Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. [PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] . Позов мотивований тим, що 04 серпня 2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб. У шлюбі сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після одруження вони проживали у квартирі відповідача. Оскільки з 2017-2019 років подружнє життя поступово погіршилось, її спроби щодо збереження сім`ї виявилися марними, адже фактично, [PERSON] вже мав іншу сім`ю, у 2020 році довелося звернутися до суду за офіційним оформленням розлучення. Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 09 листопада 2021 року шлюб між ними розірвано, присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти на двох дочок у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 18 листопада 2021 року до досягнення дітьми повноліття. Реалізація даного рішення суду відбувалася через територіальне управління державної виконавчої служби, оскільки добровільно відповідач не бажав сплачувати аліменти і матеріально не допомагав дітям. Фактично, відповідач маючи фінансові можливості, сплачував лише по 1700 грн. аліментів щомісяця, а після досягнення старшою донькою - [PERSON] повноліття взагалі відмовився допомагати. Враховуючи дані обставини, 02 квітня 2025 року нею подано до Трускавецького міського суду Львівської області позовну заяву про стягнення аліментів на дитину, яка досягла повноліття. Разом з тим, до початку війни вона разом із своїми двома дітьми [PERSON] та [PERSON] проживали в місті Харкові, на той час родина вже тривалий час проживала окремо. З початком воєнних дій залишатися в Харкові було небезпечно, тому вона разом з дітьми була змушена виїхати до Федеративної Республіки Німеччина та попрохати там тимчасового притулку. Наразі вона разом із доньками тимчасово перебувають за кордоном. Діти - [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] з 21 квітня 2022 року. Діти перебувають на повному утриманні матері, [PERSON] навчається в 12 класі Гімназії імені Ернста Моріца Арндта. На разі у неї виникла необхідність стягнути з Відповідача додаткові витрати на утримання доньки [PERSON] , зумовлені погіршенням стану здоров`я та вимушеним лікуванням. Внаслідок наявності неправильного прикуса у доньки [PERSON] та подальші (з віком) порушення зубо-щелепової системи, позивачка повела доньку на обстеження до ортодонтичної клініки «Панагодімос». Відповідно до довідки про лікування у лікаря-ортодонта та планування вартості послуг від 24 червня 2024 року лікарем-ортодонтом встановлено, що [PERSON] має по наступні діагнози по верхній та нижній щелепі: відхилення точки контакту/скупченість зубів понад 3мм до 5мм, нестача місця до 3 мм, Інше виражена передня скупченість зубів, скупченість фронтальних зубів, різні повороти зубів, супрапозиція передніх зубів, внаслідок чого показано терапію з формування зубної дуги, проксимальна редукція емалі, протрузія та поворот передніх зубів, інтрузія передніх зубів тощо. Детальний план лікування та статті витрат відповідно до місцевих законів сягає 4428,02 євро. Враховуючи те, що фактично на утриманні позивачки перебуває двоє дітей, нестачу коштів на лікування, вказане лікування було оплачено з відстрочкою платежу. Нею сплачена вартість за лікування спільної дитини у сумі 4428,02 євро, що еквівалентно 194 832,00 грн. та є додатковими витратами на дитину та підлягають рівному розподілу між сторонами. Просить стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у сумі 97 416,00 грн., що еквівалентно 2214,01 євро за офіційним курсом НБУ на дату винесення судового рішення. Від відповідача надійшов відзив, у якому він просить відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Після виїзду дружини за кордон він не залишався осторонь їхнього життя неодноразово здійснював поїздки для особистих зустрічей, підтримував з ними регулярний зв`язок, цікавився самопочуттям, навчанням та потребами. Під час зустрічей він дарував подарунки планшети, мобільні телефони та інші речі, добровільно передавав дітям гроші на їхні додаткові витрати, які не охоплювалися сплатою аліментів. На даний час його дружина чинить перешкоди у спілкування з дітьми. Його не повідомляли про стоматологічне лікування доньки [PERSON] ані до, ані після завершення процедур. Він не мав змоги як батько обговорити потребу лікування, його вартість, обсяг чи місце проведення та не давав своєї згоди на такі витрати. Твердження позивачки про те, що він, маючи матеріальну можливість, відмовив у фінансовій допомозі, не відповідає дійсності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] наділала суду письмові пояснення, у яких вказала, що позовні вимоги позивачки підтримує та просить позов задовольнити, а також проводити розгляд справи у її відсутності. Додатково пояснила, що їй відомо, що її матір уклала договір з ортодонтичною клінікою «Панагодімос» та оплачувала її лікування, батько матеріальної допомоги з цього приводу не надавав. Від представниці позивачки [PERSON] адвокатки Корнієнко О.В. надійшла відповідь на відзив, у якій вона вказує, шо відповідач є фізичною особою-підприємцем, виступає засновником ТОВ «Флео Україна» та ТОВ «Галицький брокер» та перебуває на посаді директора даних підприємств. Для здійснення фінансово-господарської діяльності відповідач має у власності декілька нежитлових будівель у м. Трускавець, квартири та земельну ділянку на правах оренди, чотири автомобілі у власності, а тому має змогу оплатити додаткові витрати на лікування повнолітньої дитини. Від представниці відповідача [PERSON] адвокатки Жаворонок В.В. надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому наголошується на тому, що чинним СК Укрїни стягнення додаткових витрат на утримання повнолітніх дітей не передбачено. Крім цього, у провадженні Трускавецького міського суду Львівської області на даний час перебуває справа про стягнення аліментів на період навчання повнолітньої доньки [PERSON] . 2. Заяви (клопотання ) учасників справи. Представниця позивачки [PERSON] адвокатка Корнієнко О.В. у судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримала у повному обсязі, просила позовну заяву задовольнити з наведених у ній підстав. Представниця відповідача [PERSON] адвокатка Жаворонок В.В. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з наведених у відзиві підстав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] наділала суду письмові пояснення, у яких вказала, що позовні вимоги позивачки підтримує та просить позов задовольнити. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 08 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено розглядати з повідомленням (викликом) сторін. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступні факти. У судовому засіданні встановлено, що між сторони перебували у шлюбі з 04 серпня 2005 року по 09 листопада 2021 року. Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 09 листопада 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /арк. справи 27-29/. У шлюбі у сторін народилися дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 25 липня 2006 року, яка знаходиться в матеріалах справи /арк. справи 17/ та [PERSON] . Крім цього, рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 09 листопада 2021 року ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 18 листопада 2020 року до досягнення [PERSON] повноліття /арк. справи 27-29/. Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі згаданого рішення, закінчено у зв`язку з закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження № 68532857 від 07 квітня 2025 року /арк. справи 37-38/. На даний час дитина [PERSON] зареєстрована та проживає разом зі свою матір`ю за однією адресою: [ADDRESS] , до підтверджується відповідною довідкою /арк. справи 35/. Факт, що дитина постійно перебуває у даному регіоні (проживає та навчається) також стверджується довідкою, виданою гімназією імені Ернста Моріца Арндта 27 березня 2025 року, відповідно до якою [PERSON] проживає за вищевказаною адресою та з 20 квітня 2022 року є ученицею цієї школи та навчається у 12-ому класі /арк. справи 32/. Частиною 1 статті 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною першою ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, перелік яких визначений цією статтею, він не є вичерпним і залежить від кожного окремого випадку. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, якими є періодичні витрати на лікування або оздоровлення дитини; систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами; витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини. Верховний Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №501/5060/15-ц, від 14 січня 2019 року у справі №751/4312/16-ц). За ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до положень ст. 185 Сімейного кодексу України батько зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на свою дитину, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання. Додаткові витрати на дитину можуть сплачуватися наперед, або вони покриваються після їх фактичного понесення. Конкретна форма залежить від наявних документів - чеків, квитанцій, актів виконаних робіт, рекомендацій чи діагнозів. Виходячи з норм ст.185 СК України під додатковими витратами слід розуміти періодичні витрати на лікування дитини, систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами, які потребують лікування, витрати на гуртки, заняття, тощо. Отже, з наведеного слід дійти висновку, що додаткові витрати на дитину це витрати, що викликані особливими обставинами/потребами (розвитком здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо). Додаткові витрати на дитину не є аліментами. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка витратила кошти на лікування дитини у загальному розмірі 4428,02 євро, що підтверджується чеками, копії яких додані до матеріалів справи. Відповідно до довідки про лікування у лікаря-ортодонта та планування вартості послуг від 24 червня 2024 року у клініці «Панагодімос» лікарем-ортодонтом встановлено, що [PERSON] має по наступні діагнози по верхній та нижній щелепі: відхилення точки контакту/скупченість зубів понад 3мм до 5мм, нестача місця до 3 мм, Інше виражена передня скупченість зубів, скупченість фронтальних зубів, різні повороти зубів, супрапозиція передніх зубів, внаслідок чого показано терапію з формування зубної дуги, проксимальна редукція емалі, протрузія та поворот передніх зубів, інтрузія передніх зубів тощо. Детальний план лікування та статті витрат відповідно до місцевих законів сягає 4428,02 євро /арк. справи 57-58/. Понесення позивачкою витрат на лікування підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними документами. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 25 вересня 2024 року сплатила 600 євро за лікування в ортодонтичній клініці «Панагодімос» /арк. справи 39-40/, 15 серпня 2024 року 600 євро /арк. справи 41-42/, 27 червня 2024 року 500 євро /арк. справи 195-196/, 30 січня 2025 року 600 євро /арк. справи 45-46/, 17 грудня 2024 року 500 євро /арк. справи 47-48/, 23 жовтня 2024 року 600 євро /арк. справи 49-50/, 29 липня 2024 року 428,02 євро /арк. справи 51-52/. Отже, що моменту досягнення дитиною повноліття за послуги, отримані у клініці «Панагодімос» [PERSON] , було сплачено 500 євро 27 червня 2024 року. Таким чином, сума додаткових витрат понесених [PERSON] на дочку [PERSON] , яка підлягає стягненню з відповідача, становить 250 євро грн., що станом на 11 липня 2025 року відповідно до офіційного курсу гривні до іноземної валюти євро (48,98 грн./1 євро) еквівалентно\~12245 (дванадцять тисяч двісті сорок п`ять) грн. Так, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 512/4397/17. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. З аналізу вищевказаних норм СК України слідує, що додаткові витрати стягуються на неповнолітніх дітей. Можливості стягнення додаткових витрат на повнолітніх дітей законодавством не передбачена. 5. Оцінка суду. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] досягнула повноліття, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути додаткові витрати на лікування тільки за період до досягнення нею повноліття згідно з положеннями ст. 185 СК України. Що стосується додаткових витрат у період після досягнення [PERSON] повноліття, то суд вважає таку вимогу безпідставною, оскільки у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат відповідно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial