Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

10\~квітня 2025\~року [PERSON] ,\~через свого\~представника [PERSON] , звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2005 року. Від спільного подружнього проживання сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що поступово відносини з дружиною погіршилися, на даний час сторони разом не проживають та шлюбних відносин між собою не підтримують. Подружжя втратили почуття любові один одного, припинили вести спільне господарство. Сторони виявили, що мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки щодо виховання дітей. Позивачем вживались заходи щодо знаходження спільного компромісу з дружиною, однак позитивного результату досягнуто не було. В зв`язку з цим [PERSON] вважає, що можливості зберегти сім`ю більше не має, оскільки сім`я фактично розпалася, а шлюб став носити формальний характер. Таким чином, позивач вважає недоцільним подальше збереження шлюбу з [PERSON] , оскільки він суперечитиме його інтересам. За вказаних обставин, [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який був зареєстрований 28 серпня 2005 року Виконавчим комітетом Корницької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. В судове засідання\~ [PERSON] не з`явився, 01.04.2025 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій він просив розглядати справу без участі його та позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою її місця проживання. Однак, поштові відправлення були повернуті до суду без вручення з зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч.7, 8\~ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.4, 10\~ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Абзацом 2 ч.1\~ст. 131 ЦПК України\~визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України). Таким чином, аналіз вищевказаних процесуальних норм свідчить про те, що [PERSON] належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи по якій вона є стороною, з огляду на володіння судом інформації про зареєстровану адресу її проживання та відсутності від неї повідомлень про зміну даної адреси. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення проти чого представник позивача в своєму клопотанні не заперечував. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного. Згідно даних актового запису про шлюб №8 вбачається, що 28.08.2005р. Виконавчим комітетом Корницької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони є батьками двох дітей: повнолітньої [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на теперішній час шлюбні відносини між собою не підтримують, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані. Характер відносин, які склалися між ними, свідчить про повний розпад сім`ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки він не бажає підтримувати шлюбні відносини з дружиною та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968, 96 грн., які було сплачено позивачем при зверненні до суду. Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В даній справі представником позивача не було надано суду опису виконаних ним робіт та їхню вартість. Умовами договору про надання правничої допомоги, укладеного між [PERSON] та адвокатом Герасимчуком О.О. передбачено, що клієнт сплачує адвокату за надання правової допомоги гонорар в розмірі 5000 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції. Гонорар сплачується авансом в безготівковій формі на розрахунковий або картковий рахунок адвоката (п.3.1 Договору). Отже, сторони угоди погодили між собою розмір суми гонорару адвоката та порядок його сплати авансом. Однак, докази оплати вартості правничих послуг в матеріалах справи відсутні Таким чином, вказані обставини унеможливлюють перевірку понесених [PERSON] витрат на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., які він просив стягнути з відповідача в якості компенсації, а тому суд не знаходить підстав для стягнення з [PERSON] вказаної суми. На підставі викладеного,

Outcome: approved