Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

01 липня 2025 року представник позивача адвокат Андрощук С.В. подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ТОВ «ЖК «ПАРКОВИЙ» на користь [PERSON] суму вартості правової (правничої) допомоги у розмірі 41 500 гривень. Ухвалою суду від 02 липня 2025 року заяву призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Андрощук С.В. подав заяву про розгляд справи без участі [PERSON] та її представників, заяву про стягнення витрат на правничу допомогу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 червня 2025 року позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК «ПАРКОВИЙ» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу задоволено частково, стягнуто з ТОВ «ЖК «ПАРКОВИЙ» на користь [PERSON] три відсотки річних у розмірі 185\~163 гривень 22 копійок та інфляційні втрати у розмірі 1\~012\~333 гривень 80 копійок, а також судовий збір у розмірі 10\~489 гривні 58 копійок (а.с. 71-78). Протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду 01 липня 2025 року представник позивача подав докази на підтвердження надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору № 07-88/2 про надання правової (правничої) допомоги від 10 серпня 2024 року, укладеного з Адвокатським бюро «СЕРГІЯ АНДРОЩУКА», відповідно до п. 1.1 якого Бюро зобов`язується надати клієнту правову (правничу) допомогу у справі про повернення сплачених грошових коштів по попередньому договору № 09 від 27 жовтня 2021 року і попередньому договору № 18/73 від 24 листопада 2021 року, укладеним між ТОВ «ЖК «ПАРКОВИЙ» і Клієнтом (а.с.87-89). Відповідно до п. 4.1.1 Додаткової угоди № 1 до Договору № 07-88/2 про надання правової (правничої) допомоги від 10 серпня 2024 року за супроводження справи, визначеної в п. 1.1 Договору в суді 1-ї інстанції, Клієнт сплатить Бюро гонорар у розмірі еквіваленту 2 000 доларів США станом на день оплати (а.с. 90). 30 червня 2025 року між [PERSON] , як клієнтом, та Адвокатським бюро «Сергія Андрощука» підписано Акт № 2 про надання правової (правничої) допомоги до Договору № 07-88/2 про надання правової (правничої) допомоги (а.с. 90-91). Відповідно до пунктів 2, 3 даного Акту за надання правової (правничої) допомоги по п. 1 Акту № 2 [PERSON] сплатила Бюро грошову суму в розмірі еквіваленту 1 000 доларів США, що на день оплати становить 41 500 гривень. Складаючи Акт № 2, сторони визнають, що правова (правнича) допомога надана у повному об`ємі, а вартість гонорару оплачена. Витрати за надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Велика Палати Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 вказала, що «при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу». Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, від 28 липня 1999 року у справі «Ботацці проти Італії»). Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, враховуючи складність справи, загальний порядок її розгляду, обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений адвокатом на виконання таких робіт, відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, дотримуючись принципів розумності та справедливості, вважає вказані витрати співмірними зі складністю справи та обсягом зазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (41500 х1197497,02/1382713,18) у розмірі 35\~941,02 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial