Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та на [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 30000,00 грн., на кожну дитину але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду з цим позовом та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2009 року. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01.04.2024 року шлюб між сторонами розірвано. Внаслідок воєнних дій російської федерації на території України у лютому 2024 року позивач разом з дітьми виїхала до Хорватії де фактично проживають по цей час. Старша донька [PERSON] відвідує приватний навчальний заклад American Academy in Zagreb вартість навчання у якому становить 5 700 Євро на рік. Молодша донька [PERSON] навчається у Kajzerica Elementary School, займається індивідуально з репетитором англійської мови та математики і відвідує уроки верхової їзди та плавання. Впродовж 2024 року відповідач брав активну участь в утриманні дітей та регулярно направляв кошти на їх утримання і сплачував орієнтовно по 42 216 грн., щомісячно на кожну дитину, при цьому з січня 2025 року припинив передавати кошти. За твердженням позивача здійснюючи розрахунок суми аліментів вона виходила з витрат які несе на утримання дітей та фінансових можливостей відповідача, який є суб`єктом підприємницької діяльності, придбавав нерухомість та транспортні засоби. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, при цьому стверджував, що витрати які несе [PERSON] на проживання дітей за кордоном, в тому числі оплата приватного навчального закладу, індивідуальні заняття з репетиторами по навчанню, уроки верхової їзди та плавання не є додатковими витратами батьків на утримання дітей, а аліментними зобов`язаннями [PERSON] . Представник відповідача у судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, не відмовлявся від щомісячної сплати [PERSON] аліментів у розмірі по 7 000 грн. на кожну дитину, при цьому зазначав, що утримання дітей є спільним обов`язком обох батьків і не має покладатися лише на батька. Звертав увагу суду, що у зв`язку з воєнним станом та збройною агресією російської федерації проти України його доходи як підприємця значно зменшилися. За таких обставин, вказував, що аліменти мають сплачуватись не у розмірі бажаної для позивача суми із врахуванням додаткових неузгоджених витрат на дітей, а враховуючи реальні фінансові можливості платника та дійсні необхідні потреби дітей. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2000 року, який розірвано за рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01.04.2024 року (а.с. 14). Від вказаного шлюбу сторони мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та на [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 9, 10). Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що у лютому 2024 року позивач разом з дітьми виїхала до Хорватії де фактично проживають по цей час. У відповідності до ст. 181 Сімейного кодексу за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, право на отримання аліментів має той з батьків з яким проживають діти, а тимчасовий переїзд дитини за кордон не припиняє права дитини на утримання та обов`язку батька надавати його дитині, при цьому не надають переваг дитині та не покладають додаткових обов`язків на платника. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За ч. 5 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства. Таким чином, законодавством встановлено гарантований мінімальний та максимальний розмір аліментів на утримання дітей у разі звернення до суду з такими вимогами у безспірному порядку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За твердженням позивача її заробітна плата складає лише 840 Євро в місяць. При цьому, ініціюючи позов про стягнення аліментів на утримання кожного з дітей у розмірі по 30 000 грн. щомісячно, позивач належним чином не обґрунтувала та не надала належних і допустимих доказів на підтвердження дійсної потреби та здійснення особисто щомісячних витрат у такому ж розмірі. Суд звертає увагу, що за ст. 141 СК України обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Крім того, показником для визначення розміру аліментів має бути не лише саме по собі бажання стягувача і розмір раніше отримуваних сум, а перш за все кошти реально необхідні для гармонійного розвитку та повноцінного існування дитини. В своїх поясненнях позивач ототожнює додаткові та бажані витрати на утримання дітей (приватна школа, індивідуальні заняття з репетитором, уроки верхової їзди та плавання) із першочерговими необхідними витратами для їх утримання. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 8000 грн. За загальновідомими даними інформаційної мережі Інтернет, що ґрунтуються на статистичних відомостях Міністерства фінансів України, середньостатистична місячна заробітна плата в Україні за всіма галузями складає 23 460 грн., а по місту Києву станом на липень 2025 року становить 30 000 грн. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, як фізична особа-підприємець і є засновником ТОВ «Полімер-Груп». При цьому, згідно довідки ТОВ «Полімер-Груп» від 28.02.2025 року та відомостей фінансової звітності кредиторська заборгованість підприємства на кінець 2021 року становить 9 680 000 грн., на кінець 2022 року кредиторська заборгованість 9 300 300 грн., на кінець 2023 року кредиторська заборгованість 13 890 300 грн., а на кінець 2024 року 15 898 830 грн. Крім того, згідно податкової декларації про майновий стан і доходи до річного оподатковуваного доходу [PERSON] у 2022 році включено - 116 983 грн., у 2023 році - 109 567 грн., у 2024 році 95 841 грн. Таким чином, враховуючи зазначене та надані в судовому засіданні докази і пояснення, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов частково та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та на [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 10 000,00 грн., на кожну дитину але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду з цим позовом та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На думку суду, такий розмір стягуваних аліментів на утримання дітей, на даний час, значно перевищує встановлений прожитковий мінімум дітей даного віку, співмірний із середньою заробітною платою населеного пункту місця проживання і роботи відповідача, а отже є достатнім та належним для забезпечення рівня життя дітей, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Крім того, ст. 192 СК України не виключає можливості зміни розміру аліментів за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану, а ст. 185 СК України дає право на стягнення обґрунтованих додаткових витрат на дитину. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За правилами ч.2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку матері або батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судовий збір з відповідача підлягає стягненню в порядку ст. 141 ЦПК України в розмірі 1211 грн.20 коп. на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial