Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

16 квітня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 26202,62 грн через неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору. Позовні \~вимоги \~мотивовані \~тим,\~що 03\~квітня 2021\~року між\~ТОВ «ФК\~«ІНВЕСТ ФІНАНС»\~ \~ \~ та\~ \~ \~ [PERSON] \~ укладено\~ \~ договір\~ \~ про\~ надання\~ \~споживчого \~кредиту №\~10003501159. Того ж дня відповідачу було перераховано 7300,00 грн. на його банківську карту. 05 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 556/ФК-22, у відповідності до умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Таким чином, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 26202,62 грн., з яких: 7300,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 18902,62 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн.\~- заборгованість за комісійними винагородами; 0,00 грн. - заборгованість за пенею. Оскільки відповідач не виконує умови кредитного договору, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. В позовній заяві представник [PERSON] просив провести розгляд даної справи без участі представника позивача, не заперечуючи проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку\~ст. 128 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. \~ \~ \~ \~У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в заочному порядку, передбаченому гл. 11 розд. III ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Згідно з ч. 2 \~ст. 247 ЦПК України \~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до такого. 03 квітня 2021 року [PERSON] підписав заяву позичальника № 10003501159 (а.с. 40 (на звороті) - 41). В подальшому, 03 квітня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір № 10003501159 про надання споживчого кредиту, згідно з яким відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 7300,00 грн. строком на 30 днів (а.с. 19 (на звороті) - 24, 33-37). Згідно з додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 10003501159 від 03 квітня 2021 року сторони погодили графік платежів/розрахунків (а.с. 24, 37-38). В подальшому, 05 вересня 2022 року між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 556/ФК-22, у відповідності до умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до боржників (а.с. 28-31). Водночас із додатку № 1 до договору факторингу № 556/ФК-22 від 05 вересня 2022 року, укладеного між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», вбачається, що сторони погодили реєстр прав вимог (а.с. 31 (на звороті)). Як вбачається із додатку № 2 до договору факторингу № 556/ФК-22 від 05 вересня 2022 року, укладеного між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», сторони погодили перелік документів на підтвердження права вимоги (а.с. 32). Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 556/ФК-22 від 05 вересня 2022 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 26202,62 грн., з яких: 7300,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 18902,62 грн. - заборгованість за відсотками, 0,00 грн.\~- заборгованість за комісійними винагородами, 0,00 грн. - заборгованість за пенею (а.с. 12). Із інформаційної довідки № 62/6922/12 від 14 грудня 2022 року вбачається, що через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція № 31746-02997-62583 на суму 7300,00 грн., 03 квітня 2021 року на номер карти [NUMBER] (а.с. 40). Згідно з розрахунком заборгованості станом на 26 липня 2021 року заборгованість за кредитним договором № 10003501159 від 03 квітня 2021 року [PERSON] не погашена та складає 26202,62 грн (а.с. 16-18). Отже, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в нього заборгованості в сумі 26202,62 грн. Дані спірні правовідносини виникли з договору споживчого кредиту та позивач доводить, що має місце неналежне виконання зобов`язань позичальником. Цей правочин відповідно до\~ ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі, укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року в справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року в справі № 234/8084/20. Отже, у відповідача існують зобов`язання, що виникли за договором про споживчий кредит № 10003501159 від 03 квітня 2021 року. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач [PERSON] повністю чи частково виконав зобов`язання за укладеним договором. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із\~ ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами 1, 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Отже, укладення кредитного договору № 10003501159 від 03 квітня 2021 року підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема: кредитним договором № 10003501159, графіком платежів до кредитного договору, а також заявою позичальника на отримання кредиту, які підписані особисто [PERSON] із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Оскільки відповідачем не спростовано факту отримання ним кредиту у розмірі 7300,00 грн., вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими. Позивачем, окрім суми стягнення за основним боргом, заявлена до стягнення сума заборгованості за відсотками. Відповідно\~до ч.\~1\~ст.\~1048\~ЦК України\~\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 викладено такий правовий висновок: «Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За умовами договору № 10003501159 про надання споживчого кредиту від 03 квітня 2021 року встановлено 30-ти денний строк його дії. Отже, відповідно до вищенаведених законодавчих приписів та правового висновку Великої Палати Верховного Суду розмір процентів за кредитним договором буде дорівнювати 4686,60 грн. (7300,00 грн. основного боргу х 30 днів дії договору х 2,14 процентної ставки на добу). Відтак суд зазначає, що за договором № 10003501159 про надання споживчого кредиту від 03 квітня 2021 року позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за процентами підлягають часткову задоволенню. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Щодо стягнення з відповідача витрат в сумі 9000,00 грн. за надання правничої допомоги, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2\~ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3\~ ст. 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі \~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~ 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, 01 січня 2025 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Білецьким Б.М. укладено договір про надання правничої допомоги № 42649746, відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (а.с. 25-27). Відповідно до додаткової угоди № 10003501159 від 02 квітня 2025 року, укладеної між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Білецьким Б.М., сторонами розширено розділ «1. Предмет договору» (а.с. 38 (на звороті)). До матеріалів справи надано детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Білецьким Б.М на суму 9000,00 грн. (а.с. 18 (на звороті)). За актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) сторони підтвердили, що адвокат надав клієнту праничу допомогу на суму 9000,00 грн. (а.с. 10 (на звороті)). У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial