Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.09.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики №77784612 в електронній формі, за яким кредитор надав відповідачу грошові кошти. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу, за яким позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором №77784612 від 21.09.2021 року в сумі 36\~059,11 грн., з яких: 14652 грн. сума основного боргу; 21\~407,11 грн. проценти. 04.12.2023 року відповідач частково сплатив заборгованість за договором в сумі 2000 грн, у зв`язку з цим залишок заборгованості становить 34\~059,11 грн, з яких: 14652 грн. сума основного боргу; 19\~407,11 грн. проценти. 04.12.2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №03538-12/2021 в електронній формі, за яким кредитор надав відповідачу грошові кошти. 21.09.2022 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу, за яким позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором №03538-12/2021 від 04.12.2021 року в сумі 22\~725 грн., з яких: 9000 грн. сума основного боргу; 13 725 грн. проценти. 10.01.2024 року відповідач частково сплатив заборгованість за договором в сумі 8000 грн, у зв`язку з цим залишок заборгованості становить 15\~725 грн, з яких: 9000 грн. сума основного боргу; 5725 грн. проценти. Оскільки відповідач повністю не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та процентів, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаними договорами в загальній сумі 48\~784,11 грн. В тексті позову позивач заявив про підтримання позову та розгляд справи за відсутності представника позивача. Позов надійшов до суду 22.05.2025 року. 28.05.2025 року відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлялася шляхом публікації оголошення про виклик на веб-порталі судової влади України. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77784612 від 21.09.2021 року з додатком №1; копію договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року з додатками; витяг з реєстру боржників; розрахунок заборгованості; копію договору про надання фінансового кредиту №03538-12/2021 від 04.12.2021 року з додатками; копію додаткової угоди №3 від 03.01.2022 року; копію договору факторингу №21092022 від 21.09.2022 року з додатками; витяг з реєстру боржників; розрахунок заборгованості), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 21.09.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики №77784612 в електронній формі, за яким кредитор надав відповідачу грошові кошти в загальній сумі 14 652 грн., строком на 30 днів, з умовою сплати процентів в розмірі 1,99% за кожен день, але протягом первісного строку кредитування 0,70%. Загалом відповідно до додатку №1 до договору за 30 днів строку кредитування позичальник мав сплатити проценти в сумі 3061,54 грн. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою була визначена в 2,70% в день, проте не застосовувалась в період карантину. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу, за яким позивач отримав право вимоги до відповідача за договором №77784612 від 21.09.2021 року в сумі 36\~059,11 грн., з яких: 14652 грн. сума основного боргу; 21\~407,11 грн. проценти. 04.12.2023 року відповідач частково сплатив заборгованість за договором в сумі 2000 грн. 04.12.2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №03538-12/2021, за яким кредитор надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 9000 грн., строком на 30 днів до 02.01.2022 року, з умовою сплати процентів в розмірі 1,25% за кожен день (п. 1.3 договору). Відповідно до вказаного у додатку до договору графіку платежів проценти за 30 днів користування кредитом становили 3375 грн. Відповідно до додаткової угоди від 03.01.2022 року сторони погодили відстрочення виконання зобов`язання на 7 днів до 09.01.2022 року та позичальник мав сплатити заборгованість за кредитним договором в сумі 12\~600 грн, з яких: 9000 грн. сума основного боргу; 3600 грн. проценти. Згідно з п. 2.5 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Разом з тим відповідно до п. 4.3 кредитного договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 договору та/або додатку до договору, проценти передбачені п. 1.3 договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. 21.09.2022 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу, за яким позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором №03538-12/2021 від 04.12.2021 року в сумі 22\~725 грн., з яких: 9000 грн. сума основного боргу; 13 725 грн. проценти. 10.01.2024 року відповідач частково сплатив заборгованість за договором в сумі 8000 грн. Відповідно до ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст.ст.1046,\~1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію»\~встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі\~ч.2\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Позивач вказує, що заборгованість відповідача перед ним за договором №77784612 від 21.09.2021 року становить 34\~059,11 грн, з яких: 14652 грн. сума основного боргу; 19\~407,11 грн. проценти (оскільки відповідач сплатив 2000 грн процентів). Заборгованість за договором №03538-12/2021 від 04.12.2021 року становить 15\~725 грн, з яких: 9000 грн. сума основного боргу; 5725 грн. проценти (оскільки відповідач сплатив 8000 грн процентів). На підтвердження вказаної вище заборгованості позивач надав витяги з реєстру боржників, як додатки до відповідних договорів факторингу та розрахунки. Проте вказані витяги та розрахунки власне арифметичних розрахунків заборгованості окремо за тілом кредиту та, в першу чергу, окремо за процентами не містять, а містять лише кінцеві суми тіла кредиту та процентів, тому не можуть бути визнані судом обґрунтованими розрахунками сум, які підлягають до стягнення. Згідно\~зі ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за укладеними кредитними договорами, тому його заборгованість має бути стягнута на користь нового кредитора. За такого,\~підлягає стягненню\~з відповідача\~на користь\~позивача заборгованість\~за тілом\~кредиту по\~вказаним вище\~договорам в\~сумі 14\~652грн та 9000 грн відповідно. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за процентами за вказаними вище договорами, то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.1048\~та ч.1 ст.1049 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. При цьому, як вказано вище, відповідно до вказаного у додатку до договору №77784612 від 21.09.2021 року графіку платежів проценти за 30 днів користування становили 3061,54 грн. Відповідно до договору №03538-12/2021 від 04.12.2021 року та додаткової угоди до нього від 03.01.2022 року за 30 днів первісного строку кредитування та 7 днів відстрочення виконання зобов`язання (до 09.01.2022 року) підлягали нарахуванню проценти в загальній сумі 3600 грн. Припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З цього слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Крім того відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 року №723/304/16-ц провадження №14-360цс19 стягнення процентів за користування грошима за період після визначеного сторонами договору строку повернення позики - дня закінчення строку договору, не ґрунтуються на нормах матеріального права. За такого, після закінчення строку кредитування кредитодавець втрачає право нараховувати проценти, комісію та пеню, а має право на отримання окрім суми боргу двох видів плати: 1) компенсації втрат від інфляції за весь час прострочення, 2) трьох процентів річних від простроченої суми. Отже позивач має право на стягнення з відповідача заборгованості за процентами в межах строків кредитування в сумі 3061,54 грн за договором №77784612 від 21.09.2021 року та в сумі 3600 грн за договором №03538-12/2021 від 04.12.2021 року. Загалом за договором №77784612 від 21.09.2021 року підлягає стягненню заборгованість в сумі 15\~713,54 грн, з яких: 14652 грн. сума основного боргу; 1061,54 грн. проценти (оскільки відповідач сплатив 2000 грн процентів (3061,54 - 2000)). Що ж стосується розміру процентів за договором №03538-12/2021 від 04.12.2021 року, то, як вказано вище, згідно з п. 2.5 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Разом з тим відповідно до п. 4.3 кредитного договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 договору та/або додатку до договору, проценти передбачені п. 1.3 договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Відповідно до\~постанови Великої\~Палати Верховного\~Суду від 05 квітня 2023 року по справі №910/4518/16 для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). При цьому пункт 2.5 знаходиться в розділі 2 договору, який визначає порядок нарахування процентів та сплати заборгованості за договором, натомість відповідні заходи щодо відповідальності сторін визначені в розділі 4 договору і в цьому розділі знаходиться п. 4.3 договору. Натомість очевидним є те, що відповідний публічний договір приєднання підготовлений саме кредитором. З врахуванням описаного вище, спрямованості змісту п. 2.5, 4.3 договору, їх розміщення в тексті договору та принципу contra proferentem суд тлумачить положення п. 2.5 таким чином, що передбачені в ньому проценти є процентами за користування кредитом, а не мірою відповідальності, передбаченою ч.2 ст. 625 ЦК України, а передбачені в п. 4.3 договору є мірою відповідальності, передбаченою ч.2 ст. 625 ЦК України. Разом з тим проценти за п. 4.3 договору могли нараховуватись не більше 90 днів з дня прострочення. Крім того відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином відповідно до п. 4.3 договору проценти за ч.2 ст. 625 ЦК України в розмірі 1,25% в день позивач міг нараховувати лише за 45 днів з 10.01.2022 року по 23.02.2022 року включно і їх розмір становить 5062,50 грн (9000 грн х 1,25% х 45 днів). Подальші нараховані за таким договором передбачені ст. 625 ЦК України нарахування не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Таким чином позивач має право на стягнення з відповідача заборгованості за процентами за договором №03538-12/2021 від 04.12.2021 року в сумі 8662,50 грн (3600 грн + 5062,50 грн). Отже загалом за договором №03538-12/2021 від 04.12.2021 року підлягає стягненню заборгованість в сумі 9662,50 грн, з яких: 9000 грн. сума основного боргу; 662,50 грн. проценти (оскільки відповідач сплатив 8000 грн процентів (8662,50 - 8000)). За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість: -за договором №77784612 від 21.09.2021 року в сумі 15\~713,54 грн, з яких: 14652 грн. сума основного боргу; 1061,54 грн. проценти; -за договором №03538-12/2021 від 04.12.2021 року в сумі 9662,50 грн, з яких: 9000 грн. сума основного боргу; 662,50 грн. проценти. Загалом з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним вище договорами в сумі 25\~376,04 грн. Згідно зі ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які задоволені судом на 52 %, тому з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1574,56 грн. (3028 грн. х 52 %). На підставі викладеного та

Outcome: partial