Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

19.03.2025 року [PERSON] ,\~як законний\~представник неповнолітнього\~ [PERSON] , звернулася\~до Сколівського\~районного суду\~Львівської області\~з позовною\~заявою до[PERSON] , в якій просить стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] заподіяну моральну шкоду у розмірі 29\~339 (двадцять дев`ять тисяч триста тридцять дев`ять) грн. 50 коп. та понесені судові витрати у розмірі 5\~000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. Позовна заява обгрунтована тим, що 05 вересня 2023 року о 09 години 50 хвилин в с. Козьова Стрийського району Львівської області водій [PERSON] , керуючи мотоциклом марки «Yamaha TDM 850», р.н. [NUMBER] , допустив наїзд на неповнолітнього пішохода [PERSON] , [INFO] , який внаслідок даної ДТП отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим неодноразово проходив лікування як стаціонарно, так і амбулаторно. Як зазначає позивач, внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] було завдано і моральну шкоду. Інформація про дану дорожньо-транспорту пригоду 05.09.2023 була внесена до ЄРДР за №12023141300000214 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Рішення у вказаному кримінальному провадженні на даний час не прийнято. Зазначено, що згідно висновку повторної комісійної експертизи № 55 від 15.11.2024 року, у потерпілого [PERSON] , 2008 року народження, мали місце тілесні ушкодження у вигляді саден скроневої ділянки ліворуч, спинки та кінчика носа по середині, передньої поверхні лівого плечового суглобу, передньої поверхні правого ліктьового суглобу, лівого передпліччя, тильної поверхні правої кисті (множинні), передньої поверхні лівого передпліччя в нижній третині, передньої поверхні правого колінного суглобу, забійної рани передпліччя в нижній частині передньої поверхні правого колінного суглобу, забійної рани лівої брови. Клінічно в КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» та КНП «Сколівська МЛ», потерпілому [PERSON] , 2008 року народження, було встановлено діагноз: «Струс головного мозку. Забій коліна. Відкрита рана коліна. Забійні садна голови». Вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення та по механізму тертя (садна), можливо при ДТП, що мала місце 05.09.2023 року (враховуючи госпіталізацію потерпілого в лікарню). Тілесні ушкодження у вигляді саден, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, згідно п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді відкритої рани лівого коліна з ушкодженням власної зв`язки надколінника, з приводу чого була зроблена операція-ушивання зв`язки П-подібними швами від 05.09.2023, згідно п.2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Тривалість курсу лікування ушкодженої власної зв`язки коліна становить у середньому близько 4-ох тижнів. До повного відновлення знадобиться від 12 до 14 тижнів, оскільки навантаження на коліно повинно збільшуватися поступово». Позивачем зазначено, що на розмір моральної шкоди вказує і тривалість лікування [PERSON] в ВП «Лікарня Святого Миколая» КНП «Лікарське територіальне медичне об`єднання» Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» з 05.09.2023 року по 11.09.2023 року, в КНП «Сколівська центральна лікарня» Сколівської міської ради з 11.09.2023 року по 20.09.2023 року, та при лікуванні амбулаторно вдома з 09.10.2023 року по 20.10.2023 року. Вказані обставини вимушено внесли зміни [PERSON] у життєві стосунки зі своїми знайомими та рідними. Для відновлення попереднього стану здоров`я йому необхідно було докласти неабияких зусиль та часу. [PERSON] зазнав душевних страждань через страх, який він переніс за своє життя під час цієї ДТП та в подальшому. У тому числі, зазнав душевних страждань через страх залишити своїх рідних без сина, брата, тощо. Крім цього, останній зазнав душевних страждань через те, що тривалий час мусив ходити на милицях, що в очах серед однолітків виставляло його як слабшого. Отримані ним моральні страждання внаслідок ДТП можуть негативно вплинути на його подальше формування психологічної стійкості. Виходячи з наведеного вище, з врахуванням глибини та тривалості фізичного болю та душевних стражданнях, величину моральної шкоди позивач оцінює в 60\~000 грн. 00 коп. Разом з тим, у ч.2 ст. 1193 ЦК України зазначено, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Груба необережність потерпілого [PERSON] сприяла виникненню шкоди, тому розмір відшкодування за заподіяну моральну шкоду сторона позивача зменшує на 50% до 30\~000 грн. Цивільно-правова відповідальність перед третіми особами водія мотоцикла марки «Yamaha TDM 850», р.н. [NUMBER] , на час скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «Українська Страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно полісу № 214855387. 13.03.2025 року законний представник неповнолітнього позивача [PERSON] [PERSON] звернулась до ПрАТ «Українська Страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з заявою про виплату страхового відшкодування, у якій просила виплатити страхове відшкодування на придбання ліків, медикаментів, допоміжних матеріалів, обстеження, реабілітацію, тощо на суму 13\~209 грн. 92 коп. 5 відсотків від даної страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, становить 660 грн. 50 коп. Відповідно, на переконання позивача, з відповідача слід стягнути 29\~339, 50 грн. моральної шкоди. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Брони А.Л. від 20.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Заочним рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 24.04.2025 року позов [PERSON] , як законного представника неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, задоволено. Стягнуто зі [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , заподіяної йому моральної шкоди в сумі 29\~339 (двадцять дев`ять тисяч триста тридцять дев`ять) грн. 50 коп. та понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 5\~000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. Стягнуто зі [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , на користь держави 1\~211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 40 коп. судового збору. 20.05.2025 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення суду від 24.04.2025 року. 22.05.2025 року ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Брони А.Л. прийнято заяву про перегляд заочного рішення суду до провадження з визначенням дати судового засідання. В обгрунтування заяви заявник посилається на те, що його не було повідомлено про судове засідання та ухвалення оскаржуваного судового рішення відбулося з порушенням положень цивільного процесуального законодавства. Враховуючи положення п.1 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд, на його думку, не мав права розглядати в заочному порядку справу, оскільки не мав документів, які б підтверджували належним чином повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, яке відбулося у даній справі. Про ухвалення заочного рішення дізнався з Єдиного реєстру судових рішень. З приводу ДТП зазначає, що жодних протоколів про притягнення його до адміністративної відповідальності складено відносно нього не було. Крім цього, до кримінальної відповідальності його теж не було притягнуто. Саме через протиправні, умисні, неуважні та безвідповідальні дії [PERSON] , який порушив Правила дорожнього руху він зазнав значних фінансових втрат, зокрема понесені витрати на ремонт його транспортного засобу. Дорожньо-транспортна пригода мала свій вплив і на його стан здоров`я, він зазнав ушкоджень, був вимушений звертатися за медичною допомогою, здавати різні аналізи та проходити додаткові обстеження. Відшкодування моральної шкоди не може бути джерелом збагачення позивача, а тому сума в розмірі 29\~339 грн. не відповідає принципу справедливості та розумності, враховуючи обставини справи, тривалість зусиль для відновлення порушених прав. При цьому слід врахувати, що відшкодування моральної шкоди має виключно компенсаційний, а не каральний, обтяжуючий або запобіжний характер. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди слід брати до уваги той факт, що у будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватний нанесеній моральній шкоді. Крім цього зазначає, що він не несе відповідальності без вини, оскільки вина та протиправність його дій, на разі, відсутні, тілесних ушкоджень [PERSON] зазнав через його власну необережність та порушення вимог Правил дорожнього руху України. Проте, позивачем не надано достатніх, достовірних та належних доказів заподіяння душевних страждань, а також не надано обгрунтованого розрахунку суми моральної шкоди, заявленої до відшкодування. Тож, з урахуванням допущеної грубої необережності самим неповнолітнім та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що такий розмір моральної шкоди є значно завищеним та не відповідає характеру, обсягу та тривалості моральних страждань [PERSON] . Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 27.05.2025 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення у цивільній справі №453/434/25 за позовом [PERSON] ,\~як законного\~представника неповнолітнього\~ [PERSON] ,\~до [PERSON] \~про відшкодування\~шкоди,\~заподіяної джерелом\~підвищеної небезпеки, задоволено. Заочне рішення Сколівського районного суду Львівської області, ухвалене 24.04.2025 року у цивільній справі № 453/434/25 за позовом [PERSON] ,\~як законного\~представника неповнолітнього\~ [PERSON] ,\~до [PERSON] \~про відшкодування\~шкоди,\~заподіяної джерелом\~підвищеної небезпеки скасовано. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Відповідач [PERSON] про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подав. На підставі ч.3 ст. 211, ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, має важливе значення для усунення наслідків такого правопорушення та поновлення порушених прав громадянина. Саме тому особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, має право на її відшкодування. Реалізувати це право можна шляхом пред`явлення цивільного позову в кримінальному провадженні до початку судового розгляду. Особа, яка не пред`явила цивільного позову у кримінальному провадженні, а також особа цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Право звернутися з позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, має лише потерпілий від кримінального правопорушення або особа, яка має право діяти від його імені. Судом встановлено, що 05 вересня 2023 року о 09 години 50 хвилин в с. Козьова Стрийського району Львівської області мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , та неповнолітнього пішохода [PERSON] , [INFO] . Так, водій [PERSON] , керуючи мотоциклом марки «Yamaha TDM 850», р.н. [NUMBER] , допустив наїзд на неповнолітнього пішохода [PERSON] , який перебігав проїжджу частину дороги з права на ліво, відносно напрямку руху мотоцикла. За фактом вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди 05.09.2023 року органом досудового розслідування були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023141300000214, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення: ч.1 ст. 286 Кримінального кодексу України. Згідно повідомлення старшого слідчого СВ відділення поліції №3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітана поліції Р. Магурчак (вих. №44670-2025 від 07.02.2025), на даний час досудове розслідування кримінального провадження №12023141300000214, внесеного 05.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не завершено. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Орявською сільською радою Сколівського району Львівської області (актовий запис № 6), батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Позивачка [PERSON] ,\~яка діє\~як законний\~представник неповнолітнього\~ [PERSON] ,\~просить стягнути\~з відповідача\~моральну шкоду,\~яка пов`язана\~з отриманням\~під час вищеописаної ДТП тілесних ушкоджень, перенесення фізичного болю, стресу від перебування в лікарні та подальшого лікування. Згідно висновку експерта Державної спеціалізованої установи «Закарпатське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 55, розпочатої 03 жовтня 2024 року та закінченої 15 листопада 2024 року (повторна комісійна експертиза по матеріалах справи), у потерпілого [PERSON] , 2008 року народження, мали місце тілесні ушкодження у вигляді саден скроневої ділянки ліворуч, спинки та кінчика носа по середині, передньої поверхні лівого плечового суглобу, передньої поверхні правого ліктьового суглобу, лівого передпліччя, тильної поверхні правої кисті (множинні), передньої поверхні лівого передпліччя в нижній третині, передньої поверхні правого колінного суглобу, забійної рани передпліччя в нижній частині передньої поверхні правого колінного суглобу, забійної рани лівої брови. Клінічно в КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» та КНП «Сколівська МЛ», потерпілому [PERSON] , 2008 року народження, було встановлено діагноз: «Струс головного мозку. Забій коліна. Відкрита рана коліна. Забійні садна голови». Вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення та по механізму тертя (садна), можливо при ДТП, що мала місце 05.09.2023 (враховуючи госпіталізацію потерпілого в лікарню). Тілесні ушкодження у вигляді саден, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої страти працездатності. Тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, згідно п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді відкритої рани лівого коліна з ушкодженням власної зв`язки надколінника, з приводу чого була зроблена операція-ушивання зв`язки П-подібними швами від 05.09.2023, згідно п.2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Тривалість курсу лікування ушкодженої власної зв`язки коліна становить у середньому близько 4-ох тижнів. До повного відновлення знадобиться від 12 до 14 тижнів, оскільки навантаження на коліно повинно збільшуватися поступово». Як вбачається з повідомлення генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» за вих. №16523 від 05.02.2025 року, [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Центру хірургії ВП «Лікарня Святого Миколая» КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» з 05.09.2023 року по 11.09.2023 року. Під час стаціонарного лікування пацієнту було проведено повний спектр лабораторних обстежень, проведено рентгенологічне обстеження, комп`ютерну томографію головного мозку і черепа, загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, ультразвукову діагностику органів черевної порожнини та консультовано лікарем-хірургом. Медикаментозна терапія проводилась згідно записів у лікарському листу призначення, а саме: 1. магнезія сульфат 25% - 5,0 3 амп.; 2. натрій хлор 0,95 200,0 4 фл.; 3. анальгін 50% - 2,0 2 амп.; 4. цефтріаксон 1,0 г. 24 фл.; 5. ондасетрон 4 мг. 2 амп.; 6. нурофен 400мг. 1 упак. Згідно повідомлення директора КНП «Сколівська ЦЛ» О. Андрусишин за вих. №01-14/153 від 07.02.2025 року, [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Сколівська ЦЛ» з 11.09.2023 року по 20.09.2023 року (медична карта стаціонарного хворого №3479). Довідка про витрати хворого на стаціонарне лікування в КНП «Сколівська ЦЛ» становить 11\~920 грн. Згідно повідомлення директора КНП «Сколівська ЦЛ» О. Андрусишин за вих. №01-14/154 від 07.02.2025 року, [PERSON] , [INFO] , перебував на амбулаторному лікуванні в поліклінічному відділенні КНП «Сколівська ЦЛ» з 09.10.2023 року по 20.10.2023 року. Хворому призначено хода на милицях, медикаменти - сертидаза, ібупрофен, траумель гель. Встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія мотоцикла марки «Yamaha TDM 850», р.н. [NUMBER] , перед третіми особами на час скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «Українська Страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», згідно полісу № 214855387. 13.03.2025 року законний представник неповнолітнього [PERSON] [PERSON] звернулася до ПрАТ «Українська Страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з заявою про виплату страхового відшкодування, у якій просила виплатити страхове відшкодування на придбання ліків, медикаментів, допоміжних матеріалів, обстеження, реабілітацію, тощо на суму 13\~209 грн. 92 коп. 5 відсотків від даної страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю становить 660 грн. 50 коп. А відтак, просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 29\~339,50 грн. (30\~000 грн. 660,50 грн.). Так, згідно ст. 23ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У постанові КЦС Верховного Суду від 27.01.2021 року у справі № 263/16183/18 суд зазначив, що при визначенні розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди судова колегія приймає до уваги розмір завданої моральної шкоди та її тривалість. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої\~статті 1167 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи. Згідно ст.\~1187\~ЦК України,\~джерелом підвищеної\~небезпеки є\~діяльність,\~пов`язана\~з використанням,\~зберіганням або\~утриманням транспортних\~засобів,\~механізмів та\~обладнання,\~використанням,\~зберіганням хімічних,\~радіоактивних,\~вибухо-\~і вогненебезпечних\~та інших\~речовин,\~утриманням диких\~звірів,\~службових собак\~та собак\~бійцівських порід\~тощо,\~що створює\~підвищену небезпеку\~для особи,\~яка цю\~діяльність здійснює,\~та інших\~осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 постанови № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз`яснив, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язку та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Це означає, що у справах, що стосуються відшкодування шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (внаслідок ДТП), обов`язок відшкодування шкоди виникає за наявності наступних умов: 1) дії завдавача шкоди були неправомірними; 2) між діями завдавача шкоди та шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Підставою звільнення особи від відповідальності в деліктних правовідносинах є відсутність будь-якої складової цивільного правопорушення. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що і відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. На переконання суду, заподіяна [PERSON] моральна шкода підлягає відшкодуванню відповідачем, як власником джерела підвищеної небезпеки, оскільки такий не довів про те, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Щодо непоборної сили - це надзвичайна та невідворотна зовнішня подія, що позбавляє можливості за даних обставин запобігти негативним наслідкам її прояву. Непоборна сила є об`єктивним явищем, тобто подією яка не залежить від волі, свідомості та бажання людини. При цьому, ця подія має стосовно діяльності суб`єкта зовнішній характер втручання. Невідворотність дії непоборної сили або шкоди, що заподіюється нею, тісно пов`язана з її надзвичайним характером. Саме надзвичайний характер події не дає можливості особі запобігти та відвернути настання негативних наслідків. Непоборною силою є подія, яка об`єктивно є невідворотною. Запобігти її прояву не здатна жодна особа з урахуванням її фізичних, економічних, технічних та інших можливостей. Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц; від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13ц; від 03 червня 2020 року у справі № 345/3335/17. Відповідно до ч. 3\~ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В абз. 1 п. 4\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4\~(з подальшими змінами та доповненнями) передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Крім того, в п. 9 вказаної вище постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як вбачається із матеріалів справи, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] зазнав тілесних ушкоджень, які за висновком експерта були віднесені за тяжкістю до легких та тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, переніс дискомфорт, який супроводжувався болісними відчуттями, емоційним стресом, а також внаслідок ДТП змушений був перебувати на стаціонарному та абулаторному лікуванні, що фактично призвело до змін у звичному укладі та ритмі його життя. Врахувавши наведені обставини та норми матеріального права, суд\~дійшов висновку, що\~\~відповідач, як володілець джерела підвищеної небезпеки повинен нести відповідальність за моральну шкоду, завдану таким джерелом. Однак, вказана дорожньо-транспортна пригода мала свій вплив і на стан здоров`я останнього, такий зазнав ушкоджень, був вимушений звертатися за медичною допомогою, що стверджується наявними у справі доказами. Таким чином, аналізуючи наведені вище норми чинного законодавства, з огляду на встановлені обставини справи, приймаючи до уваги принципи, що повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., що є достатньою грошовою компенсацією за завдану відповідачем [PERSON] моральну шкоду. Окрім цього суд зауважує, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути співмірним нанесеній моральній шкоді, при цьому відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно норм ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як вбачається з долучених до матеріалів справи доказів, між законним представником неповнолітнього позивача [PERSON] [PERSON] та адвокатом Доарме В.С. було укладено договір про надання правової допомоги № 06-25 від 20.01.2025 року. Згідно умов вказаного вище Договору адвокат бере на себе обов`язок надання правової допомоги [PERSON] та [PERSON] у всіх справах, пов`язаних з відшкодуванням завданої [PERSON] шкоди через заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05.09.2023 року в с. Козьова Стрийського району Львівської області та виконання функцій представника цивільного позивача. Необхідність укладення договору про надання правової допомоги між [PERSON] та адвокатом, в тому числі в інтересах [PERSON] обумовлена тим, що [PERSON] є мамою неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно додатку №1, за надання правничої допомоги у вказаному вище договорі Замовник виплачує Виконавцю гонорар виходячи з того, що година роботи адвоката становить 1\~000 грн. Першу частину гонорару (аванс) клієнт виплачує в розмірі 5\~000 грн. на момент підписання клієнтом договору. За поїздку в м. Сколе для участі у судовому засіданні або іншій необхідності, пов`язаної з виконанням даного договору, клієнт сплачує адвокату 1\~500 грн. не залежно від тривалості слідчої дії чи судового засідання. В цю суму входять витрати на транспортні розходи, пов`язані з експлуатацією власного автотранспорту. У разі дострокового розірвання договору адвокат складає акт виконаної роботи виходячи з того, що година роботи адвоката становить 1\~000 грн., і у разі, якщо розмір виконаної роботи менше сум сплаченого гонорару, то адвокат повертає замовнику різницю між сумою гонорару та об`ємом виконаної роботи; у разі, якщо розмір виконаної роботи більший від суми сплаченого гонорару, то клієнт доплачує адвокату різницю між об`ємом виконаної роботи та сумою гонорару. Згідно акту виконаних робіт адвокатом Доарме В.С. на виконання договору про надання правової допомоги [PERSON] №06-25 від 20.01.2025 року, зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи, складання договору, ознайомлення з матеріалами становить 1\~000 грн.; написання цивільного позову, попереднього розрахунку та акту виконаних робіт, формування позовної заяви та додатків до неї становить 6\~000 грн. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. У ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи вищенаведене, та положення статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог 1 700,00 грн., як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст.\~133\~ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.2 ч.1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею ч.6\~ ст. 141 ЦПК України, зокрема якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга цієї статті). За таких підстав, з відповідача необхідно стягнути, пропорційно задоволеним вимогам, на рахунок держави, судовий збір в розмірі 411,81 грн.

Outcome: approved