Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 16750 гривень 00 копійок за договором кредитної лінії. Свої вимоги мотивувало тим, що 12.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] , шляхом підписання електронним підписом відповідача було укладено договір кредитної лінії № 00-9521058, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 5000 грн. 00 коп., строк дії кредитної лінії 120 днів; тип процентної ставки фіксована; знижена процентна ставка \~1,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати, яка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, але не більше перших 20 днів користування ним, тобто з 1 по 20 день включно; стандартна процентна ставка\~2.50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом після 20 дня користування ним, починаючи з 21 дня користування кредитом по день повернення кредиту; орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить 5936,38%. Орієнтовна загальна вартість кредиту 19250,00\~грн. 10 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» було укладено договір факторингу № 1-10042024, відповідно до умов якого «КАЧАЙ ГРОШІ» відступило право грошової вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до позичальників, в тому числі за договором кредитної лінії № 00-9521058 від 12.09.2023 року, що укладений між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] , сума заборгованості за яким, станом на дату відступлення права вимоги, складає 16750,00 гривень, із яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 11500,00 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами; 250,00 грн. сума заборгованості за нарахованими комісіями. Таким чином, ТОВ\~ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділене правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] , а ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» втратило такі права. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягають стягненню з позичальника [PERSON] станом на 10.04.2024 року становить 16750,00 гривень, із яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 11500,00 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами; 250,00 грн. сума заборгованості за нарахованими комісіями. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 16750,00 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 98). В позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 99-100). Заяви про розгляд справи за відсутності та відзиву на позов відповідач не надав, тому суд відповідно до ст.\~280\~ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, тобто про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна\~сторона\~зобов`язана\~довести ті обставини,\~на які вона посилається як на підставу своїх вимог\~або заперечень,\~крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, 12.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] , шляхом підписання електронним підписом відповідача було укладено договір кредитної лінії № 00-9521058, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 5000 грн. 00 коп., строк дії кредитної лінії 120 днів; тип процентної ставки фіксована; знижена процентна ставка \~1,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати, яка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, але не більше перших 20 днів користування ним, тобто з 1 по 20 день включно; стандартна процентна ставка\~2.50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом після 20 дня користування ним, починаючи з 21 дня користування кредитом по день повернення кредиту; орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить 5936,38%. Орієнтовна загальна вартість кредиту 19250,00\~грн. (п.п. 1-7 Договору) (а.с. 26-29). Згідно п. 1.5. Договору, за надання Кредиту Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю комісію у розмірі 5,00%, що складає 250,00 грн. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору кредитної лінії, ознайомився з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику на офіційному сайті ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» https//kachay.com.ua, пройшов процедуру верифікації та підписав договір з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором (Q8967), який був надісланий на номер останнього +380981141898, зазначивши інформацію щодо себе та зобов`язавшись повернути суму позики та сплатити проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору (а.с. 26-29,60). ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 5000,00 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується копією Інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» від 22.04.2024 року Вих. № 647/04 (а.с. 7-8); копією Додатку ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до Інформаційної довідки Вих. № 647/04 від 22.04.2024 року (а.с. 9-10). 10 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» було укладено договір факторингу № 1-10042024, відповідно до умов якого «КАЧАЙ ГРОШІ» відступило право грошової вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до позичальників, в тому числі за договором кредитної лінії № 00-9521058 від 12.09.2023 року (а.с. 13-25), що укладений між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] , сума заборгованості за яким, станом на дату відступлення права вимоги, складає 16750,00 гривень, із яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 11500,00 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами; 250,00 грн. сума заборгованості за нарахованими комісіями (а.с. 30-33). Таким чином, ТОВ\~ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділене правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] , а ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» втратило такі права. Відповідачем не було сплачено заборгованість по кредитному договору, внаслідок чого загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягають стягненню з [PERSON] станом на 10.04.2024 року становить 16750,00 гривень, із яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 11500,00 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами; 250,00 грн. сума заборгованості за нарахованими комісіями, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 11).\~ \~ \~ \~ \~ У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Стаття 207 ЦК України вказує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Пункт 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610, частиною першою статті\~612 ЦК України\~зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 612 ч. 1 ЦК України\~передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1\~ст.\~12 Закону України «Про електронну комерцію»,\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»,\~за умови\~використання коштів\~електронного цифрового\~підпису усіма\~сторонами електронної\~правової угоди;\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до правових висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Судом встановлено, що зобов`язання за договором кредитної лінії [PERSON] не виконав, доказів погашення заборгованості суду не надав. Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 16750,00 гривень, із яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 11500,00 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами; 250,00 грн. сума заборгованості за нарахованими комісіями (а.с. 11), ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором про споживчий кредит, не сплатив вищевказану заборгованість в добровільному порядку, відзиву на позовну заяву не пред`явив, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача вказану суму заборгованості за договором кредитної лінії При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно із ч.1, ч.3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 та ч.2\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України із відповідача слід стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано копію Договору № 02-09/2024-5 про надання правової допомоги від 02.09.2024 року, укладеного між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та ФОП [PERSON] (а.с. 40-41); копію тарифів на послуги фізичної особи-підприємця [PERSON] (а.с. 44); копію заявки на надання юридичної допомоги № 17 від 01.03.2025 року (а.с. 45); копію Витягу з Акту № 7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року на суму 6000,00 грн. (а.с. 46). Розглянувши та оцінивши зазначені докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з частинами першою, третьою\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті\~137, частини сьомої статті\~139 та частини третьої статті\~141\~цього\~Кодексу, а також їх документального обґрунтування (частина п`ята\~статті 135 ЦПК України). Надані позивачем докази не містять підтвердження того, що правова допомога, пов`язана з розглядом даної справи, надана позивачу адвокатом. Разом з тим, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України. Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позовних вимог про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн. необхідно відмовити.

Outcome: approved