Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

У травні 2025 року заявниця звернулася до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої вказувала, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧВ №012243, вона є власником земельної ділянки площею 0,0564 га, яка розташована на території [ADDRESS] . При цьому, зазначала, що у державному акті на право приватної власності на землю серії І-ЧВ №012243 не вірно зазначено її ім`я « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », яке зазначено у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 03 вересня 1997 року, Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області. Крім того, зазначала, що у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] також допущена помилка в написанні її імені, помилково зазначено « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». На підставі вищевикладеного, просила встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧВ №012243, виданого 17.09.1998 року Чернівецькою міською радою народних депутатів на підставі рішення виконкому Чернівецької міської ради народних депутатів від 03.03.1998 року №184/5, та від 26.05.1998 року №113/3, зареєстрованого в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за №1495 на земельну ділянку площею 0,0564 га, яка розташована на території [ADDRESS] , заявниці [PERSON] , а також свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 12.10.1991 року міським відділом ЗАГС, про що було зроблено запис №1958 про шлюб [PERSON] та [PERSON] . У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, однак через канцелярію суду від її представника Смотрицького А.В. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, просили заяву задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, не заперечував щодо задоволення заяви. Представник Чернівецької міської радив судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій просила ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З матеріалів справи убачається, що дані заявниці згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 03 вересня 1997 року, Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області зазначено « [PERSON] »(а.с.5). При цьому, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧВ №012243, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0564 га, яка розташована на території [ADDRESS] , в якому зазначено її ім`я « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », як зазначено у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 03 вересня 1997 року, Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] допущена також помилка в написанні її імені, помилково зазначено « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », а тому вказані розбіжності в написанні імені чинять заявниці перешкоди вільно володіти та розпоряджатися своєю власністю та реалізувати свої права та інтереси, які необхідні їй для оформлення особистих, майнових прав. Так, згідно із роз`ясненнями п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Таким чином, при розгляді заяв про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. Враховуючи викладене, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, оцінені в сукупності з іншими обставинами, встановленими судом, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved