Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

[PERSON] 17 квітня 2025 року пред`явила до [PERSON] позов про стягнення аліментів на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 5000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позову посилалася на те, що 04 лютого 2012 року вона із відповідачем зареєструвала шлюб, під час перебування у якому у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають із нею та перебувають на повному її утриманні та вихованні. Із відповідачем разом вона не проживає півтора року, на початку війни він виїхав за кордон. Спочатку він ще телефонував та цікавився сім`єю, дітьми, однак зараз він зовсім ними не переймається та не надсилає коштів для їх утримання, у зв`язку із чим вона змушена звернутися із даним позовом до суду. Враховуючи, що вона проживає із дітьми у будинку батьків, ніде не працює, утримувати дітей матеріально та виховувати їх їй допомагають батьки. З відповідачем у шлюбі позивачка прожила 12 років, за цей час він зловживав алкогольними напоями, грав у автомати, ніде не працював. Дітей позивачка забезпечувала сама. На даний час відповідач про дітей не турбується та перебуває далеко від сім`ї. Потреби дітей та витрати на них збільшуються з кожним роком і самостійно вона дітей утримувати не має можливості. Відповідач молодий за віком, здоровий, інших дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому вона вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 5 000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25\~квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 29 травня 2025 року, яке було відкладено на 08 липня 2025 року. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Кохман М.В. подала заяву про розгляд справи за їх із позивачкою відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведеного\~суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності\~всіх учасників\~справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Із копій паспортів, свідоцтв про народження та довідки виданої Глибокопотіцьким старостинським округом Солотвинської селищної ради № 244 від 25.03.25 відомо, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають із позивачкою та перебувають на повному її утриманні (а. с. 3, 4, 7,8, 11). Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 цього Кодексу, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дітей той із них, хто проживає окремо від дітей, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обов`язку утримувати дітей, відтак є підстави присудити кошти на їх утримання (аліменти) у твердій грошовій сумі, ураховуючи вимогу позивачки. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить - 2563 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 3 196 грн. При призначенні розміру аліментів судом враховано те, що відповідач є\~ особою працездатного віку, відтак має можливість працевлаштуватися, отримувати дохід та виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дітей, доказів, які б свідчили про незадовільний стан його здоров"я, а також докази про зміну сімейного стану та наявність на його утриманні інших осіб в матеріалах справи відсутні. У той час вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі по 5 000 грн., щомісячно є завищеними та нею не доведено можливість їх сплати відповідачем саме у такому розмірі. Урахувавши наведені\~обставини,\~суд дійшов\~висновку про\~присудження аліментів на дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] по 3 200 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1) ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 цього Кодексу, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи те, що позивачка на підставі п. 3) ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів і її позов задоволено, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial