Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Стрезев А.І., звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Солонець Т.М., приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Крецул В.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та про стягнення судових витрат. Позов мотивовано тим, що в 21.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. відкрито виконавче провадження ВП № 68253926 від 21.01.2022 за виконавчим написом, який вчинено 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 27608, про стягнення з нього як з боржника невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» якому відступлено право вимоги за кредитним договором № 05062-08/2020 від 27.08.2020, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвеструм» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 21.05.2021 року по 30.11.2021 року включно. Сума заборгованості становить 17000 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату в розмірі 50 грн. 23.02.2023 зазначене виконавче провадження прийняв до провадження приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Крецул В.А. та постановою від 23.07.2024 року наклав арешт на грошові кошти позивача. Позивач [PERSON] вважає, що він не є боржником відповідача, жодних договорів із зазначеною юридичною особою не укладав, повідомлень чи листів від останнього не отримував, а тому заборгованість не може вважатися безспірною. Крім того, нотаріус не перевірив наявність спору щодо заборгованості та вчинив виконавчий напис без доказів направлення та отримання письмової вимоги про виконання основного зобов`язання і надання підтверджуючих документів та попередження про вчинення виконавчого напису. Окрім вказаного, нотаріусом було порушено вимоги чинного законодавства, адже виконавчий напис вчиняється на нотаріально посвідчених договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, проте належних доказів нотаріального посвідчення кредитного договору матеріали справи не містять. Вказані обставини свідчать про неналежне з`ясування нотаріусом усіх обставин, зокрема, що підтверджують безспірність заборгованості. Тому просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені витрати на сплату судового збору в сумі 1211 гривень 20 коп., 35 гривень комісії банку за сплату судового збору та витрати на професійну правову допомогу в сумі 7000 гривень. Ухвалою суду від 08.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем до суду надано відзив, у якому проти позову заперечив. Вважає, що позивач має фінансові зобов`язання перед відповідачем, якому відступлено право вимоги за кредитним договором № 05062-08/2020 від 27.08.2020, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвеструм» та [PERSON] . На думку відповідача, ним було виконано вимоги, передбачені п.2 Постанови КМУ № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу Київського нотаріального округу Солонець Т.М. вичерпний перелік для вчинення виконавчого напису, а саме: оригінал кредитного договору № 05062-08/2020 від 27.08.2020, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвеструм» та [PERSON] та розрахунок заборгованості за кредитним договором, відтак оскаржуваний виконавчий напис скасуванню не підлягає. Також заперечує проти позовної вимоги в частині стягнення 7000 гривень витрат на правову допомогу, вважає такий розмір неспівмірним зі складністю цієї справи та недоведеним, оскільки до справи не долучено доказів в підтвердження оплати правової допомоги. Долучено до матеріалів справи копію договору факторингу між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», копію кредитного договору № 05062-08/2020 від 27.08.2020. Відповідно до протоколу проведення повторного автоматизованого розподілу справи внаслідок відсторонення судді Боярського О.О. від здійснення правосуддя справа прийнята до провадження суддею Топаловою А.Л. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Крецул В.А. в судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення судового засідання не надали. Треті особи правом на подання пояснень не скористались. Відповідно до ч.2 ст. 223 ЦПК України,\~суд відкладає\~розгляд справи\~в судовому\~засіданні в\~межах встановленого\~цим Кодексом\~строку з\~таких підстав: 1)\~неявка в\~судове засідання\~учасника справи,\~щодо якого\~відсутні відомості\~про вручення\~йому повідомлення\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. В свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо її, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати усі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що відповідач та треті особи неодноразово не з`являлися в судове засідання, суд вважає, що наявних у справі матеріалів\~достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для вирішення спору по суті. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні відповідача, а\~неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, з врахуванням тривалості провадження, з метою забезпечення розумних строків розгляду у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідача та третьої особи є можливим, а законні підстави для відкладення розгляду справи відсутні. У зв`язку з відсутністю учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку частини другої статті 247\~ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. 22.12.2021 року вчинено виконавчий напис, який зареєстровано у реєстрі за № 27608 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ідентифікаційний код 35625014, місцезнаходження: 07400, м. Бровари, вул. Лісова, 2 поверх 4, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Інвеструм» ЄДРПОУ 42201361, на підставі Договору факторингу № 21052021 від 21.05.2021 відступлено право вимоги за Кредитним договором № 05062-08/2020 від 27.08.2020, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвеструм» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 21.05.2021 року по 30.11.2021 року включно. Сума заборгованості становить 17000 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату в розмірі 50 грн., що становить загальну суму 17050 гривень. Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. відкрито виконавче провадження ВП № 68253926 від 21.01.2022 по примусовому виконанню виконавчого напису №27608 від 22.12.2021 по стягненню з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». 23.02.2023 року зазначене виконавче провадження до свого провадження прийняв приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Крецул В.А. В ході розгляду даної справи встановлено, що позивач і відповідач дійсно мають спір стосовно розміру заборгованості позивача перед відповідачем і неналежного виконання боржником взятих на себе зобов`язань. Натомість, у даній справі до предмету доказування відноситься не розмір заборгованості (окрім встановлення безспірності заборгованості) або обставини отримання кредитних коштів боржником, а законність здійснення виконавчого напису нотаріусом, тобто чи були підстави для його вчинення та чи була дотримана процедура визначена законом під час його вчинення. Відповідно до вимог ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною 2\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості у позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно з вимогами\~ст. 50 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5\~та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595. Згідно із\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений\~постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172, передбачає стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Згідно з цим Переліком для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою № 662 Перелік документів було доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», яким передбачалося, що для одержання виконавчого напису на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються оригінал кредитного договору; та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду в справі № 826/20084/14. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 відхилила доводи відповідача щодо зупинення ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду (01 листопада 2017 року), оскільки зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови не впливає на набрання вказаною постановою законної сили та її дію в частині визнання незаконною та нечинною постанови № 662. Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим та укладений після 22 лютого 2017 року, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Враховуючи те, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що вчиняючи 22.12.2021 року виконавчий напис № 27608, приватний нотаріус Солонець Т.М. неправомірно керувалась пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 27608 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~та Переліку документів. Відповідно до положень ст.ст.\~12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4\~ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2\~ст.78 ЦПК України). Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). З урахуванням наведеного, оскільки встановлено недотримання приватним нотаріусом під час вчинення спірних виконавчих написів вимог статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~та Переліку документів, а також встановлено наявність підстав, які свідчать, що борг не є безспірним, позов підлягає до задоволення. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається сторона позивача, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки судом встановлено порушення прав та інтересів позивача. Відповідно до положень ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення заявлених позовних вимог, понесені позивачем судові витрати, що складаються із судового збору за подання позовної заяви у розмірі ? 1211,20 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Витрати по сплаті комісії банку у розмірі 35,00 грн. слід залишити за позивачем, оскільки в розумінні\~статті 133 ЦПК України\~вони не відносяться ні до судових витрат, ні до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки позивачем подано заяву про те, що докази судових витрат на професійну правничу допомогу буде надано протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення у справі, вимога щодо стягнення витрат на правову допомогу судом не розглядалась. На підставі викладеного і

Outcome: partial