Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

29.04.2024р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР до [PERSON] про відшкодування збитків, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою судді Покопцевої Д.О. від 05.06.2024р. по вищевказаній цивільній справі було відкрито провадження. В обґрунтування позовних вимог позивач в особі директора Герасимова Д.Г., посилався на те, що 20.05.2023р. о 23 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Тесла», д/н [NUMBER] , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Олеся Гончара з вул. Чернишевського в м. Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги, не виконав вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та не надав переваги у русі, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Рено», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який слідував по головній дорозі вул. Чернишевського з боку вул. Писаржеквського, після чого автомобіль «Тесла» продовжив некерований рух та здійснив наїзд на перешкоду у вигляді світлофорного стовпа. Постановою в Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.10.2023р. по справі №201/6853/23 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Станом на момент дорожньо-транспортної пригоди світлофорний об`єкт, який знаходився за адресою: м. Дніпро, на перехресті вул. Чернишевського вул. О.Гончара, належав КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР. Відповідно до довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2023 року, вартість матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження в ДТП світлофорного об`єкта за адресою: м. Дніпро, на перехресті вул. Чернишевського - вул. О.Гончара, склала 76 164грн. 69коп. Позивач звернувся до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про страхове відшкодування, поліс №210188398. 26.06.2023р. підприємству було відшкодовано понесені матеріальні збитки у розмірі 51 950 грн. 29 коп. У зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача залишок матеріального збитку з розмірі 24\~214, 40 грн., а також судові витрати по справі. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем проживання, про причини неявки не сповістив, заяв, відзиву суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу без його участі по наявним в справі доказам та за згоди позивача постановити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). 20.05.2023р. о 23 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Тесла», д/н [NUMBER] , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Олеся Гончара з вул. Чернишевського в м. Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги, не виконав вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та не надав переваги у русі, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Рено», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який слідував по головній дорозі вул. Чернишевського з боку вул. Писаржеквського, після чого автомобіль «Тесла» продовжив некерований рух та здійснив наїзд на перешкоду у вигляді світлофорного стовпа. Своїми діями [PERSON] порушив п. 16.11, д.з. 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП. Відомості про наявність у [PERSON] на момент ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в матеріалах справи відсутні. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.10.2023р. у справі №201/6853/23, яка набрала законної сили 17.10.2023р., [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Оглядом матеріалів справи встановлено, що згідно фотокарток пошкоджено світлофорний об`єкт. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку з цим, факт завдання шкоди світлофорному об`єкту, встановленому на ділянці місцевості, де мала місце ДТП, з вини саме [PERSON] встановлений судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, є преюдиціальним та доказуванню не підлягає. Крім того, вирішуючи спір про відшкодування шкоди суд встановлює, чи повинен відповідач, будучи винним у вчиненні ДТП, нести відповідальність за завдані ним збитки. Обставини ДТП, її механізм, дії учасників пригоди суд не оцінює, оскільки оцінку їм вже було надано судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, дії якого суд не повноважний переоцінювати в рамках даної справи, предмет якої стосується виключно цивільно-правової відповідальності винної особи, а не правомірності притягнення до адміністративної відповідальності. Законом України «Про автомобільні дороги» встановлений обов`язок органів місцевого самоврядування утримувати автомобільні дороги в належному стані. Так, у ч.1 ст.16 Закону України «Про автомобільні дороги» встановлено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Відповідно до ст.18 Закону України «Про автомобільні дороги», складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування. Межі вулиці за її шириною визначаються "червоними лініями". Розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах "червоних ліній" вулиці не допускається. Згідно із п.8.1. ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Відповідно до Правил утримання технічних засобів регулювання дорожнього руху вулично-дорожньої мережі населених пунктів, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 296 від 08.11.2017р., до технічних засобів регулювання дорожнього руху належать дорожні світлофори, світлова сигналізація, табло зворотного відліку, дорожні знаки, огородження, дорожня розмітка, напрямні стовпчики, пристрої примусового зменшення швидкості, периферійне обладнання (контролери, засоби обробки і передачі інформації, засоби диспетчерського зв`язку). Таким чином, світлофорні об`єкти, будучи технічними засобами організації дорожнього руху, перебувають в комунальній власності міста. Під час розгляду справи судом встановлено, що світлофорний об`єкт на перехресті вул. Чернишевського та вул. О.Гончара в м. Дніпрі, значиться на балансовому обліку Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради, тобто зазначений технічний засіб регулювання дорожнього руху м. Дніпра є комунальною власністю територіальної громади міста, що підтверджується довідкою про наявність на балансі світлофорного об`єкту від 21.05.2023р. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як вбачається із ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Для визначення завданої матеріальної шкоди внаслідок пошкодження в ДТП світлофорного об`єкту позивачем був складений дефектний акт на ремонт після ДТП. На підставі зазначеного дефектного акту від 21.05.2023р. було виконано будівельні роботи по ремонту зазначеного світлофорного об`єкту та складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2023р., акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2023р. та акт № 2 вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт. Відповідно до довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2023р., вартість матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження в ДТП світлофорного об`єкта за адресою: м. Дніпро, на перехресті вул. Чернишевського та вул. О. Горчара склала 76 164 грн. 69 коп. Позивач звернувся до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про страхове відшкодування та 26.06.2023р. позивачу було відшкодовано 51 950 грн. 29 коп. понесених матеріальних збитків, що підтверджується платіжною інструкцією № 3P051230_00000/b4663095-a884-4103-a0d8-9b230d065273 від 26.06.2023р. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки матеріальна шкода, спричинена позивачу, відшкодована не в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме у розмірі 24 214 грн. 40 коп. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені, судові витрати, які понесені позивачем по оплаті судового збору при подачі позову у розмірі 3028 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved