Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

07.03.2025р. Орган опіки та піклування Савранської селищної ради звернувся до суду в порядку ст.165 СК України в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , з позовною заявою до [PERSON] , треті особи - Служба у справах дітей Савранської селищної ради і КУ «Центр надання соціальних послуг» Савранської селищної ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідачка є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , батько яких [PERSON] помер [INFO] .. У зв`язку з ухиленням відповідачки від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей рішенням Савранського районного суду Одеської області від 20.12.2023р. за позовом Органу опіки та піклування Савранської селищної ради до [PERSON] всіх дітей від неї було відібрано без позбавлення її батьківських прав, а дітей передано Органові опіки та піклування Савранської селищної ради, а також з відповідачки стягнуто аліменти на їх утримання в розмірі 1/2 частки всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття. Згідно наказу Служби у справах дітей Савранської селищної ради від 02.10.2023р. №66 всі діти [PERSON] перебувають у службі на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а рішеннями виконавчого комітету Савранської селищної ради від 08.02.2024р. за номерами 2/29, 2/30, 2/31 та 2/32 дітям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Також, рішенням виконавчого комітету Савранської селищної ради від 09.05.2024р. №5/22 «Про встановлення опіки та призначення опікуна над дітьми, позбавленими батьківського піклування: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] » малолітні діти були влаштовані в сім`ю опікуна [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] . Позивач вказує, що за час перебування дітей в сім`ї опікуна відповідачка жодного разу їх не відвідувала та не телефонувала їм, не цікавилась їхнім життям та здоров`ям, не передавала їм речі або гроші. Зі слів дітей перед новорічними святами мати відвідала їх у навчальному закладі та дала їм солодощі. Відповідачка аліменти на дітей не сплачує, внаслідок чого станом на 01.03.2025р. за нею утворилася заборгованість зі сплати аліментів в сумі 108664грн.. Згідно відомостей, наданих КУ «Центр надання соціальних послуг», [PERSON] , яка проживає в с.Слюсареве, під соціальним супроводом у відділенні соціальної роботи (з сім`ями, дітьми та молоддю) не перебуває, оскільки не має бажання оформляти документи на соціальну послугу, в даний час вона доглядає хвору матір, власне житло в неї відсутнє, також відсутні кошти, необхідні для виховання дітей. З моменту відібрання у відповідачки дітей вона не зверталась до Органу опіки та піклування Савранської селищної ради або до Служби у справах дітей Савранської селищної ради із заявою про повернення дітей в свою сім`ю. Також, відповідачка не зверталася до суду з позовом про повернення дітей. Згідно абзацу 8 п.8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008р. №866, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Враховуючи на зазначене, питання доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки було винесене на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини при селищній раді, засідання якої відбулося 11.02.2025р.. Згідно висновку Органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Савранської селищної ради від 13.02.2025р. за №2/21, [PERSON] протягом року нічого не зробила для того, щоб повернути дітей в сім`ю і будь-яких ознак того, що вона бажає виправитись немає, у зв`язку з чим, враховуючи рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 11.02.2025р. №2.5, та діючи виключно в інтересах малолітніх дітей, виконавчий комітет Савранської селищної ради Одеської області, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , з огляду на що позивач просить суд позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача Бевзюк О.І. , яка також є представником Служби у справах дітей Савранської селищної ради, позов підтримала, просила його задовольнити, вважає за доцільне в інтересах всіх дітей [PERSON] позбавити відповідачку батьківських прав. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, відзив на позовну заяву не надала, не спростувала жодних доводів позивача проти позову, не надала суду жодних доказів того, що за час відібрання у неї дітей і до теперішнього часу вона орендувала або придбала житло, в якому змогла би жити зі своїми дітьми, що вона створила для них належні умови для проживання, виховання та розвитку, також не надала доказів свого працевлаштування та матеріального забезпечення, яке б надало їй змогу виконувати свої обов`язки щодо виховання дітей. Представник КУ «Центр надання соціальних послуг» в судове засідання не з`явився, але суд вважає, що його неявка не є перешкодою для розгляду справи по суті. Суд, заслухавши пояснення представника позивача і відповідачки, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991р. (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.ч.1, 2 ст.27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини встановлені ст.150 СК України, серед яких батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1 цієї статті); батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2 цієї статті); батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3 цієї статті); батьки зобов`язані поважати дитину (ч.4 цієї статті); передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ч.5 цієї статті). Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч.1 ст.180 СК України). Згідно з ч.ч.2, 4 ст.155 цього Кодексу батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» також встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ч.6 цієї статті). Підстави для позбавлення матері, батька батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п.2 цієї частини). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, орган опіки та піклування (ч.1 ст.165 СК України). Частинами 1, 2 ст.3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст.18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У ч.ч.7, 8 ст.7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 29.09.2021р. у справі №459/3411/18. Як зазначено у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено ст.166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Пунктом 1 ст.9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. відповідно 7, 8, 9, 10), батько яких [PERSON] помер [INFO] , про що Савранським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 30.05.2023р. видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Наказом Служби у справах дітей Савранської селищної ради від 02.10.2023р. №66 «Про взяття [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» дітей [PERSON] було взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.21). Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 20.12.2023р. у справі №512/875/23, яке набрало законної сили 22.01.2024р., частково було задоволено позов Органу опіки та піклування Савранської селищної ради до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів, а саме: було відібрано від відповідачки без позбавлення батьківських прав її малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яких було передано Органові опіки та піклування Савранської селищної ради, а також з відповідачки стягнуто аліменти на їх утримання в розмірі 1/2 частки всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с.12-16). Рішеннями виконавчого комітету Савранської селищної ради від 08.02.2024р. за номерами 2/29, 2/30, 2/31 та 2/32 дітям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.17, 18, 19, 20), а рішенням цього ж органу від 09.05.2024р. №5/22 «Про встановлення опіки та призначення опікуна над дітьми, позбавленими батьківського піклування: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] » над дітьми [PERSON] була встановлена опіка та призначено їм опікуна [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , а також визначено місце проживання дітей біля опікуна за фактичним місцем її проживання (а.с.25-26). З листа КУ «Центр надання соціальних послуг» від 10.02.2025р. №01-21/151 на ім`я Служби у справах дітей Савранської селищної ради вбачається, що [PERSON] , яка проживає в с.Слюсареве, під соціальним супроводом у відділенні соціальної роботи (з сім`ями, дітьми та молоддю) не перебуває, так як не мала бажання оформляти документи на соціальну послугу; станом на сьогоднішній день вона доглядає хвору матір; на даний час в неї відсутнє власне житло та кошти, необхідні для виховання дітей; [PERSON] надано консультацію щодо підготовки необхідних документів для звернення до суду (а.с.22). Згідно протоколу бесіди з батьками від 24.01.2025р., проведеною представниками Служби у справах дітей з опікуном дітей [PERSON] за період перебування дітей в її сім`ї мати дітей жодного разу їм не телефонувала та до них не приходила, також не передавала дітям речі або кошти, не цікавилась їхнім життям; перед новорічними святами зі слів дітей мати відвідала їх у навчальному закладі та принесла їм солодощі (а.с.23). Судом встановлено, що з дня відібрання у відповідачки дітей вона не зверталась до Органу опіки та піклування Савранської селищної ради або до Служби у справах дітей Савранської селищної ради із заявою про повернення дітей. Також, з листа Савранського районного суду Одеської області від 27.01.2025р. №01-22/3/2025 на запит начальника Служби у справах дітей Савранської селищної ради вбачається, що [PERSON] не зверталася до суду з позовом про повернення дітей в свою сім`ю (а.с.24). Відповідачка [PERSON] аліменти на дітей за вищевказаним рішенням суду не сплачує, внаслідок чого станом на 01.03.2025р. за нею виникла заборгованість зі сплати аліментів в сумі 108664грн.. Встановлені судом обставини відповідачка жодним чином не спростувала та була необізнаною про прості життєві речі в житті її дітей, що свідчить про байдужість до їхнього життя, а також про те, що з дня відібрання у неї дітей і до цього часу, тобто протягом більш, ніж півтора року, вона не змінила своє ставлення до батьківських обов`язків. Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим Постановою КМУ від 24.09.2008р. №866, у абзаці 8 п.8 передбачено, що якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Савранської селищної ради від 13.02.2025р. за №2/21 (а.с.27), [PERSON] протягом року нічого не зробила для того, щоб повернути дітей в сім`ю і будь-яких ознак того, що вона бажає виправитись немає, у зв`язку з чим, враховуючи рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 11.02.2025р. №2.5, та діючи виключно в інтересах малолітніх дітей, виконавчий комітет Савранської селищної ради Одеської області, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] (а.с.28-29). Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що причини, які перешкоджали належному вихованню дітей відповідачкою, не відпали, вона не довела зміну своєї поведінки щодо дітей та продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків щодо їх утримання і виховання. Її вина полягає у тому, що вона, в порушення вимог ст.ст.150, 180 СК України та ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо утримання, виховання та розвитку дітей, не піклується про них, не спілкується з ними, не проявляє щодо дітей щонайменшої батьківської турботи, не забезпечує їх необхідним медичним доглядом, а тому суд дійшов висновку, що, виходячи з інтересів малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , до відповідачки слід застосувати крайній захід впливу у вигляді позбавлення її батьківських прав стосовно них. Також, згідно з ч.ч.1, 2 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідачки на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 3028грн..

Outcome: approved