, [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись (п.9.8 договору кредиту). У п.5.1 кредитного договору №7074266 від 16 вересня 2023 року сторони передбачили, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, передбаченого п.5.3 договору. Згідно п.5.3 договору кредиту у разі направлення споживачем коштів з метою повернення в повному обсязі або частково заборгованості за кредитом, в тому числі, але не виключно, достроково або при наявності прострочення, проценти за фактичний термін користування кредитом повинні бути сплачені до моменту такого повернення. При цьому, якщо коштів, що направляються на повернення кредиту не достатньо для повної сплати процентів за період фактичного його користування, то вважається, що строк сплати таких процентів настав і кошти в першу чергу направляються на повернення цих процентів, з урахуванням черговості, передбаченої пунктом 5.6 цього договору. Отже, за згодою сторін на підставі укладеного договору кредиту №7074266 від 16 вересня 2023 року та Додатку №1 до цього договору, строк дії договору кредиту сторони визначили у 360 днів, тобто по 10 вересня 2024 року включно. До вказаного строку сторони передбачили і право нараховувати відсотки за користування кредитом у розмірі 1,99% в день. За умовами вищезазначеного договору кредиту [PERSON] зобов`язався повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк та сплатити проценти за користування ними. Фінансова установа виконала свої зобов`язання за кредитним договором та надала відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору, однак [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав та не повернув отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у нього перед кредитором виникла заборгованість за вказаним кредитним договором. 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», яке з 10 грудня 2024 року змінило назву на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.78-83). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] (порядковий номер у Реєстрі боржників 12288) за кредитним договором №7074266 від 16 вересня 2023 року, з яких: 15000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22984,50 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.28). Про відступлення права грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» 27 травня 2024 року повідомило [PERSON] шляхом направлення на електронну пошту [INFO] , яка ним була зазначена при укладенні договору, відповідного повідомлення, що підтверджується відповідною роздруківкою (а.с.18). З моменту отримання права вимоги до [PERSON] позивачем нараховані проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування за 60 календарних днів за період з 27 травня 2024 року по 25 липня 2024 року в розмірі 17910 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Враховуючи факт підписання відповідачем [PERSON] електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А6279», суд вважає, що укладення кредитного договору №7074266 від 16 вересня 2023 року відбулось, що узгоджується зі ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію», та останньому перераховано суму кредиту в розмірі 15000 грн. на банківську картку [NUMBER] . При цьому, факт отримання [PERSON] кредитних коштів в сумі 15000 грн. підтверджується повідомленням АТ «Сенс Банк» №11606-БТ-32.2/2024 від 17 жовтня 2024 року, яке отримане на виконання ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2024 року, згідно якого АТ «Сенс Банк» підтвердило, що банківська картка № [NUMBER] (рахунок до картки № [NUMBER] ) випускалась та належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Платіж на суму 15000 грн. (CASH2CARD A2C EASYCASH) був зарахований на картку [PERSON] № [NUMBER] 16 вересня 2023 року шляхом готівкового поповнення коштів через термінал АТ «Сенс Банк», призначення платежу - переказ MoneySend з карткового рахунку (кредит), що підтверджується випискою по особовому рахунку [PERSON] за 16 вересня 2023 року (а.с.105-106). Крім того, згідно довідки №7/4984 від 29 травня 2024 року, виданої ТОВ «ФК «Контрактовий дім», який є платіжним провайдером ТОВ «Авентус Україна» на підставі договору №087/20-П від 08 липня 2020 року, ТОВ «ФК «Контрактовий дім» підтвердило факт перерахування 16 вересня 2023 року о 14 год. 15 хв. на банківську картку № [NUMBER] через платіжну систему EasyPay грошових коштів в сумі 15000 грн., номер транзакції [NUMBER] , статус операції «прийнято» (а.с.101-104). Вищезазначені докази є належними, допустимими та достатніми і у своїй сукупності підтверджують факт отримання [PERSON] кредиту в сумі 15000 грн. за договором кредиту №7074266, укладеним між ним та ТОВ «Авентус Україна» 16 вересня 2023 року. Вказані докази спростовують твердження представника відповідача [PERSON] - адвоката Губської Х.Ю. про те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту отримання [PERSON] кредиту в сумі 15000 грн. [PERSON] отримані кошти у визначений кредитним договором строк не повернув, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та кредитному договорі, підлягають задоволенню і з [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 15000 грн. за договором кредиту №7074266 від 16 вересня 2023 року. Що стосується розміру відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором №7074266 від 16 вересня 2023 року, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, то суд зважає на наступне. Зі змісту позовної заяви вбачається, що заборгованість по відсотках, яку просить стягнути позивач, складається із заборгованості в сумі 22984,50 грн., яка утворилась за період з 17 вересня 2023 року по 26 травня 2024 року включно, а також із заборгованості в сумі 17910 грн., яка нарахована позивачем за 60 календарних днів за період з 27 травня 2024 року по 25 липня 2024 року. Оскільки [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором №7074266 від 16 вересня 2023 року не виконав, то розмір заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами за цим договором, з урахуванням умов договору щодо розміру денного відсотку за користування коштами (1,99%) та строку кредитування - 360 днів, які нараховані первісним кредитором станом на 26 травня 2024 року включно (на дату відступлення права вимоги) в розмірі 22984,50 грн. підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача, який набув права вимоги за цим договором кредиту. Що стосується позовних вимог в частині стягнення заборгованості в сумі 17910 грн., яка нарахована позивачем за 60 календарних днів за період з 27 травня 2024 року по 25 липня 2024 року, то суд виходить з наступного. Частина 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року (далі - Закон №2011-ХІІ), в редакції, чинній на час укладення договору кредиту, передбачала, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафна санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. З 18 травня 2024 року частина 15 статті 14 Закону №2011-ХІІ почала діяти в новій редакції, згідно якої військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Згідно довідок форми 5, які видані командиром військової частини [NUMBER] від 20 липня 2024 року №1569 та від 15 січня 2025 року №12, вбачається, що солдат [PERSON] з 01 червня 2024 року перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині [NUMBER] [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 28 вересня 2024 року. Оскільки [PERSON] з 01 червня 2024 року по теперішній час проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині [NUMBER] , тому відповідно до частини 15 статті 14 Закону №2011-ХІІ позивач мав право нараховувати проценти за користування кредитом з часу отримання права вимоги за договором кредиту (27 травня 2024 року) лише по 31 травня 2024 року включно. Отже, за період з 27 травня 2024 року по 31 травня 2024 року включно проценти за користування кредитом становлять 1492,50 грн. (15000 грн. х 1,99% х 5 днів = 1492,50 грн.) та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо процентів, нарахованих позивачем за період з 01 червня 2024 року по 25 липня 2024 року, то у їх стягненні слід відмовити, оскільки у цей період [PERSON] проходив військову службу за мобілізацією. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» слід стягнути 39477 грн. заборгованості за договором кредиту №7074266 від 16 вересня 2023 року, з яких: 15000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 22984,50 грн. - заборгованість за процентами за період з 17 вересня 2023 року по 26 травня 2024 року включно, яка нарахована первісним кредитором, 1492,50 грн. - заборгованість за процентами за період з 27 травня 2024 року по 31 травня 2024 року включно. При розподілі судових витрат суд виходить з наступного. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18. Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» під час розгляду справи в суді на підставі договору про надання правової допомоги №26/08-2024 від 26 серпня 2024 року та ордеру серії АІ №1705237 від 19 вересня 2024 року, виданого на підставі цього договору, здійснювала адвокат Городніщева Є.О. (а.с.43-44, а.с.15). Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором №26/08-2024 від 26 серпня 2024 року та рахунку на оплату №4800-19/09-2024 від 19 вересня 2024 року сторони погодили, що адвокатом Городніщевою Є.О. надано ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» такі види правової допомоги у даній справі: первинна консультація з клієнтом 1 година, аналіз практики та правових позицій Верховного Суду у даних правовідносинах - 1 година, оформлення додатків до позовної заяви та запиту - 3 години, підготовка позовної заяви та подання до суду - 4 години, підготовка до судового засідання та участь у судовому засіданні - 1 година, на що нею витрачено 10 годин. Загальна вартість наданих послуг - 10 000 грн. із розрахунку вартості 1 години роботи - 1000 грн. (а.с.27, 19). Так, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial