Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

У липні 2024 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила зобов`язати [PERSON] , [INFO] не чинити перешкод [PERSON] , [INFO] у спілкуванні та участі у вихованні доньки - [PERSON] , [INFO] , визначивши наступний спосіб участі у спілкуванні з донькою та участі у її вихованні через зустрічі: з 17-00 п`ятниці до 17-00 неділі (вихідні дні через вихідні), щороку в день народження матері [INFO] з 10-00 год. до 20-00 год., 14 днів літніх канікул, 7 днів осінніх канікул, 7 днів зимових канікул, 7 днів весняних канікул, без присутності батька, без обмеження місця побачення, однак за попереднім повідомленням батька дитини; необмеженого спілкування з урахуванням графіку навчання та відпочинку (сну) матері з дитиною особисто різними засобами зв`язку (телефон аудіо та відео зв`язок) та стягнути судові витрати з відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала на те, що 24.11.2001 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського РУЮ міста Кривого Рогу Дніпропетровської області зроблено запис № 490 від 24.11.2001 року, прізвище дружини після одруження « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . [INFO] у місті Дніпро народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого батьком є [PERSON] , матір`ю є [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2019 року по справі № 201/2439/18 (провадження № 2/201/556/2019) шлюб, зареєстрований 24.11.2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області під актовим записом № 490 між [PERSON] та [PERSON] , які мають трьох дітей: неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , розірвано, після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишено « [PERSON] ». Після розірвання шлюбу діти залишились проживати із відповідачем. Після розірвання шлюбу відповідач різко змінив спілкування із позивачкою та ставлення до неї у бік негативного, почав чинити перешкоди у спілкуванні позивачки з дітьми, у зв`язку із чим позивач звернулась для вирішення цієї ситуації до органу опіки та піклування, зокрема, щодо встановлення графіку побачень із своєю донькою [PERSON] , [INFO] . Зі свого боку позивач використала усі можливі законні способи, щоб усунути цю ситуацію, зокрема, зверталась до органів національної поліції України. Розпорядженням голови адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради «Про участь [PERSON] у вихованні дитини: [PERSON] , [INFO] » від 11.06.2021 року за № 113-р визначено надати дозвіл [PERSON] на періодичні побачення з її дитиною [PERSON] , [INFO] , згідно із графіком: кожного вівторка з 15:30 до 21:00 без присутності батька дитини; кожної п`ятниці з 15:00 до 20:00 суботи, без присутності батька дитини; [PERSON] та [PERSON] повинні заздалегідь домовлятись про дні побачень, їх зміни, про виїзди за територію міста, а також виховувати дітей у дусі поваги один до одного. Проте, незважаючи на ці заходи, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні матері та дитини, а саме злісно не виконує вищезазначене розпорядження, перешкоджає спілкуванню матері із донькою як особистому спілкуванню, так і спілкуванню через засоби зв`язку (телефон), що і стало підставою звернення із позовом до суду. Не погодившись з позовними вимогами, представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано наступне. 24 листопада 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі у позивачки та відповідача народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у позивачки та відповідача не склалося, і фактично шлюбні відносини між ними припинилися ще в лютому 2018 року, саме з того часу сторони почали проживати окремо. Після припинення спільного проживання позивачки та відповідача, за спільною домовленістю сторін позивачка разом з дітьми залишилась проживати у квартирі, яка знаходилась за адресою: [ADDRESS] , та була особистою приватною власністю відповідача. 12.03.2018 року відповідач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, та 25 лютого 2019 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська шлюб у справі № 201/2439/18, укладений між сторонами, було розірвано. У липні 2018 року позивачка через свій нестійкий психологічний стан, у період перебування відповідача за кордоном з робочих питань, не попереджаючи нікого, покинула трьох дітей вдома, залишивши їх без нагляду, та зникла, не повідомивши нікого про своє місцезнаходження. На період зникнення матері дітей молодшій дитині було лише 3 (три) роки. Довгий час не було відомо де перебуває мати дітей, і після зникнення позивачки, діти почали проживати з батьком, а з жовтня 2018 року, відповідач разом з дітьми переїхали до іншої квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , де відповідач проживає з молодшою дитиною і на теперішній час. І тільки через рік, у серпні 2019 року мати дітей повернулась до м. Дніпра, та почала проживати окремо від дітей в орендованій нею квартирі. На той час відповідач, як батько, повністю самостійно займався вихованням дітей, їх розвитком, лікуванням, діти перебували на його повному матеріальному утриманні. Замість того, щоб налагодити свій психоемоційний стан, психоемоційний зв`язок з дітьми через свою тривалу відсутність, та поступово повернутись у життя дітей, визначитись щодо свого місця проживання, роботи, мати дітей почала звертатись до правоохоронних органів з необґрунтованими заявами щодо того, що нібито батько дітей перешкоджає бачити їй дітей. На всі заяви позивачкою було отримано відповіді про те, що в діях відповідача не вбачаються ознаки кримінального правопорушення, а ті правовідносини, що склалися між сторонами, є цивільно-правовими, та повинні вирішуватися у судовому порядку. Старший син [PERSON] , [INFO] , який на час звернення з позовною заявою до суду вже досяг чотирнадцяти років, самостійно визначив своє місце проживання з батьком,

Outcome: partial