Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

У квітні 2025 року в електронному вигляді з використанням системи ЄСІТС підсистеми «Електронний суд» представник товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») Кузьменко М.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 28.04.2023-100000260 від 28.04.2023 року у розмірі 10\~427,92 грн, а також просить стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 2\~422,40 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача вказує, що 28.04.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 28.04.2023-100000260. Відповідно до його умов ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 6 000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 28.04.2023 року, строком на 42 днів з процентною ставкою - фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1,2% за 1 один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 900 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 10\~427,92 грн, в тому числі: 6 000 грн заборгованості за тілом кредиту; 3\~527,92 грн по процентам; 900 грн комісія. Враховуючи викладене, позивач ТОВ «Споживчий центр» просив стягнути на його користь з [PERSON] зазначену суму заборгованості за кредитом і судові витрати у справі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07.04.2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.04.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір\~№ 28.04.2023-100000260. Відповідно до його умов ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 6 000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 28.04.2023 року, строком на 42 днів фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1,2% за 1 один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 900 грн. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало [PERSON] кредитні кошти. Обов`язки, передбачені договором № 28.04.2023-100000260 від 28.04.2023 року [PERSON] не виконує, на вимоги банку не реагує, тому утворилась заборгованість в розмірі 10\~427,92 грн, в тому числі: 6 000 грн заборгованості за тілом кредиту; 3\~527,92 грн по процентам; 900 грн комісія. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Як передбачено ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, норми якої в силу ч.2 ст.1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, а у разі прострочення виконання зобов`язання сплатити пеню, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. У разі прострочення повернення відповідної частини кредиту (якщо договором передбачено повернення кредиту частинами) позичальник зобов`язаний на вимогу кредитодавця повернути кредит у цілому та сплатити нараховані проценти та комісію. Дослідивши матеріали справи вбачається, що 28.04.2023 року ТОВ «Споживчий центр» і [PERSON] уклали кредитний договір, на виконання якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 6 000 грн, строком на 42 днів, а той зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та комісію. [PERSON] прострочив виконання зобов`язання за кредитним договором. Крім того, отримання відповідачем коштів у розмірі 6\~000 грн від позивача, підтверджується, витребуваною ухвалою суду від 28.04.2025 року у АТ КБ «ПриватБанк», випискою по рахунку за договором № б/н за період 28.04.2023 року. За таких обставин суд доходить обґрунтованого висновку, що [PERSON] не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 28.04.2023-100000260 від 28.04.2023 року в сумі 10\~427,92 грн. У зв`язку із задоволенням позову, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2 422,40 грн (який сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»).

Outcome: approved