Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просило стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) 56584,67 грн заборгованості за договорами №\~42793-04/2024 від 25 квітня 2024 року та №\~02606-05/2024 від 02 травня 2024 року, а також 3028,00 грн витрат зі сплати судового збору. В обґрунтування позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вказувало, що 25 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (далі ТОВ «Аванс Кредит») та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту № 42793-04/2024. Окрім цього, 02 травня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту № 02606-05/2024. Позивач зазначає, що підписанням вищевказаних договорів відповідач підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Аванс Кредит», які розміщені на веб-сайті товариства. 19 вересня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №\~19092024, за умовами якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги, зокрема, за договорами №\~42793-04/2024 від 25 квітня 2024 року та №\~02606-05/2024 від 02 травня 2024 року. Сума заборгованості за договором №\~42793-04/2024 від 25 квітня 2024 року становить 26084,67 грн, з яких 9760,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 13908,00 грн заборгованість за нарахованими процентами, 2416,67 грн заборгованість за штрафними санкціями. Сума заборгованості за договором №\~02606-05/2024 від 02 травня 2024 року становить 30500,00 грн, з яких 10000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 18000,00 грн заборгованість за нарахованими процентами, 2500,00 грн заборгованість за штрафними санкціями. Загальна сума заборгованості становить 56584,67 грн. Ухвалою від 17 квітня 2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився; у позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі його представника, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою\~статті 280\~ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~може ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~за одночасного\~існування таких\~умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, убачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У рішеннях ЄСПЛ, зокрема звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України від 03 вересня 2015 року №\~675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №\~675-VIII) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За правилом частини восьмої статті 11 Закону №\~675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За правилами частини дванадцятої статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону №\~675-VIII, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі з використанням КЕП, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Суд установив, що 25 квітня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту №\~42793-04/2024 в електронній формі, за умовами якого остання отримала кредит на суму 10000,00 грн з метою задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника строком на 120 днів із 25 квітня 2024 року, терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 22 серпня 2024 року. Денна процентна ставка становить 1,50 відсотків та застосовується у межах строку кредитування (а.\~с. 5-7). 02 травня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту №\~02606-05/2024 в електронній формі, за умовами якого остання отримала кредит на суму 10000,00 грн з метою задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника строком на 120 днів із 02 травня 2024 року, терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 29 серпня 2024 року. Денна процентна ставка становить 1,50 відсотків та застосовується у межах строку кредитування (а.\~с. 14-16). На підтвердження заборгованості за кредитним договором позивач надав розрахунки заборгованості за договорами про надання фінансового кредиту №\~42793-04/2024 від 25 квітня 2024 року та №\~02606-05/2024 від 02 травня 2024 року(а.\~с. 11-12, 25-26). 19 вересня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №\~19092024, за умовами якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги, зокрема, за договорами №\~42793-04/2024 від 25 квітня 2024 року та №\~02606-05/2024 від 02 травня 2024 року. Приписами частини першої статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язань або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). З урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про підтвердження факту укладення кредитних договорів між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув права вимоги за цим кредитним договором за договором факторингу. Наведені обставини відповідачем не спростовані. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за пенею суд зазначає наступне. З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану. 15 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено новими пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі вищевикладеного, вимога в частині стягнення заборгованості за штрафними санкціями за договором №\~42793-04/2024 від 25 квітня 2024 року у сумі 2416,67 грн та за договором №\~02606-05/2024 від 02 травня 2024 року у сумі 2500,00 грн з відповідача задоволенню не підлягає. Беручи до уваги досліджені докази, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме вважає доведеними вимоги позивача про стягнення з відповідача 23668,00 грн заборгованості за договором №\~42793-04/2024 від 25 квітня 2024 року, з яких: 9760,00 грн за основним зобов`язанням, 13908,00 грн нарахованими процентами за користування кредитом; 28000,00 грн заборгованості за договором №\~02606-05/2024 від 02 травня 2024 року, з яких: 10000,00 грн за основним зобов`язанням, 18000,00 грн нарахованими процентами за користування кредитом Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial