Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] в особі представника адвоката Букач Т.І. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, у розмірі 39455,00 грн, а також просить стягнути витрати, пов?язані із проведенням експертизи у розмірі 14994,14 грн., та судові витрат зі сплати судового збору та на правничу допомогу. В обгрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] . 12.08.2024 сталося залиття квартири позивача, про що складено відповідний акт від 20.08.2024, відповідно до якого причиною залиття став дефект на змішувачі в ванній кімнаті у вищерозташованій квартирі [ADDRESS] , власником якої є відповідач. Згідно із висновком будівельно технічної експертизи №7672/12369 від 24.12.2024 розмір матеріальної шкоди завданої власнику квартири [ADDRESS] внаслідок залиття мешканцями квартири [ADDRESS] становить 39455 грн. Витрати позивача за проведення експертизи склали 14994,14 грн. У зв`язку з чим позивач звертається до суду із позовом про стягнення суми матеріальної шкоди, витрат за проведення експертизи та судових витрат. Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання за правилами спрощеного позовного провадження. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. 19 травня 2025 року клопотання представника позивача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції задоволено. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки до судового засідання суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копією договору купівлі- продажу зазначеної квартири від 30.04.2021. Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.09.2024 року квартира [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] та копією договору купівлі-продажу від 10.03.2020. Зі змісту ч. 1 ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності з вимогами пункту 2.3.6 наказу № 76 від 17.05.2005 року Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства «Правила утримання житлових будинків та при будинкових територій» причина залиття з зазначенням пошкоджених та таких, що вимагають ремонту або заміни конструктивних елементів, а також обсягів необхідних ремонтно-будівельних робіт з усунення дефектів, що виникли, встановлюється в «Акті про залиття» за формою додатку №4. Згідно додатку № 4 до зазначених Правил у акті, зокрема, зазначається, що трапилось, причини та наслідки залиття, акт складається комісією у складі головного інженера виконавця послуг - голови комісії, майстра технічної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету. 20.08.2024 комісією проведено обстеження квартири [ADDRESS] , про що складено акт. Причиною залиття вказано: дефект на змішувачі в ванній кімнаті у розташованій вище квартирі [ADDRESS] . Відповідно до висновку експертів №7672/12369 за результатами проведення будівельно- технічного дослідження від 24.12.2024, складеного ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» розмірі матеріальної шкоди завданої власнику квартири [ADDRESS] , внаслідок залиття мешканцями квартири [ADDRESS] становить 39455,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, судом встановлено, що позивачка довела належними та допустимими доказами факт залиття квартири внаслідок неправомірних дій відповідача, розмір завданих збитків. Відповідач не спростувала своєї вини у залитті квартири позивача. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Факт залиття квартири, власницею якої є позивач, підтверджується актом про залиття від 20.08.2024 року. Причиною затоплення квартири названо дефект на змішувачі у ванній кімнаті у квартирі відповідача. Наявність внаслідок затоплення квартири збитків та розмір таких збитків підтверджується висновком експертів за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 24.12.2024 року № 7672/12369, складеним судовими експертами ННЦ «Інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» на замовлення представника позивача. Висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (частина перша статті 102 ЦПК України). Відповідно до частин шостої, сьомої статті 102 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Згідно з частиною першою статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Оцінюючи висновок експертів № 7672/12369, судом встановлено, що висновок підготовлено на замовлення представника позивача для подання до суду, дослідження проведено судових експертів, які обізнані про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, дослідження містить обґрунтовані відповіді на поставлені питання, поряд із дослідженням письмових матеріалів проведено огляд об`єктів дослідження із зазначенням дати обстеження та отриманих результатів з фотофіксацією. Таким чином, суд вважає, що позивачка довела факт завдання шкоди, протиправність дій відповідачки, причинний зв`язок між ними, розмір завданої шкоди. Відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири, не заявляв та не надав інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачці майнової шкоди. За загальними правилами деліктних зобов`язань, закріплених ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З аналізу наведеного видно, що відсутність своєї вини відповідно до вимог ч. 2 ст.1166 ЦК України має доводити саме заподіювач шкоди. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з пунктом 9 вищезазначеної Постанови відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, налагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Отже, суд приходить до висновку про те, що шкода була заподіяна позивачу саме в результаті залиття квартири та саме з вини відповідача - власника квартири [ADDRESS] . За цих обставин позов про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири у розмірі 39455,00 грн. підлягає до задоволення. Щодо розподілу судових витрат. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу та проведення експертизи, суд зазначає таке. Відповідно до приписів ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 та неодноразово наголошено у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18. Отже, сторона у справі має право на компенсацію таких витрат, якщо нею буде доведено, що розмір таких витрат обґрунтовано. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. При цьому, за результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. На підтвердження того, що позивачка скористалася професійною правничою допомогою, надано договір про надання правничої допомоги №03/09/2024 від 12.09.2024; додаток №1 до договору від 12.09.2024; рахунок №01/2025 від 15.01.2025. З огляду на наведене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи та відсутність заперечень відповідача щодо розміру заявлених позивачем судових витрат, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 8500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 6-9 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Встановлено, що позивачкою сплачено за проведення експертизи на замовлення 14994,14 грн, відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на підготовку експертного висновку на замовлення позивачки, тому суд вважає, що підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки витрати на підготовку експертного висновку у розмірі 14994,14 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1211,20 грн. та витрати пов?язаних з отриманням інформаційної довідки у розмірі 45,00 грн.

Outcome: approved