Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить заборонити [PERSON] , [INFO] , перебувати в місці проживання [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Заборонити [PERSON] , [INFO] , наближатись на відстань менше 0,5 км. до місця проживання [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Заборонити [PERSON] , [INFO] , адреса перебування: [ADDRESS] , особисто або через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватись із нею. Заборонити [PERSON] , [INFO] , адреса перебування: [ADDRESS] , вести листування, телефонні переговори із [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмеження встановити на строк 6 (шість) місяців. При цьому посилається на те, що її син чинить домашнє насильство щодо неї. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 24.06.2025 року заяву залишено без руху. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 04.07.2025 року відкрито провадження у справі. В судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала свою заяву про видачу обмежувального припису та просила її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, що не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] . Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.07.2013 року. Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 19.02.2021 року у справі №295/9133/20, що набрав законної сили 23.03.2021 року, визнано [PERSON] винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 261-1 КК України та призначено йому покарання у виді двох років шести місяців обмеження волі. При цьому, судом встановлено, що [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство по відношенню до своєї матері [PERSON] , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та продовжує вчиняти протиправні дії відносно матері. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22.06.2021 року у справі №295/4249/21, яке набрало законної сили 30.07.2021 року, виселено [PERSON] , [INFO] з житлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно постанови державного виконавця Богунського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 18.08.2021 року, закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №295/4249/21, виданого 09.08.2021 року Богунським районним судом м. Житомира про виселення [PERSON] , [INFO] з житлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з його повним фактичним виконанням. При цьому, боржник був попереджений про притягнення до кримінальної відповідальності в разі проникнення до кв. [ADDRESS] , претензій до працівників державної виконавчої служби не має, всі свої особисті речі [PERSON] забрав із собою. 16.06.2025 року відносно [PERSON] , [INFO] , складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №511555 строком на 5 діб у зв`язку зі скоєнням ним психологічного домашнього насильства відносно матері [PERSON] [INFO] близько 10 год. Також, 22.06.2025 року відносно [PERSON] , [INFO] , складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №511556 строком на 10 діб у зв`язку зі скоєнням ним психологічного домашнього насильства відносно матері [PERSON] 22.06.2025 року близько 18 год. 50 хв. Таким чином, з матеріалів справи вбачається вчинення [PERSON] відносно матері [PERSON] домашнього насильства психологічного характеру. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до пунктів 3, 6, 7, 8 частини 1, статті 1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що заявник, як жертва домашнього насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису строком на шість місяців. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved