Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "СВЕА\~ФІНАНС" звернулося до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 24.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕН СГРУП» (Первісний кредитор) [PERSON] (Позичальник) укладено Договір про надання фінансового кредиту №31866-04/2024 шляхом обміну електронними повідомленнями. Після заповнення відповідачкоюм відповідної електронної заявки на отримання споживчого кредиту первісним кредитором направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір про надання фінансового кредиту №31866-04/2024. В процесі заповнення заявки відповідачку ідентифіковано із використанням системи BankID НБУ. 24.04.2024 позичальник після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір натиснула кнопку з умовами договору (оферти) згоден та направила первісному кредитору одноразовий ідентифікатор тим самим прийняла пропозицію щодо укладання Договору про надання фінансового кредиту №31866-04/2024 на умовах визначених в ньому. Відповідно до Розділу І Договору про надання фінансового кредиту ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 5 600,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 120 днів, базова процентна ставка 1,5 % в день. Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] . Однак відповідачка виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати ї сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи їх взагалі, що спричинило виникнення заборгованості. Останній платіж відповідачем здійснено 21.06.2024 в сумі 1 000,00 грн. 29.08.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02.-26/24 відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до Додатку І (реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-26/24 від 29.08.2024 заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги складає 25 880,00 грн. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №31866-04/2024 від 24.04.2024 становить: заборгованість по тілу кредиту 5 600,00 грн., заборгованість по відсотках 9 080,00 грн., неустойка 11 200,00 грн., а всього: 25 880,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2025 року позовну заяву Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"СВЕА\~ФІНАНС" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. З метою\~належного повідомлення\~відповідачці [PERSON] \~було направлено\~рекомендованим повідомленням\~за зареєстрованим\~місцем проживання\~копію ухвали\~про відкриття\~спрощеного позовного\~провадження та\~судові повістки\~про виклик\~до суду,\~які були\~отримані відповідачкою (а.с.96, 98). Відповідачка своїм правом на подання відзиву на позов не скористалася. \~ \~ \~ \~Представник позивача ТОВ "СВЕА\~ФІНАНС" в судове засідання не з`явився, в позовній заяві прохали проводити розгляд справи у відсутність їх представника та не заперечують проти ухвалення заочного рішення (а.с.4-10). \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи в суді (а.с.96, 98), причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутність, будь-яких інших клопотань до суду не надіслала. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 02 липня 2025 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що 24.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №31866-04/2024, згідно з умовами якого товариство надало відповідачці грошові кошти в розмірі 5 600,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (а.с.14-21). Згідно з п. 1.2 договору кредит надається на 120 днів. Дата надання кредиту 24.04.2024. Наданий кредит відповідачка зобов`язана погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 21.08.2024. Відповідно до п. 1.4 та п. 1.4.1 Договору, за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 договору. Згідно із п.1.5 договору детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього Договору. Пунктом 1.6 договору визначено, що кредит надається відповідачу в безготівковій формі у національній валюті на рахунок відповідачки, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168-74хх-хххх-6634 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Договір про фінансовий кредит укладено з відповідачкою у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором W0427. Додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту №31866-04/2024 від 24.04.2024 містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, з якої вбачається, що кредит надається на строк 120 днів, сума кредиту 5 600,00 грн., проценти за користування кредитом 10 080,00 грн., загальна вартість кредиту 15 680,00 грн. (а.с.22-23). З паспорта споживчого кредиту вбачається, що [PERSON] , підписавши його електронним підписом, підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с.24-27). ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за кредитним договором виконало шляхом перерахування грошових коштів у сумі 5 600,00 грн. на картку позичальника. Згідно з довідкою ТОВ "Універсальні платіжні рішення" від 18.03.2025 №3426_250318181721, 24.04.2024 21:00:00 успішно перераховано кошти на суму 5 600,00 грн. на платіжну картку клієнта ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» маска картки [NUMBER] (а.с.41). З розрахунку заборгованості за кредитним договором №31866-04/2024 від 24.04.2024 вбачається, що заборгованість [PERSON] складає: 25 880,00 грн., з них: заборгованість по тілу кредиту - 5 600,00 грн., заборгованість по відсотках - 9 080,00 грн., заборгованість за неустойкою - 11 200,00 грн. (а.с.37-41). 29.08.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 01.02.-26/24, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором (а.с. 43-58). Згідно платіжної інструкції №9731 від 30 серпня 2024 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» сплатило на користь ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» кошти згідно договору факторингу №01.02.-26/24 від 29 серпня 2024 року (а.с.59). За даним Договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» відступлено права вимоги за заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за договором №31866-04/2024 від 24.04.2024. Відповідно до Додатку І (реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-26/24 від 29.08.2024, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги складає 25 880,00 грн. (а.с.60-61). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронну комерцію", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронну комерцію", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України "Про електронну комерцію". Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України Про електронну комерцію). Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20. Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС\~ГРУП» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №31866-04/2024, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5 600,00 грн. на строк 120 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Для підписання вказаного договору відповідачкою було використано електронний підпис з одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. За умовами кредитного договору відповідачка зобов`язалася прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Судом встановлено, що в порушення умов укладеного кредитного договору, відповідачка не надавала своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №31866-04/2024 відповідно до договору факторингу №01.02-26/24 від 29.08.2024, а тому з дати відступлення прав вимоги, а саме з 29.08.2024 ТОВ "СВЕА ФІНАНС" стало кредитором за вказаним кредитним договором. З розрахунків заборгованості за кредитним договором, наданих позивачем вбачається, що [PERSON] має заборгованість у розмірі 25 880,00 грн., яка складається з: заборгованість по тілу кредиту 5 600,00 грн., заборгованість по відсотках 9 080,00 грн., неустойка 11 200,00 грн. Відповідачка [PERSON] не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за кредитним договором або відсутність заборгованості. Доказів того, що відповідачка виконала свій обов`язок позичальника первісному кредитору, відповідачкою суду також не надано. Отже, відповідачкою було порушено умови кредитного договору, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту і не виконано обов`язків позичальника, в зв`язку з чим, позивач має право вимагати стягнення наданого відповідачці кредиту, відсотків та інших нарахувань відповідно до умов договору. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №31866-04/2024 від 24.04.2024 у розмірі 25 880,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 08.04.2025 року про сплату судового збору загальною сумою 2 422,40 грн. (а.с.11). Враховуючи те, що позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених судових витрат в повному розмірі, яка становить 2 422,40 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved