Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Рішенням Виконавчого комітету Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська №192 від 21.03.2003 оформлено право власності на ідеальні частки домоволодіння [ADDRESS] де у користування [PERSON] , [PERSON] находиться 31/100 усього домоволодіння; [PERSON] , [PERSON] 35/100 від усього домоволодіння; [PERSON] 17/100 усього домоволодіння; [PERSON] , [PERSON] 17/100 частин усього домоволодіння. Передумовою прийняття вказаного рішення був акт ідеальних часток від 20.02.2003, яким, з урахуванням зміни часток у зв`язку із узаконенням самовільно збудованих сіней, житлової прибудови, визначені ідеальні долі співвласників. На підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.03.2020 [PERSON] є власником 31/100 частки домоволодіння [ADDRESS] (попередні власники за зростанням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ). [PERSON] володіє 35/100 частки вказаного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07.2024 (попередні власники за зростанням [PERSON] , [PERSON] ) [PERSON] належить 34/100 частки вказаного домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 13.05.2016, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Солошенко Ю.В. (попередні власники за зростанням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] ). Таким чином, у розумінні ч.1 ст.356 ЦК України, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] володіють домоволодінням [ADDRESS] на праві спільної часткової власності. За даними технічного паспорту ТІ01: [NUMBER] від 16.04.2025, наданого позивачем, домоволодіння [ADDRESS] складається з: житлового будинку літ. А-1, прибудови А1-1, погрібу під. А1-1, прибудови А2-1, погрібу під А2-1, прибудови а-1, прибудови а1-1, прибудови а2-1, ганку а, козирка, житлового будинку В-1, житлової прибудови В1-1, прибудови в-1, козирка, літньої кухні Б, сараїв Г,Е, козирка, вбиральні Ж, навісу И, гаражу К, оглядової ями під К., навісу Л, альтанок М, Н, споруд №1-19, замощення І, ІІ, IV. Площа земельної ділянки 901,0 м2 (загальна), 358 м2 (під забудовою), 237 м2 (під основною будівлею), 121,0 м2 (під господарськими та допоміжними будівлями і спорудами), 399 м2 (під двором). З технічного паспорту №ТІ01: [NUMBER] , який виготовлений 22.10.2024 на замовлення [PERSON] випливає, що домоволодіння [ADDRESS] складається з: Житлового будинку А1-1, прибудови а2-1, погрібу під а2-1, прибудови а3-1, погрібу під а3-1, прибудови а4-1, прибудови а5-1, навісу а6-1, ганок а7, ганок а8, житловий будинок В1-1, житлова прибудова В2-1, прибудова в3-1, літня кухні Б1, ганок б2, сарай Г1, сарай Е1, вбиральні Ж1, гаражу К, оглядової ями під К1, навісу И1, навісу Л1, альтанки М1, ганку м2, альтанки Н1, споруд №1-11, мостіння І, ІІ. Площа земельної ділянки 913 м2 (загальна), 386м2 (під забудову). За даними витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, номер документу ТІ01:6749-8139-9357-1524, який наданий відповідачем [PERSON] , склад домоволодіння співпадає зі складом, вказаним у технічному паспорті наданого відповідачем [PERSON] . Інформація про земельні ділянки відсутня. Отже, судом встановлено, що за результатами технічних інвентаризацій домоволодіння сторін 22.10.2024 та 16.04.2025, які проведені різними інженера, склад домоволодіння не співпадає як і площа земельної ділянки. З акту відведення земельної ділянки від 17.04.1956, який наданий позивачем, випливає, що управлінням Головного архітектору м. Дніпропетровська згідно рішення виконавчого комітету АНД району Ради депутатів трудящих відведена в натурі земельна ділянка під індивідуальне будівництво забудовникам [PERSON] та [PERSON] . Однак, вказаний акт не містить а ні адреси відведеної ділянки, а ні її розмірів (площі). В акті ідеальних часток від 20.02.2003, наданого відповідачем [PERSON] , зазначено, що домоволодіння, розташоване на земельній ділянці площею 901 м2, без посилання на первинний документ, яким визначена площа земельної ділянки. Відповідно до ст. 791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Судом встановлено, що формування земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] співвласниками, розташованого на ній домоволодіння, не здійснювалось. Станом на день ухвалення рішення земельна ділянка під вказаним домоволодінням є комунальною власністю Дніпровської міської територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, яка також її не формувала. Отже, суду не надано доказів з яких можливо визначити площу та межі земельної ділянки, яка знаходиться під домоволодіння [ADDRESS] . Щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою та домоволодінням суд зазначає наступне. Звертаючись до суду [PERSON] зазначила, що останнім часом між співвласниками виникли непорозуміння щодо порядку користування земельною ділянкою та домоволодінням. З наданих суду листів-пропозицій на ім`я відповідачів судом встановлено, що в порядку досудового врегулювання питання щодо порядку користування домоволодінням та земельною [PERSON] пропонувала відповідачам укласти відповідний нотаріальний договір. Суду не надано доказів, що такий договір було укладено. Також позивач зазначила, що згідно з фактичним порядком користування домоволодінням, вона користується наступними об`єктами: В-1 житловий будинок загальною площею 53,7 кв. м., Г сарай, Н альтанка, И-навіс, споруди 3,4,7,8,13,15,19, замощення ІІ (1/2 частка), а відповідачі користуються наступними об`єктами: А-1 житловий будинок загальною площею 115,5 кв.м., Б-літня кухня, Е сарай, Ж убиральня, К-гараж, Л навіс, споруди 1,2,5,6,9-12,14,16-18, І, ІІ (1/2 частка), ІІІ, ІV. На підтвердження своїх вимог надала суду висновок щодо технічної можливості поділу (виділу) об`єкта нерухомого майна від 02.06.2025 складений ФОП [PERSON] інженером з технічної інвентаризації нерухомого майна, який має статус експерта. Згідно з вказаним висновком «За технічними показниками домоволодіння може бути поділено на 2 об`єкти. Об`єкт №1: частина домоволодіння, яка складається з А-1 житловий будинок загальною площею 115,5 кв.м., Б-літня кухня, Е сарай, Ж убиральня, К-гараж, Л навіс, споруди 1,2,5,6,9-12,14,16-18, І, ІІ (1/2 частка), ІІІ, ІV. Об`єкт №2: частина домоволодіння, яка належить [PERSON] , складається з В-1 житловий будинок загальною площею 53,7 кв. м., Г сарай, Н альтанка, И-навіс, споруди 3,4,7,8,13,15,19, замощення ІІ (1/2 частка). Пропонується наступний порядок поділу домоволодіння: Відповідно до частки 31/100 у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] має належати територія земельної ділянки домоволодіння площею 901 * 31/100 = 279 кв.м. Розподіл домоволодіння здійснюється відповідно до наданої схеми, по фактичній межі утвореної огорожами літ. №4, 15, а також по умовній лінії (прямій) утвореній між прибудовою літ. а1-1 до житлового будинку літ. В-1 1,4 метра. Прохід розмірами 1,15*21,65 кв.м. між будинком літ. А-1 та вздовж огорожі з домоволодінням [ADDRESS] залишаються у загальному користуванні співвласників житлового будинку і відповідно до частки 31/100 складає 23*31/100 = 7 кв.м. Відповідно до частки у домоволодінні 31/100 у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] має бути виділена земельна ділянка під житловим будинком літ. В-1, сараєм літ. Г, альтанкою літ. Н площею 241 кв.м., та навісом літ. И., площею 31 кв.м., що у сумі з часткою у проході загального користування округленням складає: 241+31+7=279 кв.м.» Відповідачі категорично заперечували проти запропонованого варіанту порядку користування, оскільки він не відображає те, яким чином співвласники користуються домоволодінням та земельною ділянкою, складений лише на підставі пояснень позивача та наданого нею технічного паспорта. Відповідно до статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 Цивільного кодексу України, всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі захисту права спільної часткової власності. Приписами ч.\~ч.\~1-3\~ст.358\~ЦК України\~унормовано,\~що право\~спільної часткової\~власності здійснюється\~співвласниками за\~їхньою згодою. Співвласники\~можуть домовитися\~про порядок\~володіння та\~користування майном,\~що є\~їхньою спільною\~частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.\~ Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України). Таким чином, з моменту набуття сторонами права спільної часткової власності на домоволодіння сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватися спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені усіма співвласниками. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. (ст.88 ЗК України) Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності визначається насамперед угодою співвласників залежно від розміру їхніх часток у спільній власності, то при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів потрібно брати до уваги цю угоду. У цій справі судом встановлено, що співвласники не досягли між собою згоди щодо користування домоволодінням та земельною ділянкою. Відповідно до наявних у матеріалах справи технічних паспортів площа земельної ділянки зазначена різна, а саме: 901 кв.м. та 913 кв.м. відповідно. Технічний паспорт на будинок не є правовстановлюючим документом, який підтверджує набуття особою права користування земельною ділянкою у відповідних межах та розмірі, але він підтверджує розмір земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні співвласників. У цьому випадку, через відмінність зазначеної у технічних паспортах площі земельної ділянки, а також через те, що земельна ділянка несформована (вона не має чітко визначених меж та кадастрового номеру), суд доходить висновку, що сторонами належними та достатніми доказами не підтверджений розмір земельної ділянки, яка перебуває у їх фактичному користуванні, що виключає можливість встановлення порядку її користування. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина шоста статті 81 ЦПК України встановлює, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, судом може бути призначена експертиза або відповідні висновки експертів можуть надаватися суду сторонами (стороною), у разі підготовлення їх на замовлення такого учасника справи (статті 102, 103 ЦПК України). У цій справі позивачем надано суду висновок експерта щодо технічної можливості поділу (виділу) об`єкта нерухомого майна від 02.06.2025 складений ФОП [PERSON] , однак суд його відхиляє, оскільки він будується на неточних та неповних відомостях, без врахування усталеного порядку користування домоволодінням усіма співвласниками, а не тільки [PERSON] . Також поза увагою інженера залишились дані технічної інвентаризації домоволодіння, яка проведена на замовлення відповідачів. Крім того, вказаний висновок не може бути визнаний належним та допустимий доказом з огляду на наступне. Так, ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. \~Разом з тим, у висновку експерта від 02.06.2025 не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. При цьому суд зазначає, що клопотань про призначення відповідної експертизи у справі від позивача або його представника не надходило, хоча таке право було роз`яснено судом під час підготовчого судового засідання. Таким чином, під час судового розгляду позивачем належними та достатніми доказами не доведено актуальний склад домоволодіння, розмір та межі земельної ділянки, що унеможливлює для суду визначення порядку користування земельною ділянкою та домоволодінням з урахуванням прав інших співвласників, а тому позов задоволенню не підлягає. Приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для вирішення питання про розподіл судових витрат призначити судове засідання, у відповідності до п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України.

Outcome: dismissed