Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

АТ «Акцент-Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 01.12.2020 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір A32VCT155101054902, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 31150,00 грн. строком на 27 місяців зі сплатою процентів в розмірі 50,00% щорічно. Однак, відповідачем було порушено зобов`язання за умовами кредитного договору, у зв`язку з чим у нього станом на 18.03.2025 року виникла заборгованість перед АТ «Акцент-Банк» в сумі 24486,79 грн., з яких: заборгованість за кредитом 18017,24 грн., за відсотками 6469,55 грн. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» вказану заборгованість та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2025 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Згідно ухвали суду від 10.04.2025 року здійснено перехід від розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав, а тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом з`ясовано, що 01.12.2020 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір A32VCT155101054902, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 31150,00 грн. строком на 27 місяців зі сплатою процентів в розмірі 50,00% щорічно (а.с. 7-зворот). При цьому, всі основні умови кредитування доведені відповідачу, про що свідчить його електронний підпис в паспорті споживчого кредиту (а.с. 6-7). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 18.03.2025 року відповідачу нарахована заборгованість в розмірі 24486,79 грн., з яких: заборгованість за кредитом 18017,24 грн., за відсотками 6469,55 грн. (а.с. 8-9). Відповідно до ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст.\~612\~цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи, банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. При цьому, розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував та внаслідок чого виникла заборгованість. Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054ЦК України, не повернув суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved