Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

13.02.2025 року представник заявниці [PERSON] , адвокат Дорош С.П. звернувся до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою, зазначивши заінтересовану особу: військову частину [NUMBER] , у якій просив суд встановити факт, [PERSON] повнолітньої дитиною, яка проживає разом з батьком [PERSON] , у квартирі [ADDRESS] . В обґрунтування заяви представник заявниці [PERSON] , адвокат Дорош С.П. зазначив, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Відповідно до сповіщення сім`ї № К-11932 від 16.09.2024 слідує, що батько [PERSON] - старший солдат, який проходив військову службу за мобілізацією в Військовій частини [NUMBER] будучи вірним військовій присязі Українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність, під час виконання бойового завдання поблизу села Вишнівка Кореневського району Курської області 04.09.2024 року внаслідок безпосередніх зіткнень з ворогом під час бою, зник безвісти. По факту зникнення безвісти командуванням військової частини [NUMBER] було проведено службове розслідування. 16.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024221180001378, були внесені відомості за заявою [PERSON] про зникнення батька, з правовою кваліфікацією ч.1 ст. 115 КК України. На даний час вказане кримінальне провадження перебуває в ЧЧ ВП №1 ХРУП№2 ГУНП в Харківській області, місце знаходження не встановлене. У вересні 2024 року, заявниця [PERSON] звернулася через [INFO] з заявою до командування військової частини [NUMBER] про здійснення належних їй за законом виплат. Однак командування військової частини повідомило, що виплати є можливим лише за умови встановлення факту сумісного проживання батька та повнолітньої дитини. Копії вище вказаного листа було безпідставно відмовлено. Враховуючи обставини, при яких зник [PERSON] , у заявниці згідно п. 3 розділу ХХХ Наказу МО від 07.06.2018 року №260 Грошове забезпечення військовослужбовцям, захоплених в полон або заручниками( крім військово службовців, здалися в полон добровільно), а також інтернованим в нейтральних державах або безвісно відсутнім, виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військово службовець відповідно до «Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військово службовців. В силу вимог ст. 14 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду 13.02.2025 року визначено головуючого по цій справі суддю Сіденко С. І. Ухвалою суду від 19.02.2025 року було прийнято та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 19.03.2025 року, суд за власної ініціативи залучає до участі у справі заінтересовану особу Міністерство оборони України. Заявник [PERSON] та її представник - адвокат Дорош С.П. в судовому засідання заяву підтримували в повному обсязі та просили її задовольнити. Представник Військової частини [NUMBER] - в судове засідання не з`явився про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причину суду нез`явлення не повідомлено. Заінтересована особа - Міністерство оборони України, надали до суду письмові пояснення, в судовому засіданні просив ухвалити рішення на розсуд суду, з урахуванням всіх наданих доказів. У судовому засіданні, 23.06.2025, в якості свідків були допитані: [PERSON] та [PERSON] . Свідки дали однакові свідчення, а саме, що [PERSON] знали його оскільки він мешкав в їхньому будинку, до початку війни, в квартирі проживає мати та заявниця періодично, оскільки працює в м. Харкові. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та інші докази, суд дійшов таких висновків. [PERSON] є дочкою зниклого безвісти військовослужбовця - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 04.03.2023 року. Відповідно до документів долучених до заяви (свідоцтво про народження та свідоцтв про смерть), рідними батьками зниклого безвісти [PERSON] є: батько - [PERSON] , який помер [INFO] та мати - [PERSON] , яка померла [INFO] . 16.09.2024 року [PERSON] отримала сповіщення про безвісти зниклого старшого солдата,в/ч [NUMBER] під час виконання бойового завдання поблизу села Вишнівка Кореневського району Курської області. Згідно із Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що [PERSON] звернулася з письмовою заявою до ЧЧ ВП №1 ХРУП№2 ГУНП в Харківській області про те, що її батько [PERSON] зник безвісти під час виконання бойового завдання 04.09.2024 поблизу поблизу села Вишнівка Кореневського району Курської області. Дата реєстрації 16.09.2024, номер кримінального провадження:12024221180001378. До того ж в суді свідки [PERSON] та [PERSON] дали однакові свідчення, а саме, що знали сім`ю [PERSON] , знали його оскільки він мешкав в їхньому будинку, до початку війни, в квартирі проживає мати та заявниця періодично, оскільки працює в м. Харкові. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Частинами першою та другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Такі висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 11 вересня 2024 року в справі № 335/4669/23 (провадження № 61-8050св24), від 17 червня 2024 року в справі № 753/21178/21 (провадження № 61-15630св23). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. А саме: якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав фізичних осіб. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша третя статті 89 ЦПК України). Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює встановлення факту проживання повнолітньою дочкою разом з зниклим безвісти батьком. У якості доказу як на підставі заявлених вимог, сторона заявника посилається на надану до суду копію акту затвердженого Товариством з обмежено відповідальність «Житлосервіс КР» від 17.09.2024 року та показів свідків, які зазначили про періодичність проживання [PERSON] .Акт про спільне проживання та реєстрація за однією адресою не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі №712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі №490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18), від 17.04.2019 у справі № 456/1258/17, від 02.04.2020 у справі № 357/13948/16-а, від 12.11.2020 27.05.2025 7 822/630/17. Метою звернення до суду [PERSON] є необхідність отримання нею виплат грошового забезпечення на підставі Положення п .7 Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження порядку виплат грошового забезпечення сім`ям військово службовців. Захоплених в полон або заручниками , а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх». Оскільки на підставі пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» заявник звільнений від сплати судового збору, він компенсується за рахунок держави.

Outcome: dismissed