Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

[PERSON] через представника, адвоката Семашка Дмитра Миколайовича звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку(доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом до закінчення навчання. Також позивач просить стягнути на його користь судові витрати на правничу допомогу у розмірі 9330 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що на цей час разом із матір`ю проживає в Канаді та є сином відповідача. З 18 липня 2024 року зарахований на денну форму навчання у Канадському Манітобському університеті на факультеті джазу, за освітнім ступенем бакалавр. Оскільки позивач навчається на денній формі навчання, не працює, доходів не має, не може самостійно себе утримувати, а відповідач, зі свого боку, є працездатним, має постійний дохід, тож має можливість сплачувати аліменти на утримання позивача на період його навчання до досягнення ним 23 річного віку. Суд ухвалою\~від 21\~лютого 2025\~року прийняв\~позов [PERSON] \~до розгляду\~та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Від представника відповідача [PERSON] 14 березня 2025 року на адресу суду надійшов відзив, у якому просить поновити строк на подання відзиву, оскільки пропустила його з поважних причин, а саме договір про надання правової допомоги між нею та [PERSON] укладений лише 26 лютого 2025 року. Разом з тим, представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що вони є безпідставними та необґрунтованими, оскільки доказом на яких ґрунтується позов, є лише той факт, що позивач зарахований як студент Манітобського університету. Представник відповідача, звертає увагу суду на те, що із заробітної плати відповідача проводяться відрахування у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] 2010 року народження, а також на утриманні відповідача знаходиться неповнолітній син його дружини [PERSON] 2011 року народження, у зв`язку з чим, він не має можливості утримувати повнолітнього сина [PERSON] . Також представник відповідача зазначила, що відповідач хворіє на цукровий діабет ІІ типу, який викликав проблеми із зором, що потребує постійного лікування та на його витрат. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив таке. Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 09 вересня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. Зі змісту свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 09 грудня 2021 року, актовий запис № 163 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , змінив прізвище на [PERSON] . Позивачу [INFO] виповнилося 18 років. Зі змісту листа приймальної комісії відділення бакалаврату Університетського центру студентської профспілки Манітобсього університету від 18 липня 2024 року вбачається, що [PERSON] зарахований до Манітобського університету (Канада) на навчання, на програму бакалавра у галузі джазу, початок навчання осінь 2024 року. Отже, позивач є повнолітнім та навчається в університеті, що позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини третьої статті 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною першою статті 199 Сімейного кодексу України, визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно із статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином, а також мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до\~статті 182\~Сімейного кодексу\~України При\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як підсумок, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позивач, як на підставу своїх вимог посилається на те, що він повнолітній син відповідача продовжує навчатись, відповідач, зі свого боку, працює професором кафедри соціальної комунікації в Київському національному університеті імені Т. Г. Шевченка, інститут Журналістики, має постійний дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання позивача на період навчання. Натомість, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач твердить, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, оскільки з його заробітної плати стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) на утримання сина [PERSON] , 2010 року народження, а також на його утриманні знаходиться неповнолітній син його дружини [PERSON] , [PERSON] , 2011 року народження. Крім того, відповідач хворіє на цукровий діабет ІІ типу середньої тяжкості стадії мед. субкомпенсації та автоімунний тиреоїдит, що потребує постійного відповідного лікування. На фоні цієї хвороби, у нього погіршився зір, а тому він вимушений кожного місяці проходити лікування. Загалом на витрати на придбання ліків та отримання лікування складають близько 15\~000 грн на місяць. Приписами статей 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, визначено,\~що цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із\~частиною першою\~статті 76\~Цивільного процесуального\~кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). Так, з долученої до відзиву Довідки про доходи відповідача від 02 жовтня 2024 року № 623 вбачається, що [PERSON] займає посаду професора у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка на 0,75 ставки. За період з 01.01.24 по 30.09.24 загальна сума доходу за винятком цільової матеріальної допомоги складає 333 952,03 грн. Із заробітної плати здійснюються утримання аліментів. Аліменти стягуються на підставі судового наказу Солом`янського районного суду міста Києва від 02 червня 2020 року на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач стверджує, що хворіє на цукровий діабет ІІ типу, що підтверджуються копією Консультативного висновку спеціаліста від 15 жовтня 2024 року КНП «Макарівська БЛІЛ» МСР. Внаслідок такого захворювання у відповідача погіршився зір, що також вимагає певних витрат для придбання ліків та оплати за лікування, близько 15\~000 грн на місць. На підтвердження цього [PERSON] надав копії фіскальних чеків щодо покупок в аптеках ліків. Також відповідач надав копії рахунків-актів від 05 лютого 2025 року № 6030010 та від 01 березня 2025 року № 6070568 щодо отримання у ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка» послуг на загальну суму 18 378 грн. Зі змісту Довідки про зареєстрованих від 11 жовтня 2024 року № 173, виданою Макарівською селищною радою встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї (зареєстрованих) належать: [PERSON] , [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька дружини), [PERSON] (син дружини). Водночас, такі обставини свідчать, що відповідач є працездатним, має постійний дохід та не може бути підтвердженням відсутності у нього можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд вважає, що при визначенні розміру аліментів, необхідно взяти до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, перебування на його утриманні інших осіб, а також те, що утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 9330 грн. Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин другої, третьої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з цим, частиною третьою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частиною четвертою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на надання правової (правничої) допомоги позивач надав Довіреність від 04 квітня 2024 року, якою позивач уповноважив, зокрема, адвоката Семашка Д.М. бути його представником в усіх судах; ордер на надання правової допомоги адвокатом Семашко Д.Ю. від 05 листопада 2024 року; Акт виконаних робіт та надання правової допомоги адвоката б/н від 05 листопада 2024 року; Акт надання послуг від 11 вересня 2024 року № 457 (щодо послуг перекладу); Рахунок на оплату від 05 вересня 2024 року № 479; Квитанцію до прибуткового касового ордера від 04 квітня 2024 року № 174 у розмірі 5500 грн; попередній (орієнтовний) розрахунок. Ураховуючи викладене, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у розмірі 9330 грн. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн, оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір». Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial