Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

В травні 2025 року позивач [PERSON] звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони в зареєстрованому шлюбі перебувають з 27 березня 2020 року. Позивач вказує, що шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2021 року, вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, сторони мають трьох спільних дітей, двоє з яких народились у зареєстрованому шлюбі, спору про місце проживання дітей між сторонами немає. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, проти примирення позивач заперечує. Враховуючи вищенаведене, просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, в поданій до суду позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в\~призначене підготовче\~засідання не\~з`явився повторно,про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 27 березня 2020 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 27 березня 2020 року, про що складено відповідний актовий запис за №12, місце державної реєстрації: Підволочиський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено на [PERSON] (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно Підволочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, сторони у даній справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області 03 листопада 2020 року, сторони у даній справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 01 вересня 2021 року, сторони у даній справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Діти проживають разом з матір`ю, зо підтверджується відповідними витягами з реєстру територіальної громади (а.с. 4, 9, 11, 13) та актом обстеження житлово-побутових умов від 28 квітня 2025 року (а.с. 14). Відповідно до ч.1\~ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом\~ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4\~ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Пунктом 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~передбачено, що проголошена\~Конституцією України\~(254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами не склались, вони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинено. Позивач підтримала заявлені позовні вимоги, відповідач проти заявленого позову про розірвання шлюбу у встановленому законом порядку не заперечив. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Позовні вимоги про поділ майна подружжя чи визначення місця проживання дітей у даній справі сторони не заявляли. З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за звернення до суду, що підтверджується копією відповідного посвідчення (а.с. 6). Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст.24,\~56,\~110,\~112,\~113 СК України,

Outcome: approved