Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 7101977 від 24.09.2023 у розмірі 42214,58 грн., судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позову представником позивача зазначено, що 24.09.2023 в електронній формі між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою укладено договір № 7101977 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За умовами вказаного договору кредитодавець шляхом перерахування коштів у безготівковій формі на банківський рахунок відповідачки надав кредит у сумі 8600,00 грн. на строк 360 днів, тобто з 24.09.2023 по 18.09.2024. Відповідачка умови за даним договором не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на день звернення до суду у сумі 42214,58 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 8600,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 13933,48 грн., нарахованих процентів позивачем за 125 календарних днів 19681,10 грн. Зазначає, що 27.05.2024 у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з ТОВ «Авентус Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на підставі договору факторингу № 27/05/24-Ф, внаслідок чого останні отримали право грошової вимоги до відповідачки. Рішенням № 251124/1 від 25.11.2024 змінено найменування з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу було встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву. Даною ухвалою за клопотанням представника позивача також витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо підтвердження факту належності відповідачці платіжної картки та факту зарахування останній грошових коштів (а.с. 186-187). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 10). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження суду та повістки на адресу місця реєстрації та проживання, згідно Відповіді з ЄДДР № 1450726 від 05.06.2025. Поштове відправлення отримала 18.06.2025. Про причини неявки суду не повідомила, правом подання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених вимог не скористалася (а.с. 185, 189, 196). Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд проводить\~заочний розгляд даної справи за відсутності відповідачки, про що постановлена відповідна ухвала. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За правилами частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відтак, справа розглядається за правилами спрощеного провадження на підставі наявних доказів. Судом встановлено, що 24.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 71019777. Умовами договору, а саме: пунктом 1.2. визначено, що на умовах встановлених договором, товариство надає споживачу споживчий кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором, пунктом 1.3 визначено, що сума кредиту складає 8600,00 грн., пунктом 1.4 договору визначено, що кредит надається строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів, детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору, пунктом 1.5.1 визначено стандартну процентну ставку яка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору, знижена процентна ставка 1,095% та застосовується відповідно до певних умов визначених в договору (п. 1.5.2 договору). Пунктом 2.1. договору визначено, що кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Вказаний договір підписано відповідачкою 24.09.2023 електронним підписом одноразовим ідентифікатором С6568 (а.с. 14-24). В додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 7101977 від 24.09.2023 обчислено загальну вартість кредиту для споживача та реальну річну процентну ставку за договором про споживчий кредит. Згідно таблиці усього сума платежів за розрахунковий період складе 70210,40 грн., процентів 61610,40 грн., реальна процентна ставка 45138,26%, загальна вартість кредиту 70210,40 грн. (а.с. 25-26). Також відповідачка підписала 24.09.2023 електронним підписом одноразовим ідентифікатором С6568 паспорт споживчого кредиту, тобто отримала інформацію про споживчий кредит (а.с. 28-31). На виконання умов договору ТОВ «Авентус Україна» через платіжну систему ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» 24.09.2023 здійснило операцію з перерахування коштів в сумі 8600,00 грн. на картковий рахунок [NUMBER] . Інформація щодо належності картки відповідачу підтверджується листом наданим на ухвалу суду про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк», згідно якого банком на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] (а.с. 58-60, 197). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно повєязані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, судом встановлено, що 24.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою укладено кредитний договір № 7101977. Сторонами договору в належній формі погоджено умови позики, зокрема, розмір позики, порядок її надання і повернення, розмір відсотків за користування позикою. Первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання, натомість відповідачка умови договору належним чином не виконала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунків, поданих позивачем, складає 42214,58 грн. (а.с. 34-47). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Судом встановлено, що 27.05.2024 між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» укладений Договір факторингу № 27.05/24-Ф, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити новому кредитору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а кредитор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Рішенням № 251124/1 від 25.11.2024 змінено найменування з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (а.с. 117-118, 122-131). Отже, позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» на підставі вищевказаного договору факторингу, набув права грошової вимоги до відповідача по договору споживчого кредиту, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по договору споживчого кредитування в сумі 42214,58 грн., з яких 8600,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 13933,48 грн. - сума нарахованих процентів первісним кредитором та 19681,10 грн. сума нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 115 календарних днів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збору розмірі 2422,40 гривень. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України,до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України. Відповідно до заявки № 8333 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, Ордеру від 12.05.2025 серія АІ № 1896267, рахунку на оплату № 8333-12/05-2025 від 12.05.2025, акту № 83333 прийому-передачі виконаних робіт згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 встановлено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача становить 10000,00 грн., а тому такі витрати також необхідно стягнути з відповідача (а.с. 27, 33, 48-49, 55-57, 119-121).

Outcome: approved