Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кіровського районного суду м. Кіровограда з даним позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з [PERSON] на її (позивача) користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.04.2017 і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що відповідач записаний батьком її сина [PERSON] , [INFO] , про що внесено відомості до актового запису про народження №762, складеному 01.04.2009 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області. Державна реєстрація народження дитини проведена за заявами сторін, оскільки вони в шлюбі не перебували і спільно не проживали. На даний час, нею у зв`язку з обставинами, що склалися та на вимогу дитини ставиться питання позбавлення батька батьківських прав. З народження дитини, батько не мав і не має жодного родинного зв`язку з дитиною; не встановлено контакту, ніколи не проводили час разом. Фактично не має жодних психологічних чи моральних зв`язків як між батьком та сином. За 15 років батько жодного разу не провів з дитиною час на прогулянках, ні разу не запросив дитину до себе додому. Про розвиток сина, вона з власної ініціативи повідомляла по телефону та скидала фото і відео успіхів дитини у вайбер. Вона як матір дитини намагалась, щоб за будь-яких обставин син знав, що в нього є батько, а в разі потреби, якщо з нею щось трапиться, щоб син мав можливість жити з батьком, а не в дитячому будинку. Її хвилюванням підставою стало те, що фактично з 11 місяців сина їй встановлений діагноз, пов`язаний з необхідністю лікування та страхами щодо ракового захворювання і боротьби за життя. Оскільки на той час мала ще двох неповнолітніх дітей то розуміла всі ризики на майбутнє. Але всі її намагання протягом 15 років підтримувати стосунки батька з сином не дали свого результату. В свою чергу, дитина [PERSON] , за відсутності зв`язків також не заперечує проти позбавлення батька батьківських прав, зазначивши, що за своє життя жодного разу навіть не мав можливості звернутись до батька «папа». З родом та родиною батька зв`язки відсутні, при своєму житті бабуся з дідусем не знають про народження внука. За час перебування в дитячому садочку батько жодного разу до садочка не з`являвся сином не цікавився. За 9 років навчання в Ліцей «Сучасник» №34 та за 8 років навчання в музичній школі №1 ні разу не був на жодному святі чи концерті та не цікавився успіхами дитини. На підтвердження зазначеного надано до позову довідки. Син закінчив з відзнакою 9 класів школи та отримав Свідоцтво про початкову освіту також з відзнакою. Батько дитини від неї як матері вже нещодавно про це дізнався і сина не привітав. Останні три роки відповідач навіть забуває день народження сина і вітає його [INFO] замість [INFO] . В цьому році синові це було сприймати вкрай не приємно. [PERSON] вже 4 роки без будь яких перерв на канікули чи свята займається з репетитором англійською та німецькими мовами додатково від навчальної програми в школі. Знаючи про його успіхи, вона як мати дитини, зверталась до відповідача з проханням прийняти участь і порівно оплатити літній табір хоч на два -три тижні за кордоном з метою закріплення знань. Це було в 2021 році, і в перший рік повномасштабної війни 2022 року, на що батько відмовився, мотивуючи відсутністю коштів. Лише в січні - лютому 2024 року коли було відкрито декларації посадовців за 2021-2023 роки нею з`ясовано доходи батька, які складали кожного цього року по 1,5 млн грн, наявність коштів на депозитах у банках в тих же роках по такій же сумі. Крім того, всі роки з дня народження сина, відповідач займаючи посаду, що підлягає декларуванню не вказав у своїй декларації наявність у нього сина. В 2017 році, коли двоє її старших дітей стали студентами, вона була матеріально обмежена і звернулась до відповідача за допомогою на утримання сина, якому було на той час 8 років. Але у вказаній допомозі їй було відмовлено, що змусило її звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Отримавши копію позову, відповідач обурився, змусив її погрозами та уговорами про добровільну допомогу, залишити позов, поданий до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області без розгляду. Оскільки від відповідача неодноразово було зазначено, що син [PERSON] не його дитина, у спільних інтересах нею було запропоновано йому як батьку дитини подати на оспорювання батьківства, який вона б визнала в суді, звільнивши кожного з учасників тягаря цієї ситуації. Даний позов було навіть мною підготовлено та відправлено на погодження відповідачу. Єдине, що смутило батька дитини в цьому позові, в якому світлі буде виглядати він перед суддями в Кіровському районному суді. Таким чином, є всі правові підстави для позбавлення батька батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] і стягнення з нього аліментів до досягнення дитиною 18 років. Розпорядженням голови Кіровського районного суду м. Кіровограда "Щодо передачі справи до іншого суду" №136 від 05.08.2024 зазначену цивільну справу передано на розгляд Ленінського районного суду м. Кіровограда як найбільш територіально наближеному до Кіровського районного суду м. Кіровограда у зв`язку з неможливістю утворити новий склад суду для розгляду даної справи. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ленінського районного суду м.Кіровограда від 06.08.2024 позовну заяву [PERSON] у цивільній справі № 404/6653/24 провадження 2/405/1053/24 передано в провадження судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Драного В.В. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Драного В.В. від 07.08.2024 задоволено самовідвід судді Драного В.В. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2024 зазначену цивільну справу № 404/6653/24 провадження 2/405/1053/24 передано в провадження судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Шевченко І.М. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Шевченко І.М. від 13.08.2024 задоволено самовідвід судді Шевченко І.М. Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ленінського районного суду м. Кіровограда зазначена цивільна справа № 404/6653/24 (провадження № 2/405/1053/24) на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2024 була передана в провадження судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванової Л.А. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванової Л.А. від 23.08.2024 задоволено самовідвід судді Іванової Л.А. Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ленінського районного суду м. Кіровограда зазначена цивільна справа № 404/6653/24 (провадження № 2/405/1053/24) на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2024 була передана в провадження судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Волоткевича А.В. Ухвалою судді від 28.08.2024 позовну заяву залишено без руху. 04.09.2024 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позову. Ухвалою судді від 09.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 01.10.2024 до суду від третьої особи надійшла заява про проведення підготовчого засідання без участі представника Органу опіки та піклування Кропивницької міської ради. 03.10.2024 від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Також, 03.10.2024 від позивача до суду надійшла заява про проведення підготовчого засідання без її участі. Ухвалою суду від 03.10.2024 зобов`язано Орган опіки та піклування Кропивницької міської ради надати суду до 04.11.2024 письмовий висновок щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 05.11.2024 від третьої особи надійшли пояснення про неможливість виконання ухвали суду від 03.10.2024 у строки, встановлені судом. 09.12.2024 до суду від третьої особи надійшла заява про проведення підготовчого засідання без участі представника Органу опіки та піклування Кропивницької міської ради. 10.12.2024 від позивача до суду надійшла заява про проведення підготовчого засідання без її участі. 10.01.2025 до суду від третьої особи надійшла заява про проведення підготовчого засідання без участі представника Органу опіки та піклування Кропивницької міської ради. 10.02.2025 від позивача до суду надійшла заява про проведення підготовчого засідання без її участі. 11.02.2025 до суду від третьої особи надійшла заява про проведення підготовчого засідання без участі представника Органу опіки та піклування Кропивницької міської ради. 28.02.2025, на виконання ухвали суду від 03.10.2024, до суду надійшов висновок органу опіки та піклування. 11.03.2025 від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 12.03.2025 від позивача до суду надійшла заява про проведення підготовчого засідання без її участі. Ухвалою суду від 12.03.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 22.04.2025 від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 09.06.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Судом встановлено, що до поданого відповідачем відзиву на позовну заяву не додано доказів надсилання його позивачу. Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Як вбачається із поданого відзиву, відповідачем не долучено для суду документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву позивачеві. Таким чином позивач позбавлений права подати відповідь на відзив, висловити міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення. Враховуючи наведене, поданий відповідачем відзив залишається судом без розгляду. Позивач в судовому засіданні 01.07.2025 підтримала позовні вимоги, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні 01.07.2025 заперечив позовні вимоги, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю. Представник третьої особи просив суд відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, заслухавши учасників справи, суд встановив такі обставини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно положень ст. 7 СК України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області від 01.04.2009 матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , батьком дитини є [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до довідки № 15 від 09.07.2024 Музичної школи №1 ім. Г.Г. Нейгауза міста Кропивницького мати [PERSON] з великою відповідальністю ставилася до освітнього, виховного процесу музичної школи та творчого розвитку її сина. Батько [PERSON] - [PERSON] творчим життям та успіхами свого сина в музичній школі не цікавився (а.с. 14). Згідно з Довідкою №122 від 10.06.2024 Комунального закладу «Гімназія «Сучасник» Кропивницької міської ради» [PERSON] дійсно навчається в 9-А класі Комунального закладу «Гімназія «Сучасник» Кропивницької міської ради». Батько [PERSON] , [PERSON] , навчанням і вихованням свого сина не займається, школу та батьківські збори не відвідує, не цікавиться життям сина (а.с. 15). 24.04.2017 позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] (а.с. 18-20) Ухвалою від 25.07.2017 Кіровоградського районного суду Кіровоградської області у справі №404/2544/17 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини залишено без розгляду (а.с. 23). Підставою залишення вказаного позову без розгляду є заява [PERSON] (а.с. 22). 28.12.2022 [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 25). Відповідно до наказу №92-ОС від 13.03.2020 голови Кіровського районного суду м. Кіровограда Пінфіловій А.В. надана додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів як одинокій матері на підставі довідки №73 від 13.03.2020 Комунального закладу «Навчально-виховний комплекс загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №34 - економіко-правовий ліцей «Сучасник»- дитячо-юнацький центр Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» (а.с. 26-27). Згідно з наказом №181-ОС/к від 15.05.2020 голови Кіровського районного суду м. Кіровограда Пінфіловій А.В. надана додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів як одинокій матері на підставі довідки №39 від 06.05.2020 Комунального закладу «Навчально-виховний комплекс загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №34 - економіко-правовий ліцей «Сучасник»- дитячо-юнацький центр Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» (а.с. 28-28 зворот). Відповідно до висновку №974/19 від 05.02.2025 Виконавчого комітету Кропивницької міської ради, затвердженого рішенням №208 від 25.02.2025 Виконавчого комітету Кропивницької міської ради, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за не доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] (а.с. 125-127). Відповідач в судових засіданнях заперечив позовні вимоги та зазначив, що в даному випадку відсутні підстави, визначені ст. 164 СК України, для позбавлення його батьківських прав. На його думку, він сумліно виконує батьківські обов`язки по відношенню до сина [PERSON] , однак позивачка всіляко намагається перешкоджати йому у виконанні батьківських обов`язків. Також зазначив, що з моменту народження і на даний час допомагає сину у лікуванні та добровільно сплачує щомісячно 3000 грн аліментів на утримання сина. Також постійно намагається спілкуватися з сином. Бачиться з сином приблизно 1 раз на місяць. Крім того вказав, що він є пенсіонером та особою з інвалідністю. [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що підтримує заявлений позов та вбачає наявність достатніх підстав для позбавлення його батька батьківських прав. Повідомив, що батько жодного разу не був в школі, де навчається [PERSON] . Батько ніколи не проводив з ним час, не відвідував його концертні виступи, не їздив з батьком на відпочинок, бачилися з батьком приблизно два рази на рік. Батько жодного разу не був з ним на його дні народження та він жодного разу не був вдома у батька. На даний час в нього відносини з теперішнім чоловіком матері як з рідним батьком. Також повідомив, що коли йому виповнилося 8 років відповідач почав надавати фінансову допомогу. На даний час батько надає йому щомісячно 3000 грн. 03.03.2025 відповідач дав йому 30 000 грн в рахунок сплати аліментів за минулий рік. Повідомив, що до подачі даного позову з відповідачем по телефону не спілкувався. Зазначив, що в нього відсутні почуття до відповідача як до батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що постійно спілкується з сім`єю позивача та мають дружні стосунки. За час спілкування вона не бачила, щоб відповідач проводив час з сином. Їй не відомі факти надання батьком допомоги сину. Також зазначила, що приблизно місяць тому [PERSON] їй сказав про те, що батько відмовив йому в допомозі вступу до навчального закладу. Свідок [PERSON] в судому засіданні повідомила, що вона є сестрою [PERSON] . Після народження [PERSON] відповідач до 2 річного віку сина систематично, приблизно двічі на тиждень відвідував сина в них вдома. Протягом третього року життя [PERSON] відповідач рідше відвідував сина - приблизно 1 раз на тиждень. Після цього відповідач перестав відвідувати її брата, однак щомісячно надавав допомогу в розмірі 3 000 грн та на кожен день народження дарував її брату подарунки. Протягом останніх 7 років відповідач з сином не спілкувався. Інших коштів, крім 3000 грн щомісячно, відповідач не надав. Жодного разу відповідач не відвідував їхні сімейні свята, хоча мати запрошувала його на всі свята. Їй відомо, що її брат жодного разу не був вдома у відповідача. Перші три роки відповідач допомагав у лікуванні брата, а потім свідок не пам`ятає. Також зазначила, що не пам`ятає спільних прогулянок. Їй відомо, що відповідач не відмовлявся допомагати братові у зв`язку із хворобами. Зазначила, що їй відомо, про те що брат не хоче спілкуватися з батьком. Розглядаючи позов по суті, суд враховує таке. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до висновку №974/19 від 05.02.2025 Виконавчого комітету Кропивницької міської ради, затвердженого рішенням №208 від 25.02.2025 Виконавчого комітету Кропивницької міської ради орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] . В той же час [PERSON] , в судовому засіданні висловив думку про наявність підстав для позбавлення його батька батьківських прав. Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Дитина є суб`єктом права і незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має обсяг прав, одним із яких беззаперечно є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. Вказане право дитини при вирішенні спору, яким зачіпається її інтерес, підтверджено нормами як міжнародного, так і національного права. Разом із тим, враховуючи думку дитини, суд розуміє, що малолітня дитина є вразливою до маніпуляцій зі сторони дорослих та певних ситуацій, а також враховувати всі обставини, що могли спричинити формування саме такого бажання в дитини, які могли виникнути під впливом зовнішніх факторів, яким вона в силу малолітнього віку неспроможна надавати правильну оцінку, чи інших можливих факторів впливу на неї. Сама по собі озвучена думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав з огляду на те, що думка дитини не завжди може відповідати її інтересам, а тому при вирішенні спору, що стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, суд повинен ґрунтовно дослідити та оцінити всі обставини справи, надати належну правову оцінку доказам: кожному конкретно взятому та у сукупності. При цьому беруться до уваги положення частин 4-6 ст. 19 СК України. Так, цими нормами закону передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З висновку №974/19 від 05.02.2025 Виконавчого комітету Кропивницької міської ради, затвердженого рішенням №208 від 25.02.2025 Виконавчого комітету Кропивницької міської ради, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за не доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , при цьому єдиною підставою такого висновку зазначає факт заперечення батьком проти позову, що також може свідчити про його інтерес до дитини та констатує відсутність вжиття відносно [PERSON] превентивних заходів впливу. При цьому зазначаючи у висновку документи, а саме довідки навчальних закладів та наказів про надання відпустки позивачу як одинокій матері, які свідчать про відсутність участі батька у виховані дитини, не надає оцінку вказаним документам. Таким чином, висновок ґрунтується лише на заяві відповідача про заперечення позову, тобто виваженої та ґрунтовної підготовки, а також збору необхідної доказової бази службою у справах дітей не проведено. Як зауважувалося, питання про позбавлення батьківських прав необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Частиною 6 ст. 19 СК України визначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Водночас, висновок органу опіки та піклування не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії. Також вказаний документ не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права й обов`язки, тобто є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер. Цьому документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 по справі N 496/4271/16-а (К/9901/29090/18). Крім того, у висновку орган опіки і піклування Кропивницької міської ради посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, а саме на рішення від 07.12.2006 у справі «Хант проти України», в якому, крім того, наголошено, що питання сімейних відносин має гуртуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці, в порушення зазначеного висновку Європейського суду з прав людини не надає оцінку особистості заявника та його поведінці. Проаналізувавши вищезазначений висновок органу опіки і піклування Кропивницької міської ради, суд визнає його неналежно обґрунтованим і таким, що не відповідає якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У висновку фактично констатуються обставини, на які посилається відповідач, не містить обґрунтованих обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про належне виконання батьківських обов`язків відповідачем. Також з вказаного висновку не є зрозумілим, яким чином не позбавлення батьківських прав відповідача сприятиме захисту прав та інтересів дитини. Відповідно до вимог ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, достовірно встановлено, зокрема довідками навчальних закладів, наказами про відпустку позивача, як одинокій матері, поясненнями дитини [PERSON] , показами свідків та поясненнями самого відповідача, що виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно сина зводиться фактично тільки до добровільної сплати аліментів в розмірі 3 000 грн щомісячно. Лише факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення батьківських прав не свідчить про його інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку на краще. Отже, відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] , свідомо нехтує своїми батьківським обов`язками, у матеріалах справи відсутні докази про неможливість виконання батьківських обов`язків з незалежних від причин відповідача, тому в інтересах дітей суд вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Стосовно стягнення аліментів, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Суд зауважує, що особа, позбавлення батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, як передбачено частиною другою статті 166 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд зауважує, що відповідачем в судовому засіданні вказано, що він є особою пенсіонером та особою з інвалідністю, однак доказів зазначених тверджень до суду не надано. Крім того, як повідомив сам відповідач на даний час він працевлаштований. На підставі вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач працевлаштований, доказів про неможливість сплачувати аліменти відповідачем суду не надано, виходячи з мінімальних потреб дітей для забезпечення їм належного рівня життя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Стосовно вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача за останні десять років, тобто з 24.04.2017, в порядку ст. 194 СК України, суд зауважує, що як зазначає сама позивач, відповідач добровільно сплачував за вказаний період аліменти в погодженому між сторонами розмірі - 3000 грн, а тому вимога щодо стягнення аліментів з 24.04.2017 задоволенню не підлягає. Аліменти підлягають стягненню з моменту звернення в суд з даним позовом, тобто з 23.07.2024. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1211,20 грн за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а судовий збір в сумі 1211,20 грн за позовну вимогу про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial