Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав, просив про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення\~ у справі можливо\~ постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія договору купівлі-продажу від 15.06.2014р.; копія розписки від 15.06.2014р.; копія технічного паспорту на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] ; копія договору купівлі-продажу від 01.04.2005р.; копія витягу від 19.04.2005р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно; копія акту звірки №3858630-в від 07.05.2025р.; копія довідки про фінансовий стан споживача; копія звіту від 07.05.2025р. про проведення незалежної оцінки вартості 1/2 частки нерухомості; Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.2005р. позивачці належить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , інша 1/2 частка вищевказаної нерухомості рахується належною відповідачу [PERSON] (також на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.2005р.). У 2014р. позивачка домовилась із [PERSON] про купівлю продаж належної йому частки вищевказаного будинку, про що 15.06.2014р. сторони уклали письмовий договір купівлі-продажу, того ж дня у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] прийняв від [PERSON] грошові кошти в сумі 80 тис. грн. на рахунок оплати за продану частку нерухомості. Після досягнення домовленості із відповідачем щодо відчуження відповідної частини нерухомості позивачка стала мешкати у всьому житловому будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованому по [ADDRESS] , доглядати за ним в цілому, оскільки відповідач виїхав з будинку, особисто ним не користувався, з того часу перейшов мешкати за іншою адресою. З червня 2014р. позивачка зайняла для мешкання весь будинок та фактично володіє ним, використовує цю нерухомість за належністю, користується присадибною земельною ділянкою за цільовим призначенням, обробляє її, сплачує земельний податок та комунальні платежі. Таким чином, з 2014р. позивачка постійно мешкає у спірному житловому будинку, володіє та розпоряджається ним в цілому. Позивачка фактично, відкрито володіє нерухомістю (всім будинком), стежить за належним технічним станом будинку, сплачує за його утримання комунальні послуги, зробила ремонт. У зв`язку із вищевикладеними обставинами [PERSON] вважає, що має право на вищевказану частку житлового будинку, оскільки вона з 2014 р. володіє та безперервно користується і нею також, слідкує за технічним станом всього будинку, несе витрати у зв`язку із його утриманням, зберігає у себе всю документацію на житло, як власник нерухомості, сплачує земельний податок та за комунальні платежі, отже з підстав ст. 344 ЦК України набула право власності на відповідну частку житлового будинку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Як було встановлено судом, відповідач є зареєстрованим власником частки житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] . Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно із\~ч.\~4\~ст.\~344\~ЦК України\~право власності\~за набувальною\~давністю на\~нерухоме майно,\~транспортні засоби,\~цінні папери\~набувається за\~рішенням суду. За ч. 1, 3 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Як виходить з доводів позивачки, з 2014р. по теперішній час вона безперервно, відкрито володіє часткою житлового будинку, сплачує всі належні платежі, як власник нерухомості, розпоряджається ним в цілому, проводить ремонти та ін. За весь час володіння позивачкою будинком відповідач не пред`являв до позивачки жодних вимог про витребування нерухомості, документів на неї, не брав участі в утриманні частки нерухомості та не ніс витрат по сплаті належних платежів. На момент розгляду справи в суді відповідач не заперечував щодо фактів, вказаних у позові, визнав позовні вимоги в повному обсязі. Таким чином, суд встановив, що володіння позивачкою часткою житлового будинку є добросовісним, правомірним, відкритим (позивачка, вважаючи себе власником всього житла, сплачує комунальні платежі за утримання будинку, земельний податок, розпоряджається житлом та ін.) та безперервним. Таким чином, суд вважає, що частка житлового будинку цілком з законних підстав перейшла у володіння та користування [PERSON] , внаслідок чого остання набула право власності на неї за набувальною давністю. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на майно за набувальною давністю.

Outcome: approved