Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

В провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебувала цивільна справа № 570/976/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Наталія Методіївна про визнання права власності на спадкове майно. 02.07.2025 року у справі було ухвалене рішення про задоволення позову. 07.07.2025 року в інтересах позивачки до суду звернулася адвокат Шевченко Н.П. із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в суді першої інстанції у розмірі 15000 грн. Реалізуючи своє право на отримання професійної правничої допомоги, 25 лютого 2025 року між адвокатом Шевченко Наталією Павлівною та [PERSON] було укладено договір про надання правничої допомоги. На виконання взятих на себе зобов`язань адвокатом було забезпечено правовий супровід вказаної справи при розгляді її Рівненським районним судом Рівненської області. Понесені позивачкою витрати на правову допомогу підтверджуються копіями акту прийому-передачі послуг за договором про надання правничої (правової) допомоги від 25.02.2025 року з описом робіт, виконаних адвокатом Шевченко Н.П. по справі № 570/976/25 у суді першої інстанції (Рівненський районний суд Рівненської області), додаткової угоди до договору про надання правничої (правової) допомоги від 25.02.2025 р. Зважаючи на наведене заявниця просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати на правову допомогу в розмірі 15 000 грн. 09.07.2025 року відповідач [PERSON] через Електронний суд подав заяву щодо винесення додаткового рішення. Зазначає, що відповідач вважає недоцільним та неправомірним відповідати запереченням на заяву сторони позивача, так як намагання здійснення оцінювання заявлених вимог сторони позивача вказуватиме на те, що відповідач погоджується із самим рішенням суду та з усім процесом здійснення провадження у справі, у тому числі злочинним введенням стороною позивача суду в обман, що стало підґрунтям для прийняття судом неправосудного рішення в інтересах позивача, а саме особи, яка перебуваючи на посаді прокурора упродовж безперервних більше 4-х років, цинічно, зухвало та безкарно з подачею, сприянням групи інших осіб вчиняла десятки кримінальні злочини проти життя, здоров`я та майнових прав, законних інтересів відповідача та членів його родинної сім`ї. Однак, відповідач, складаючи та подаючи до суду таку заяву, насамперед, ставить за мету повідомити суд про факти продовження стороною позивача цинічно та із злочинною зухвалістю, з почуттям безкарності вводити суд в обман та використовувати, залучати суд через його законодавчі важелі впливу у продовжені вчинені кримінальних злочинів. Відповідач вважає, що зазначені заявлені вимоги позивача є не що інше, як подальше продовження стороною позивача (саме стороною, зокрема, - позивачем і адвокатом) у складі групи осіб та за попередньою змовою, кримінальних злочинів з явними ознаками застосування важелів судового впливу з метою: - вчинення фінансового терору, змушуючи відповідача відмовитися від подальшого здійснення своїх конституційних прав на захист у судах та правоохоронних органах з тим, щоб довести безпосередню причетність позивача та групи інших осіб, у тому числі адвоката позивача, у вчинені умисного, цілеспрямованого та свідомого вбивства спадкодавців членів родинної сім`ї відповідача, - створення для сторони позивача і групи інших осіб сприятливих умов уникнення від цивільного та кримінального переслідування/відповідальності, так як кожне рішення, прийняте судами, у тому числі рішення про стягнення із відповідача грошових компенсацій, позивачем успішно використовується у інших цивільних справах, як таке безперешкодно сталося в рамках провадження у справі № 570/976/25. - незаконного збагачення шляхом застосування важелів кримінального середовища, зокрема, - через умисне вбивство спадкодавців, вчинення крадіжок грошових коштів у особливо крупних розмірах, офіційних та особистих документів потерпілих, насильства, замахи на умисне вбивство [PERSON] , інсценування і ініціювання кримінального переслідування відповідача та членів його родинної сім`ї, подаючи до правоохоронних органів заяви про кримінальні правопорушення, ніби, вчинені позивачем та членами його родинної сім`ї. Доказами продовження стороною позивача злочинних дій з застосуванням результату попередньо вчинених кримінальних злочинів, особливо умисного вбивства спадкодавців, через позовне звернення до суду доводиться наступним: 1. Поданням до суду неправдиві відомості, які стосуються предмету позову. 2. Введення суд в обман, створюючи сприятливі умови для: a) упередженого ставлення суду під час здійснення провадження в інтересах позивача; b) прийняття судом неправосудного рішення на користь позивача; c) недопущення здійснення судом правосуддя у порядку належного дотримання засад (принципів) судочинства під час провадження у зазначеній справі. Долучення стороною позивача у справі рішення попередніх судів, зокрема: Ужгородського МР, Рахівського районного, Апеляційного у Закарпатській області та Вознесенського МР і апеляційного у Миколаївській області. Усі попередні рішення суду є не лише не правосудними, але і містять у собі явні ознаки кримінальних злочинів, так як під час здійснення проваджень у справах стороною позивача вчинялися дії, які містять у собі явні ознаки фабрикування, підроблення та використання доказів, у тому числі із залученням свідків, які надавали брехливі свідчення під присягою. При цьому суду явно потикали стороні позивача, спонукали та сприяли, у тому числі винесенням неправосудних (злочинних) рішень у подальшому продовженню вчинення кримінальних злочинів через застосування важелі судового впливу. Відповідач об`єктивно та реально усвідомлює роль судів у сприянні і спонукані стороні позивача у приховуванні кримінальних злочинів, в ухиленні від кримінальної і цивільної відповідальності. Також, відповідач усвідомлює наявність вищого рівня корупції в Україні, зокрема, в ланках, як правоохоронної діяльності, так і в діяльності органів судової гілки влади. Отож, відповідач після вчинення позивачем умисного, цинічного вбивства членів його родинної сім`ї, а також вчинення неодноразового замаху на умисне вбивство біологічного батька відповідача [PERSON] , після вчинення десятка інших кримінальних злочинів, особливо, та зокрема, - насильство, пограбування, крадіжки, шахрайство, зловживання службовим становищем тощо, беззаперечно впевнений у тому, що усі дії позивача та групи інших осіб, спрямовані на заволодіння майном членів родинної сім`ї відповідача з застосуванням важелі кримінального середовища, зокрема, та, у тому числі умисне вбивство членів родинної сім`ї, вчинялися наперед запланованими, організованими. Відповідачу у який раз варто звернути увагу суд на те, що позивач, як до, так і під час і після вчинення кримінальних злочинів та до сьогодні здійснювала та продовжує здійснювати державні службові права/обов`язки та посадові повноваження прокурора, а саме особа, яка за своїми обов`язками та повноваженнями зобов`язана контролювати законність у діяльності правоохоронних органів, сама є організатором та виконавцем кримінальних злочинів. Відповідач усвідомлює і те, що Закарпатська область є однією із корумпованою в сфері правоохоронної і судової гілки влади в України, до якої беззаперечно належить позивач, як один із ключових ланків вчинення кримінальних злочинів, застосовуючи державні повноваження, службові права прокурора. Отож, в рамках правоохоронної і судової діяльності існує основне принципове правило: «Один за всіх і всі за одного». До тих пір поки буде діяти в сфері правоохоронної і судової діяльності в Україні засади (принципи) кримінального середовища до тих пір громадяни України не спроможні будуть фактично використовувати своє конституційне право на захист у суді. Так, на сьогодні судочинство та правоохоронна діяльність в України є не що інше, як імітування Закону, а не виконання. Одним із ярких прикладів правдивості і законності ствердження відповідача є подання стороною позивача до суду заяву датою від 07.07.2025 р. про ухвалення додаткового рішення у справі № 570/976/25, за якою сторона позивача вимагає від суду ухвалити додаткове рішення про стягнення від відповідача на користь позивача грошові кошти на суму 15 000 гривень за витрати на професійну правничу допомогу з додатками. Варто зауважити на тому, що сторона позивача обрала форму фінансового терору над відповідачем та членами його родинної сім`ї з 2023 року та до сьогодні успішно використовує. Так, сторона позивача у тексті абз.2 стор.3 заяви стверджує про те, що нею у позові викладено орієнтовану суму судових затрат, яку позивач очікує у зв`язку із розглядом справи у суді 1-ї інстанції, в розмірі який становить 15 968,96 гривень. Варто суду звернути увагу на те, що стороною позивача, як у тексті позову, так і тексті заяви не зазначено порядок участі, як позивача, так і адвоката позивача у судових засіданнях, зокрема: a) особиста присутність сторони позивача у судових засіданнях; b) присутність сторони позивача у судовому засіданні через відеоконференцію; c) змішана форма участі у судовому засіданні. При цьому сторона позивача не надала фактичні, реальні документальні чи інші розрахунки, яким продемонстровано фактичні затрати сторони позивача у суді. У подальшому більшість тексту заяви присвячується правовими нормами та без жодних посилань на документальні чи іншого роду належні докази, які мали вказувати на фактичну затрату позивачем грошових коштів під час провадження у справі. Як вбачається із тексті додатків до заяви датою від 07.07.2025 р. сторони позивача до суду, жоден із додатків, а саме: a) Договір на правничу (правову) допомогу датою від 25.02.2025 р.; b) Додаткова угода датою від 05.07.2025 р. до Договору на правничу (правову) допомогу датою від 25.02.2025 р.; c) Акт датою від 05.07.2025 р. прийому-передачі послуг; d) Ордер надання правничої допомоги не містять у собі жодних ознак обліку руху документів, у тому числі - реєстрації вхідних та вихідних документів, що вказує на підтасування доказів для задоволення чергових злочинних потреб позивача. При цьому, відповідач звертає увагу суду на те, що діяльність приватного адвоката не здійснюється за особисто обраними адвокатом правилами, а має здійснюватися, виключно, за правилами, які визначено Законом в межах дії приватного адвоката, як особи, яка здійснює державні службові права/обов`язки та посадові повноваження адвоката. Отож, ведення усієї документації приватним нотаріусом має здійснюватися, виключно, у порядку, зазначеному: - Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - Положенням «Про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів», затвердженого рішенням № 36 Ради адвокатів України від 17.12.2012 р. із змінами і доповненнями, внесеними рішенням № 79 від 16.02.2013 р. Ради адвокатів України. За зазначеним положенням вимагається ведення обліку руху ордерів. Проте, у тексті самого ордеру, поданого стороною позивача відсутні жодні докази облікової реєстрації тощо - Інструкція з діловодства у регіональних органах адвокатського самоврядування, затвердженого Наказом № 32/1/3-13 від 20.06.2013 р. заступника Голови Національної асоціації адвокатів України, Ради адвокатів України В.А.Гвоздія (Реєстраційний індекс документів) тощо. Вимоги щодо ведення обліку документів приватного адвоката регламентується нормами законів, якими визначено порядок організації діяльності адвоката та оподаткування адвокатської діяльності. Відповідач звертається до суду з вимогою взяти до відому викладені у такій заяві обставини при прийняті рішення за результатом розгляду заяви сторони позивача. Адже, суддя приймає рішення не лише, виключно, посилаючись на норми Закону, але і за особистим внутрішнім переконанням судді, яке пов`язане з правосвідомістю судді, як форма суспільної свідомості, що поєднує систему поглядів, ідей, уявлень, теорій, а також почуттів, емоцій і переживань, зокрема, - забезпечується пересіканням засад (принципів) судочинства, так і моральними аспектами особистості судді. Отож, з урахуванням наявності факту вчинення правоохоронними структурами та органами правосуддя спільно із позивачем упродовж останніх 5-ти років насильства з застосуванням важелів правоохоронної та судової діяльності, як безпосередньо над відповідачем, так і над членами його родинної сім`ї, відповідач по факту перестав вирити у наявність на території України Закону та у спроможність правоохоронної і судової систем діяти в межах Закону. Отож, подальша доля відповідача та членів його родинної сім`ї належатиме від рішення суду. Враховуючи викладене у тексті такої заяви, відповідач просить відмовити [PERSON] у задоволені заявлених вимог; та розгляд заяви здійснити за відсутністю відповідача [PERSON] у судовому засіданні. Позивачка на розгляд справи не з`явилася. Представник позивачки на розгляд справи не з`явилася. Згідно поданої заяви просить заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує та просить її задоволити. Розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення просить провести без участі позивачки та її представника. Відповідач на розгляд справи не з`явився. Згідно поданої заяви просить заяву про ухвалення додаткового рішення розглядати без його участі. Третя особа в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Від сторони не надходило заяв про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін, які не з`явилися. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів. При цьому права сторін не будуть порушені. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, у провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебувала цивільна справа №570/976/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Наталія Методіївна про визнання права власності на спадкове майно. 02.07.2025 Рівненським районним судом Рівненської області ухвалено рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Наталія Методіївна про визнання права власності на спадкове майно задоволено повністю. Визнано за [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) право власності на спадкове майно після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , який є таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері, [PERSON] , померлої [INFO] , але не оформив її, а саме: 1/6 (одну шосту) частку у земельній ділянці площею 0,10 га, кадастровий номер: 5624683300:07:027:0055, яка знаходиться на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, цільове призначення: для ведення садівництва, яка належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №235160, виданого управлінням Держкомзему у Рівненському районі Рівненської області 16.04.2004 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 968 грн. 96 коп. судових витрат (сплата судового збору). За положеннями\~п. 3\~ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Питання щодо розподілу судових витрат в частині за надання професійної правничої допомоги не вирішувалося. До закінчення судових дебатів представником позивачки заявлялося клопотання про стягнення з відповідача судових витрат за надання професійної правничої допомоги. 07.07.2025 року до суду звернулася адвокат Шевченко Н.П. із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в суді першої інстанції, в розмірі 15 000 грн. При вирішенні питання про стягнення судових витрат суд зважає на положення 141 ЦПК України. Зокрема, ч. 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вже зазначалося, заява у порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України була подана до суду представником позивачки 07.07.2025 року, тобто позивачка (її представник) дотрималися порядку подачі заяви про ухвалення додаткового рішення суду щодо розподілу судових витрат. Як вбачається з матеріалів справи, представником позивачки на підтвердження факту понесення витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в суді, одночасно із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі було подано копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 25 лютого 2025 року, копію ордеру на надання правничої допомоги, копію додаткової угоди від 05.07.2025 року до договору про надання правничої (правової) допомоги від 25.02.2025 року, копію акту прийому-передачі послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги від 25.02.2025 року з описом робіт, виконаних адвокатом Шевченко Н.П. по справі № 570/976/25 від 05.07.2025 року. Витрати, що були понесені позивачкою у розмірі 15 000 грн., є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання таких послуг, та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відповідно до висновків об`єднаної палати Верховного суду, викладеної у Постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, викладеної у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 року у справі № 910/7586/19: " Однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного кодексу). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору". Таким чином, [PERSON] реалізувала свої права на відшкодування витрат на адвокатські послуги, які вона змушена була нести у суді у зв`язку з недобросовісною поведінкою відповідача по відношенню до позивачки. При ухваленні додаткового рішення суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19: 3.42 При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до укладеної угоди з клієнтом, адвокат виконує обов`язки з представництва інтересів клієнта в суді, а також бере на себе відповідальність здійснювати таке представництво у комплексі, а не за взяту кожну окрему правничу дію, наприклад тільки написати процесуальний документ або суто виступити у судовому засіданні. Саме вчинення комплексу правничих дій забезпечить належну реалізацію прав та обов`язків клієнта для представництва його інтересів. 3.46 Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта. 3.47 Отже, участь у судовому засіданні являє собою формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотньому напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. 3.48 Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно, вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. 3.49 З огляду на що колегія суддів вважає, що такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. 3.50 З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами". При ухваленні додаткового рішення суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 25 травня 2021 року та висновки Великої Палати Верховного Суду, що викладені у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц: 28. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. 36. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомого адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зменшення суми\~судових витрат\~на професійну\~правничу допомогу,\~що підлягають\~розподілу між\~сторонами,\~можливе виключно\~на підставі\~клопотання іншої\~сторони із\~обґрунтуванням недотримання\~вимог щодо\~співмірності витрат\~із складністю\~справи,\~обсягом і\~часом виконання\~робіт. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Суд,

Outcome: approved