Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

24.06.2024 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до Київського районного суду м.Одеси з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк», код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження: 04114, м.Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, заборгованість у розмірі 98804 гривень 90 копійок, посилаючись на те, що 10.12.2018 року між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] з метою отримання банківських послуг, було підписано Анкету-заяву до Договору № б/н про надання банківських послуг від 10.12.2018 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач [PERSON] підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 09.05.2024 року утворилася заборгованість, що становить загальний розмір 98804 грн.90 коп. Тому, позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості та витрати пов`язані з розглядом судової справи у розмірі 3028,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2024 року справу за вказаною заявою було розподілено судді Гниличенко М.В. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 11.07.2024 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. 12.02.2025 року представником відповідача [PERSON] було надано письмові пояснення, якими зазначено, що обґрунтування наявності обставин справи повинно здійснюватись на підставі належних та допустимих доказів, зокрема сторона відповідача не заперечує сам факт укладення кредитного договору, але не згодна з розміром заборгованості за кредитним договором від 10.12.2018 року. Посилаючись на те, що особливістю проекту АТ «Універсал Банк» «monobank» є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. У Анкеті-Заяві позичальника від 10.12.2018 року не визначено кредитний ліміт, не зазначено процентна ставка, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Тому, стороною позивача не доведено, що між сторонами було узгоджено істотні умови договору, проте відповідачем здійснено самостійний розрахунок заборгованості виключно на підставі отриманих та повернутих [PERSON] сум грошових коштів, зроблений на підставі наданої банком виписки по картковому рахунку, відповідно до якого заборгованість складає 28199,07 грн., яку вони не заперечують до стягнення./а.с.119,т.1/ Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України. Представник позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Мєшнік К.І. у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином. Відповідно клопотання до позовної заяви зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ «Універсал Банк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Холод О.М. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, через канцелярію суду надали заяву, якою позовні вимоги визнали частково та просили розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до ст.223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає, що докази, які є в матералах справи є достатніми для розгляду справи по суті за відсутності учасників процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Із позовної заяви вбачається, що 10.12.2018 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 10.12.2018 року, з якої вбачається, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. Також, підтвердив, що ця Анкета-заява є заявою на відкриття рахунку./а.с.16/ Також, відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Крім того, підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Анкета-заява містить паспортні та анкетні дані відповідача, водночас, в анкеті відсутні дані про розмір встановленого кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, наслідки порушення умов кредитування, тощо. В даній анкеті-заяві є лише посилання на те, що банк на свій розсуд в односторонньому порядку може збільшувати чи зменшувати розмір кредитного ліміту шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток позичальника. До позову надано копію-витяг з Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, які чинною редакцією затверджені Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021 року, які набули чинності з 27.11.2021 року, які не стосуються предмета спору./а.с.17/ Відповідно до підрозділу 1 «Терміни та визначення» розділу І «Загальні умови» Витягу з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, договір про надання банківських послуг «Monobank» (або Договір) - це укладений між Банком та Клієнтом договір про відкриття рахунку, випуск і обслуговування Платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування, що складається з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо послуг monobank | Universal Bank, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг «Monobank», Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, Інформації щодо відкриття поточного рахунку та випуску електронного платіжного засобу (в разі наявності) та Тарифів. (а.с.17-29) Анкета-заява до договору про надання банківських послуг monobank | Universal Bank (Анкета-заява) - письмове або електронне звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору. Згідно з п. 2.1. підрозділу 2 розділу І Умов банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку…. Відповідно до п. 2.1., 2.3. підрозділу 2 розділу ІІ Умов для надання послуг Банк видає Клієнту Картку. Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Картка передається Клієнту у віртуальному вигляді у Мобільному додатку або особисто уповноваженим співробітником або доставляється рекомендованою поштою, кур`єрською службою за адресою, вказаною Клієнтом в Анкеті-заяві, або іншим способом, що дозволяє однозначно встановити, що Платіжна Картка була отримана Клієнтом. З аналізу зазначених вище положень вбачається, що підписання Анкети-заяви не є обов`язковою умовою видачі картки, і Банк має право відмовитись від надання кредиту/встановлення ліміту кредитування без будь-якого обґрунтування своєї відмови, Банк повинен довести, що ним було прийнято рішення про видачу картки із встановленням ліміту, така картка видавалася відповідачу і ним була отримана, крім того Банк має підтвердити суму кредитного ліміту, що був встановлений на карту. Судом встановлено, що разом з позовом суду було надано Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank та Тарифів Чорна картка monobank та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, які діяли станом на 27.11.2021 року, у подальшому у зв`язку з письмовими-запереченнями сторони відповідача представником позивача було надано Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, які діяли станом на 04.12.2018 року, на час підписання анкети-заяви відповідачем, однак останні не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання позичальником кредитних коштів містили умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і порядок їх нарахування. Однак, до Умов і правил, які діяли станом на 04.12.2018 року не було надано актуальних на той стан - Тариф Чорна картка monobank та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, які діяли станом на 04.12.2018 року. Враховуючи викладені обставини, позивачем не доведено, що сторонами при підписанні анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 10.12.2018 року погоджено розмір кредитного ліміту, розмір відсотків та інші суттєві умови, які викладені в Умовах і правилах обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг. Крім того, позивачем до позову було надано Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № б/н про надання банківських послуг від 10.12.2018 року, яка не відповідає даті отримання кредиту [PERSON] , оскільки дата видачі кредиту зазначено 01.05.2018 року по 30.04.2019 року, сума кредиту зазначено -100000 грн. По даній справі кредитний договір відповідачем було укладено 10.12.2018 року, тому обчислення загальної вартості та реальної процентної ставки повинно було розраховуватись за період з 10.12.2018 року по 10.10.2019 року, та з іншої суми кредиту, внаслідок чого суд вважає цей доказ неналежним./а.с.34зворот,т.1/ Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано розрахунок заборгованості за договором б/н від 10.12.2018 року, відповідно до якого станом на 09.05.2024 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 98804,90 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками - 0,00; заборгованість за пенею -0,00; заборгованість за порушення грошового зобов`язання -0,00. Тобто, фактично банком зазначено лише розмір залишку поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) за період з 18.02.2019 року по 09.05.2024 року у розмірі 98804,90 грн., зазначено розміри процентної ставки, зокрема процентна поточна ставка - 38,4% та процентна ставка прострочена 76,8%, однак взагалі не зазначено будь-якого розміру залишку заборгованості за простроченими процентами, при цьому представник відповідача зазначає, що у графі «сплачено відсотки» вказано суми, які вносилися відповідачем на погашення відсотків за рахунок кредитних коштів. Таким чином, з розрахунку заборгованості наданому банком вбачається, що після погашення заборгованості по відсоткам відповідача, при тому, що в цей час відповідачем кошти на погашення заборгованості не вносилися, одночасно на суму погашення відсотків збільшувалась заборгованість за кредитом (тілом). Отже, заборгованість за відсотками погашалась банком за рахунок кредитних коштів, внаслідок чого збільшився розмір тіла кредиту. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо, безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. За змістом п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Розрахунок заборгованості в даному випадку не є первинним документом банку, отже є не достатнім доказом використання відповідачем кредитних коштів у межах кредитного ліміту, розмір якого не встановлено ні в анкеті-заяві, ні в розрахунку заборгованості./а.с.6/ Банківська виписка з особового рахунку клієнта - це офіційний документ, який містить детальну інформацію про всі операції, що були здійсненні на рахунку,що включає депозити, зняття коштів, комісії, отримані відсотки, та інші транзакції, забезпечуючи чіткий облік фінансової діяльності рахунку. Банківські виписки допомагають власникам рахунків відстежувати свої фінанси, перевіряти транзакції та забезпечувати точне ведення обліку. Проте, стороною позивача замість банківської виписки з особового рахунку відповідача було надано виписку про рух коштів по рахунку за період з 10.12.2018 року по 18.10.2022 року, з якої зазначено, що кредитний ліміт станом на 09.05.2024 року складає 45000 грн., заборгованість 98804,90 грн. Проте, первісний розрахунок заборгованості було надано за період з 18.02.2019 року по 09.05.2024 року, а у виписці про рух коштів вказано період з 10.12.2018 по 18.10.2022рік. Фактично, є розбіжності нарахування заборгованості за різні періоди, крім того різні відсотки вказані, зокрема у позові визначено, що на залишок простроченої заборгованості банк нарахував неустойку, передбачену тарифами у розмірі 74,4 відсотку річних, в розрахунку зазначено інший відсоток 76,8%./а.с.78/ Виписка про рух коштів позичальника стосується лише руху коштів по конкретному кредитному рахунку позичальника, показуючи надходження та погашення кредиту, відсотки. Судом встановлено, що в анкеті-заяві не зазначено розмір відсотків за порушення зобов`язання, крім того у розрахунку заборгованості відсутня інформація по відсоткам, зокрема зазначено загальний залишок заборгованості по відсоткам -0,00, заборгованість за порушення грошового зобов`язання -0,00, не визначено розміру сплачених відсотків, а у виписці про рух коштів, взагалі відсутня графа щодо нарахованих відсотків, щодо сплачених відсотків, щодо розміру нарахованих відсотків на залишок поточної або простроченої заборгованості за кредитом, тобто неможливо встановити фактичний розмір нарахованих відсотків. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позивачем не доведено наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у позові. За відсутності достатніх доказів про погодження відповідача з суттєвими умовами кредитного договору, детальної виписки з особового рахунку відповідача, погодження щодо відсотків та їх розміру, суд позбавлений законної можливості зробити висновок про належність, достовірність та достатність розрахунку сум заборгованості, який є одностороннім документом позивача та не був погоджений з відповідачем. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію»(далі - Закон). Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За положеннями абзацу 3 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 ст.1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У рішенні від 11 липня 2013 року №7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. За змістом ст.1056 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.4 ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Виходячи з наведених норм чинного законодавства, договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах. У постанові Великої Палати ВС від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), яка є релевантною стосовно порядку укладання договору кредиту було зазначено наступну правову позицію щодо належного стандарту доведення факту узгодження Умов та правил банківських послуг. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Наявні в матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг [PERSON] не підписані, останній заперечує ознайомлення з вказаними документами. З Анкети-заяви від 10.12.2018р. вбачається, що [PERSON] просить «відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на суму вказану в додатку до заяви-анкети, відповідно до умов Договору наведених нижче умов». В Анкеті-заяві кредитний ліміт не встановлено, строки здійснення періодичних платежів по кредиту не встановлені, процентна ставка не зазначена, дана заява містить лише анкетні дані відповідача та контактну інформацію, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання ним певної банківської послуги. Умови та правила не є складовою кредитного договору від 10.12.2018. укладеного шляхом підписання анкети-заяви, в договорі у відповідача відсутній обов`язок зі сплати відсотків за прострочене виконання зобов`язання. Тому відсутні підстави вважати, що наданий позивачем витяг з Умов і правил 2018р за відсутності доказів, що відповідач з ними ознайомився при підписанні Анкети-заяви є недостатнім доказом укладення договору кредиту на тих умовах, які там зазначено. Крім того, позивач безпідставно нараховував проценти за користування кредитом і зараховував самостійно визначені суми на рахунок відповідача для обслуговування кредитного рахунку і одразу ж списував ці кошти на погашення процентів за користування кредитом. Позивач безпідставно нараховував відсотки за користування кредитом та неустойку за прострочений платіж який на теперішній час видає за тіло кредиту та безпідставно вимагає його стягнення. Єдиним погодженим документом, який регулює правовідносини сторін є Анкета-заява від 10.12.2018р, яка не містить інформації щодо угоди про процентну ставку, строки здійснення платежів, сплата відсотків, комісії, відповідальності. Також, суд звертає увагу на те, що представником позивача до додаткових пояснень до позову, які надійшли до суду 14.02.2025 року, було надано 11 договорів-заяв відповідача про надання послуги «Транзакція в розстрочку», які було укладено в період 2020-2021 року, як зазначає банк на загальну суму 80035,68 грн. Представник банку вказує, що заяви клієнта про отримання додаткових послуг «Транзакція в розстрочку» подані в рамках наявного Договору про надання банківських послуг та ґрунтуються на Умовах і правилах обслуговування, що є його складовою та мають безпосереднє відношення до цієї справи, оскільки сума непогашених власними сумами розстрочок є частиною заборгованості по рахунку відповідача, щодо якої банк і звертається до суду з метою стягнення заборгованості. Проте, суд не погоджується з доводами позивача у цієї частині. З тексту вказаних заяв не вбачається та не доведено позивачем належними та допустимими доказами, що вони є невід`ємною складовою кредитного договору від 10.12.2018року, за яким просить позивач стягнути заборгованість, тому суд вважає, що вказані заяви є самостійними договорами на умовах їх строковості, платності і поворотності. Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову АТ «Універсал Банк» є стягнення заборгованості за тілом кредиту, за анкетою-заявою від 10.12.2018р, що відповідає суті кредитних правовідносин, крім того, суд звертає увагу, що позивачем не було подано заяв про збільшення позовних вимог, а отже при прийнятті рішення суд виходить із доводів первісного позову. Представник відповідача позовні вимоги визнає частково, посилаючись на те, що відсотки були списані банком за рахунок тіла кредиту, без належного договору та згоди відповідача на їх списання, а тому на думку суду були нараховані та списані безпідставно, тому представником на підставі наданої банком виписки про рух коштів відповідача за період з 10.12.2018 року по 09.05.2024 року, було здійснено самостійний контррозрахунок заборгованості виключно на підставі отриманих та повернутих [PERSON] сум грошових коштів, відповідно до якого заборгованість складає 28199,07 грн., які суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк» до [PERSON] в частині стягнення заборгованості в розмірі 28199,07 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому сума судового збору до стягнення з відповідача складає розмір 864,20 грн.

Outcome: partial