Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

26.05.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду із зазначеним позовом та просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 37164-08/2024 від 30.08.2024 у розмірі 23 520,00 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначає, що між ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] укладено кредитний договір № 19118-09/2024 у електронній формі. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 7 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності на строк 120 днів, тобто до 27.12.2024 зі сплатою відсотків у розмірі 1,00 за день користування кредитними коштами. Отримавши кошти від фінансової компанії останній своїх зобов`язань не виконаі і тому утворилась заборгованість. Відповідно до договору факторингу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором у розмірі 23 520,00 грн, яка складається з 7000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 8120,00 грн заборгованості за відсотками та 8400,00 грн заборгованості за штрафом. Позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про погашення суми боргу, проте спір у добровільному порядку не врегульовано, що змусило товариство звернутись до суду із зазначеним позовом. 02.06.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначене на 07.07.2025. Учасники справи в судове засідання 07.07.2025 року не з`явилися. Оскільки сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, представник позивача клопотав провести судове засідання без його присутності, а відповідач не повідомив про причини неявки в судове засідання, у встановлений строк не подав відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні, з метою економії процесуальних строків суд вважає за доцільне згідно з положеннями ст. 223 ЦПК України провести розгляд справи без участі учасників справи на підставі наявних доказів. Враховуючи викладене вище відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне. Судом встановлено, що між ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 37164-08/2024, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Згідно п. 1.2 договору кредит надано на строк 120 днів; дата погашення кредиту 27.12.2024. Процентна ставка становить 1,00 % в день. Згідно з п. 1.6 договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта на реквізити платіжної картки № [NUMBER]. Відповідно до п. 5.3 договору у випадку прострочення клієнтом сплати платежів товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу у розмірі 100 % від суми простроченої заборгованості. Договір підписаний електронним підписом від імені [PERSON] . Також відповідач ознайомлений шляхом проставлення електронного підпису з паспортом споживчого кредиту, Додатком № 1 до договору № 37164-08/2024, в якому встановлено графік платежів (а.с. 17-26). У заяві-анкеті клієнт [PERSON] повідомив ТОВ «Стар файненс груп» інформацію щодо своїх персональних даних, а саме: місце проживання, РНОКПП, номер паспорту, номер телефону, номер платіжної картки (а.с. 15-16). Згідно з довідкою ТОВ «Стар файненс груп» клієнт [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , був ідентифікований товариством за номером телефону [NUMBER] за допомогою одноразового ідентифікатору W3839, відправленого 30.08.2024 о 13:20:00 (а.с. 32). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Стар файненс груп», станом на 23.12.2024 [PERSON] за кредитним договором № 37164-08/2024 від 30.08.2024 має непогашені зобов`язання у розмірі 23 520,00 грн, з яких 7 000,00 заборгованість за тілом кредиту, 8120,00 грн заборгованість за відсотками, 8400,00 заборгованість за штрафами (а.с. 29-30). Відповідно до повідомлення ТОВ «ПЕЙТЕК», останнім на виконання умов договору на переказ коштів № 0902-2 від 09.02.2024 від ТОВ «Стар файненс груп» на платіжну карту клієнта було зараховано 7 000,00 грн 30.08.2024 о 13:25:08 (а.с. 34). 23.12.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу № 23122024, відповідно до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Стар файненс груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. До договору долучено Акт прийому-передачі реєстру боржників від 23.12.2024 та витяг з реєстру боржників, де зазначено, що [PERSON] має борг за договором № 37164-08/2024 у розмірі 23 520,00 грн, з яких 7 000,00 заборгованість за тілом кредиту, 8120,00 грн заборгованість за відсотками, 8400,00 заборгованість за штрафами; копію платіжної інструкції про перерахування позивачем на користь ТОВ «Стар файненс груп» грошових коштів на виконання договору факторингу № 23122024 від 23.12.2024 (а.с. 35-42). Також 23.12.2024 ТОВ «Стар файненс груп» на адресу відповідача направлено повідомлення про зміну кредитора (а.с. 28). 21.05.2025 позивачем на адресу відповідача направлена досудова вимога про погашення заборгованості за договором № 37164-08/2024 у розмірі 23 520,00 грн (а.с. 43). При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Основоположним принципомцивільного судочинстває принципзмагальності сторін,який закріпленийположеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Кредитний договір № 137164-08/2024 від 30.08.2024 укладений між первісним кредитором та [PERSON] в електронній формі. Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. Також повідомлення ТОВ «ПЕЙТЕК» про перерахування коштів суд трактує як доказ, що первісним кредитором на картку відповідача перераховано кредитний ліміт у розмірі, встановленому договором, та що вказані кошти отримані відповідачем. Також позивачем надано розрахунок заборгованості відповідача перед первісним кредитором станом на 23.12.2024 (день відступлення права вимоги за договором позивачу). Розрахунок заборгованості ТОВ «Стар файненс груп» за договором № 37164-08/2024 від 30.08.2024 щодо тіла кредиту та відсотків відповідає умовам договору, узгодженим між первісним кредитором та відповідачем, відсотки нараховані у межах строку дії договору. Проте умови договору № 37164-08/2024 від 30.08.2024 про нарахування неустойки не відповідають вимогам п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому безпідставні є вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за штрафами у розмірі 8400,00 грн. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. У силу приписів ст. 141ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивача 1 557,26 грн судових витрат по сплаті судового збору, виходячи з такого розрахунку: 15 120,00 грн. (розмір задоволених позовних вимог)/23 520,00 грн (розмір заявлених позовних вимог) х 2 422,40 грн (сума сплаченого судового збору). Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то суд виснує наступне. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію ордеру від 01.03.2024; копію договору про надання правничої допомоги № 0103 від 01.03.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»; замовлення до договору; детальний опис наданих послуг та рахунок на оплату від 25.04.2025 на суму 7 000,00 грн (а.с. 46-51). Зважаючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні, за одне судове засідання, враховуючи конкретні обставини справи, висновок суду про часткову обґрунтованість позовних вимог, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про доцільність і необхідність відшкодування вартості професійної правничої допомоги у розмірі 3 000 грн.

Outcome: partial