Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 22 січня 2019 року у Вараському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №10. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що сторони тривалий час не підтримують сімейно - шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, миритися не бажають, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, не з`явилася. Від представника позивачки [PERSON] - адвоката Волощука П.С. до суду надійшла заява, в якій представник просить розгляд справи провести у його відсутності та без участі позивачки, при цьому, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб. У судове засідання відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився. Від [PERSON] до суду надійшла заява, в якій відповідач просить розгляд справи провести у його відсутності, при цьому, зазначає, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою [PERSON] . Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 22.01.2019 року. Від спільного проживання сторони дітей не мають. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивачка просить позов задовольнити, вказує на неможливість спільного проживання, збереження шлюбу, також зазначає, що сторони не підтримують сімейно - шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, миритися не бажають, сім`я фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved