Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

15.05.2025 представник позивача [PERSON] , адвокат Булат Ю.В., звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свій позов мотивує тим, що\~відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , яка є студенткою факультету міжнародних відносин денної форми навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб першого (бакалаврацького) рівня Волинського національного університету імені Лесі Українки. Вказує, що з відповідача за рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2006 року стягувалися аліменти на дочку починаючи з 10.03.2006 року до досягнення останньою повноліття. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років та припинилося стягнення аліментів, відповідач [PERSON] коштів на утримання дитини не надає, крім того має заборгованість зі сплати аліментів. Також, [PERSON] зазначає, що оскільки донька навчається на контрактній формі навчання, стипендію не отримує, у зв`язку з навчанням не може влаштуватися на роботу, а тому не має самостійного доходу і заробітку, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі 4\~000,00 грн. на місяць починаючи з дати подання позовної заяви до суду та до закінчення навчання дитини, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, залежно від того, яка з цих обставин настане першою. 16 травня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 20 червня 2025 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] , - [PERSON] , надійшов відзив на позовну заяву, у якій сторона відповідача просить прийняти цей відзив на позовну заяву до розгляду та долучити його до матеріалів справи, відмовити у позовних вимогах [PERSON] в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначає, що на примусовому виконанні перебувало рішення суду від 21.06.2006 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , за ініціативи стягувача виконавче провадження було закінчено. Проте, позивач повторно звернулася до органів ДВС про примусове виконання рішення від 21.06.2006 року, про що відповідач не був проінформований більше трьох років, а тому утворилася заборгованість. 05.08.2024 державним виконавцем було звернено стягнення на усі доходи відповідача у розмірі 50% щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, відповідно до якого останній на користь позивачки здійснював періодичні платежі у розмірі близько 4\~000 грн. Представник відповідача зазначає, що [PERSON] , у жовтні 2015 вдруге одружився, та на підставі судового наказу виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 30.08.2024 з нього стягуються аліменти на неповнолітню доньку [PERSON] , у розмірі частини заробітку щомісячно, але не більше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка народилася від другого шлюбу. Також представник відповідача зазначає, що на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.06.2025 з [PERSON] , на користь ТОВ «Коллект центр» також стягується заборгованість у розмірі 34\~362, 78 грн. Крім цього, в серпні 2023 відповідачу було встановлено інвалідність III групи. До того ж, представник відповідача вказує, що 28 травня 2025 [PERSON] звернувся до роботодавця із заявою щодо збільшення відсотка стягнення коштів із заробітної плати з травня 2025 року до 70%. Заробітна плата [PERSON] становить 21 000 грн на місяць (без обов`язкових відрахувань), в результаті стягнення із його заробітку обов`язкових платежів та 70% аліментів - його фактичний дохід на місяць складає - 4851,00 грн., що ледь перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.01.2025 3028, 00 грн) та становить близько 50% мінімальної заробітної плати (з 01.01.2025 8000, 00 грн), а тому [PERSON] не має з чого сплачувати аліменти на повнолітню [PERSON] , яка продовжує навчання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] просили відмовити у задоволені позовних вимогах в повному обсязі, покликаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження ( а.с 9). З матеріалів справи вбачається, що матір [PERSON] як законний представник [PERSON] 16.08.2022 уклала договір про навчання у закладі вищої освіти № 10(МВ)2022 з Волинським національним університетом імені Лесі Українки в особі проректора з навчальної роботи та рекрутації Громика Ю.В. про навчання [PERSON] у закладі вищої освіти за спеціальністю міжнародні відносини денної форми. Згідно договору про навчання у закладі вищої освіти між вищим навчальним закладом та фізичною особою № 10(МВ)2022 с від 16.08.2022 вартість освітньої послуги за 2022/2023 навчальний рік становить 29 000 грн. (а.с. 15). Судом встановлено, що [PERSON] не отримує стипендії, оскільки навчається на платній формі навчання, у зв`язку з навчанням не працює та не має власних прибутків, проживає з матір`ю\~\~ [PERSON] , всі витрати на утримання та навчання доньки несе позивач. У постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №62219468, примусове виконання якого передбачає стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини від його заробітної плати щомісячно, починаючи 10.03.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, у постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №76020882, примусове виконання якого передбачає стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28 серпня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття. Суд установив, що відповідно до акту огляду МСЕК серії №186113 [PERSON] 06.08.2024 повторно встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності загальне захворювання. Прибутки [PERSON] складаються із заробітної плати, яка за період з жовтня 2024 по квітень 2025 склала 143 400,00 гривень (а.с.76). 28 травня 2025 [PERSON] звернувся до роботодавця із заявою щодо збільшення відсотка стягнення коштів із заробітної плати з травня 2025 року до 70%. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом статей 191, 200\~СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. Згідно із ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 141\~СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Звертаючись з позовом [PERSON] зазначила, що вона потребує матеріальної допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання в розмірі 4000 грн щомісячно, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням. Відповідно до вимог ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує, що відповідач фізично здоровий, не перебуває на обліку як особа з хронічними захворюваннями, не є особою з інвалідністю. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Щодо заперечення представника відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 4000 грн., з тих підстав, що в результаті стягнення із заробітної плати [PERSON] платежів та 70% аліментів - його фактичний дохід на місяць складає - 4851,00 грн., а тому [PERSON] не має з чого сплачувати аліменти на повнолітню [PERSON] , яка продовжує навчання, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що кошти, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] за виконавчим провадженням ВП №62219468, є заборгованістю за несплачені аліменти на утримання\~неповнолітньої дочки\~ [PERSON] за минулі роки.\~ Суд зазначає, що під час розгляду даної справи [PERSON] 28 травня 2025 звернувся до свого роботодавця із заявою щодо збільшення відсотка стягнення коштів із його заробітної плати з травня 2025 року до 70%, вказавши потім, що саме зв`язку з цим, він не має можливості допомагати своїй старшій дочці по сплаті аліментів на навчання. Суд розцінює такі дії відповідача, як спробу уникнути сплати аліментів на повнолітню [PERSON] , яка продовжує навчання З врахуванням викладеного, суд вважає, що\~ [PERSON] у зв`язку з її навчанням потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а її батько\~ [PERSON] спроможний таку надавати. Також, враховуючи те, що\~ [PERSON] \~продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батьків. При визначенні розміру аліментів, суд враховує також ту обставину, що з відповідача відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №76020882 від 12.09.2024 стягуються аліменти на утримання ще однієї доньки [PERSON] , а також те, що 06.08.2024 відповідачу повторно встановлено третю групу інвалідності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищенаведені обставини, дохід відповідача, перебування на утриманні у відповідача ще однієї доньки, стан здоров`я відповідача, обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, доходить висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1200,00 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. На думку суду визначений розмір аліментів забезпечить належне виконання [PERSON] батьківських обов`язків щодо утримання дитини на період її навчання та матеріальні потреби дитини пов`язані з навчанням. Аліменти стягуються судом саме на час навчання, тривалість якого може змінюватися (зокрема у випадку відрахування з ВНЗ чи інших підстав) та буде контролюватися в межах процедури виконавчого провадження, а встановлений судом період стягнення аліментів до 23-річчя дитини, є преклюзивним та має на меті захист прав відповідача у випадку продовження навчання дитини після досягнення нею вказаного віку (постанова Верховного Суду від 08.02.18 у справі № 205/1302/16-ц). Згідно із ч. 1ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно положень ч. 6 ст. 141\~Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5\~Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в пропорційному до задоволених вимог у розмірі 363, 36 гривень (1200*1211, 20/4000=706,03) слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial