Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач - ТОВ "ФК «Фінтраст Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 163\~660,00 грн, понесених судових витрат по сплаті судового збору 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу 10\~000 грн. В обгрунтування позову зазначив наступне. Так, 11.10.2023 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" було укладено електронний договір №4047170 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, сума кредиту складала 24 500,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Строк кредиту складає 360 днів: з 11.10.2023 по 05.10.2024. Періодичність платежів зі сплати кожні 30 днів. Зарахування кредитних коштів на платіжну карту Відповідача відбулося через систему iPay.ua на підставі укладеного Договору про переказ коштів №ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ "УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ". Позивач за умовами договору свої зобов`язання виконав, в повному обсязі, шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до п.1.4.1 Договору процентна ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного п п.1.3 цього Договору. 24.05.2024 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" укладено договір факторингу №24.05/2024, за яким ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" відступив права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна". Так, до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4047170 у розмірі 134 260,00 грн, яка складається з: сума кредиту 24\~500,00 грн та суми процентів за користування кредиту 109 760,00 грн. За період з 27.05.2024 року по 25.07.2024 року в межах строку договору позивачем були нараховані відсотки за 60 календарних днів в сумі 29 400, 00 грн., виходячи з розміру тіла кредиту 24 500,00 грн. та розміру відсотків 2,00%. Станом на дату звернення до суду, а саме на 17.12.2024 заборгованість відповідача по кредитному договору не сплачена і складається із: тіла кредиту 24 500,00 грн., нарахованих процентів 109 760,00 грн., нарахованих відсотків за 60 календарних днів 29 400,00 грн., що в сумі складає 163 660,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на його користь та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. і на правову допомогу у розмірі 10\~000, 00 грн. 06.02.2025 заочним рішенням Богуславського районного суду з відповідача на користь позивачу стягнуто заборгованість за кредитним договором 163\~660,00 грн., судові витрати по сплаті судового збору 2\~422,40 грн та витрати на правничу допомогу 3\~000,00 грн. 25.04.2025 ухвалою суду вказане заочне рішення скасовано та у справі призначено судове засідання, про що повідомлені сторони у справі. 12.05.2025 до суду надійшов відзив представника відповідача на відзив, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає в повному обсязі та просить відмовити у задоволенні. Свою позицію обгрунтував наступним. Нарахування відсотків в розмірі більше 50% тіла кредиту відповідач вважає незаконним та таким, що порушує вимоги чинного законодавства, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, згідно з витягом з реєстру боржників додатку №1 до договору факторингу № 24/05/24 від 24.05.2024 вбачається, що за кредитним договором № 4047170, боржником за яким є [PERSON] заборгованість становить 134\~260,00 грн з яких: 24\~500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 109\~760,00 грн заборгованість за відсотками. Таким чином, на підставі договору факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги в розмірі 134\~260,00 грн, а не 163\~660,00 грн, як зазначено представником позивача у позовній заяві. Таким чином відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача відсотків в сумі 29\~400,00 грн. Матеріали справи не містять доказів, які підтверджують перерахування коштів відповідачу. Також в матеріалах справи відсутній договір між ТОВ «УПР» з ТОВ «Лінеура Україна». Матеріали справи не містять підтвердження, що відповідачу належить картка [NUMBER] , на яку були перераховані кредитні кошти. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем у позові, тому є неналежними доказами існування боргу. Позивачем не доведено факт видачі відповідачу кредитних коштів у заявленому розмірі, а також користування ними, тому відсутні підстави для їх стягнення. 15.05.2025 до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив, в якій представник зазначив наступне. На підтвердження укладання договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора, який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомилася та погодилася з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір. Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку № [NUMBER] . Сума заборгованості за договором розрахована у відповідності до розрахунку заборгованості від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Як первісний кредитор, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» здійснив розрахунок відповідно до умов договору. За даними поденного розрахунку заборгованості за Договором № 4047170 від 11.10.2023 року у період з 11.10.2023 року по 24.05.2024 року включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 109\~760,00 грн. У зазначений період відповідачем не здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, спрямованих на оплату тіла кредиту та процентів за користування грошовими коштами. Відповідно до умов п. 1.3 Договору № 4047170, строк дії строк кредиту 360 днів: з 11.10.2023 року по 05.10.2024 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 року №24/05/2024, строк дії Договору № 4047170 від 11.10.2023 року не закінчився. В межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» у період з 24.05.2024 року по 22.07.2024 року (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 29400 грн. ( 24500 грн * 2% = 490 грн*60 календарних дні = 29400 грн.) Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Крім того представник позивача зазначив, що кредитний договір чи будь-яке його положення чи пункт, включаючи ціну договору, не визнано відповідно до чинного законодавства недійсними. Відповідачу у даному випадку нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору. З цих підстав просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 10.07.2025 до суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача, в яких зазначено наступне. На переконання відповідача до позивача за договом факторингу перейшо право вимоги в розмірі 134\~260,00 грн, а не 163\~660,00 грн. Право вимоги зі сплати відсотків у розмірі 29\~400,00 за договором факторингу до позивача не перейшло, тому відсутні підстави для їх стягнення не користь позивача. Матеріали справи не містять належним чином підписаного витягу з реєстру боржників та позивачем не надано доказів на підвтердження оплати за договором факторингу, у зв`язку із чим відсутні підстави вважати, що до позивача перейшло належним чином право вимоги. Просить відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача витрати за надання правової допомоги. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. (п.5 позовних вимог). В судове засідання відповідач та її представник не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, приходить до наступного висновку. 11.10.2023 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] було укладено Договір №40047170 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п. 1.2, 1.3 Договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 24 500,00 грн., строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. У п.1.4 Договору сторони погодили, що тип процентної ставки фіксована, за користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. Відповідно до п. 2.1 Договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Договір №40047170 про надання коштів на умовах споживчого кредиту підписано відповідачем [PERSON] 11.10.2023 електронним підписом X457. 11.10.2023 [PERSON] підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором Додаток №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №40047170 від 11.10.2023, яким погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Також, 11.10.2023 [PERSON] електронним підписом X457 підписала паспорт споживчого кредиту до договору про споживчий кредит, з якого вбачається, що сума кредиту 24500,00 грн., строк кредитування 360 днів, реальна річна процентна ставка 32 646,25%, процентна ставка з урахуванням зниженої процентної ставки 10 071,00%. Відповідно до довідки №3083-3105 від 31.05.2024, наданої ТОВ «Універсальні платіжні рішення», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 11.10.2023 о 10:18:21 на суму 24 500,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 295171812, призначення платежу: Зарахування 24500 грн на карту [NUMBER] . Згідно наданої на ухвалу суду про витребування доказів інформації АТ «Ощадбанк», банківська карта [NUMBER] зареєстрована на ім`я [PERSON] . Крім того, відповідно до платіжної інструкції № 14016346011 від 13.10.2023 на банківську карту [NUMBER] зареєстровану на ім`я [PERSON] надійшли грошові кошти в сумі 24\~500,00 грн з датою валютування 12.10.2023 через систему IPAY. 24.05.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" був укладений договір факторингу №24/05/2024, відповідно до умов п.1.1 якого ТОВ «Фінтраст Україна» (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" (Клієнт) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2 та надходження Ціни Продажу у повному обсязі, відповідно до п. 3.3 цього Договору, на рахунок Клієнта, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників та повна сума Ціни Продажу, що надійшла на рахунок Клієнта, - підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості. Як вбачається з копії платіжної інструкції № 412 від 30.05.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на рахунок ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" за договором факторингу №24/05/2024 від 24.05.2024 було частково сплачено загальну суму 243 000,00 грн. Відповідно до копії Реєстру Боржників за договором Факторингу №24/05/2024 від 24.05.2024, ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" набуло права грошової вимоги до боржників, зокрема щодо [PERSON] , за кредитним договором №40047170 від 11.10.2023, у загальному розмірі 134260,00 гривень, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу склала 24\~500,00 грн., сума заборгованості за відсотками 109 760,00 грн. Як вбачається із долученого до матеріалів справи повідомлення від 27.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» усіх боржників ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором №40047170 від 11.10.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, станом на 24.05.2024 загальна сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" становить 134\~260, 00 грн., з яких: 24 500,00 грн. - тіло кредиту, 109\~760,00 грн. - проценти за користування кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за Договором №40047170 від 11.10.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за 60 календарних днів (24.05.2024 22.07.2024) сума нарахованих процентів за стандартною процентною ставкою [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» становить 29 400,00 грн. Вказана сума відсотків розрахована в межах строку дії кредитного договору. В ході судового розгляду встановлено, що рішенням № 251124/1 Єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024, вирішено змінити найменування товариства на: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування", договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало свої обов`язки за електронним договором про надання споживчого кредиту № 4047170 від 11.10.2023 та надало відповідачу кредит в сумі 24 500,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано. ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача, на підставі до Договору факторингу № 24/05/24, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання не виконав, позивач має підстави для захисту свого права в суді. До ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4047170 від 11.10.2023 у розмірі 134 260,00 грн., з яких сума заборгованості з тіла кредиту 24 500,00 грн, заборгованість за відсотками 109 760,00 грн. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Крім того, позивачем було нараховано відсотки за 60 календарних днів (24.05.2024-22.07.2024) в межах строку договору, які складають 29 400,00 грн. Отже, з огляду на встановлені судом обставини, позивач правомірно набув право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 4047170 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.10.2023. Нарахування процентів за користування кредитними коштами виданими в рамках кредитного договору, здійснювалось в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позичальник [PERSON] належним чином виконувала кредитні зобов`язання як щодо первісного кредитора, так і стосовно нового кредитора. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позичальник взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки не повернула, у зв`язку із чим вимоги щодо стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 163660 грн. 00 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що розрахунок заборгованості не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем у позові, тому є неналежними доказами існування боргу, оскільки сукупністю досліджених доказів, наявних в матеріалах справи, підтверджено факт укладання із відповідачем кредитного договору, який нею підписаний електронним підписом, факт отримання нею кредитних коштів. Доказів щодо сплати кредитних коштів відповідачем не надано. \~ \~ \~ \~Щодо доводів сторони відповідача про відсутність належного підтвердження факту переходу до позивача права вимоги за договором факторингу, суд зазначає, що згідно листа від 27.05.2024 ТОВ «Лінеура Україна» повідомило боржників про перехід права вимоги шляхом розміщення відповідної інформації у їх особистих кабінетах. Згідно п.4.1 договору факторингу, клієнт зобов`язався надати документацію по боржниках, зазначених у Реєстрі боржників протягом 30 календарних днів з моменту підписання Акту прийому-передачі реєстру боржників, але у будь-якому разі не раніше дня сплати фактором ціни продажу заборгованості. \~ \~ \~ \~Таким чином, за наявності у позивача документації по боржнику [PERSON] відсутні підстави вважати, що позивач не набув права вимоги за кредитним договором із [PERSON] . \~ \~ \~ \~Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем [PERSON] не надано доказів перерахування заборгованості, також, і первісному кредитору. \~ \~ \~ \~Таким чином, доводи сторони відповідача не спростовують висновок суду про обгрунтованість позовних вимог та стягнення заборгованості в повному обсязі. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, на підтвердження яких позивачем були надані: договір про надання професійної правової допомоги від 10.12.2024, Акт №6152 від 13.12.2024 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, рахунок на оплату №6152-13/12-2024 від 13.12.2024, суд зазначає наступне. За змістом статті 134 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:\~1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);\~2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);\~3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;\~4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням зазначених складових співмірності, суд враховує, що по справі було скасовано заочне рішення, в подальшому було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, та представником позивача подавались до суду заяви по суті справи. Суд приходить до висновку, що заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу є співмірною зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на обгрунтування правової позиції у справі, яка врахована судом, та вважає, що заявлена до стягення сума витрат на правничу допомогу в розмрі 10\~000,00 грн підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді, сплаченого судового збору в сумі 2 422, 40 грн.

Outcome: approved