Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (далі - Автозаводський ВДВС), АТ «Укрсиббанк», АТ «Дельта Банк» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом скасування обтяження. Згідно протоколу № 1714002-8 від 11.03.2014 проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, позивач стала переможцем торгів щодо придбання за ціною 110550 грн кв. [ADDRESS] . 21.03.2014 Автозаводським ВДВС на ім`я [PERSON] виданий акт про реалізацію нерухомого майна, на підставі якого приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ципко Т.А. 09.04.2014 видала свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 901 та зареєструвала право власності. Під час підготовки документів для відчуження цієї квартири від приватного нотаріуса стало відомо про наявність обтяження на квартиру № [NUMBER] , номер запису про іпотеку згідно договору іпотеки № 11407 від 21.07.2008, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу Веселовським А.Г., іпотекодержатель - АКІБ «Укрсиббанк», код ЄДРПОУ 09807750, майновий поручитель - [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . З метою вирішення питання щодо звільнення квартири від обтяження звернулась до відповідача [PERSON] , яка у свою чергу направила заяву до Автозаводського ВДВС та АТ «Укрсиббанк». 14.04.2025 за вих. № 82236 позивачем отримана інформації від Автозаводського ВДВС про те, що кошти від реалізації квартири направлені на рахунок стягувана АТ «Укрсиббанк» із пропозицією звернутись до банківської установи для вилучення обтяжень з нерухомого майна. \~ \~ \~ \~ На звернення позивача на її ім`я та ім`я [PERSON] надійшла відповідь від 21.04.2025 про те, що на момент реалізації квартири, що перебувала в іпотеці, АТ «Укрсиббанк» не був іпотекодержателем по причині відступлення права вимоги на користь АТ «Дельта Банк». Згідно відомостей з Реєстру речових прав на нерухоме майно АТ «Укрсиббанк» (код ЄДРПОУ 09807750) являється до теперішнього часу іпотекодержателем цієї квартири. Отже, на думку позивача, Автозаводським ВДВС та АТ «Укрсиббанк» чиняться перешкоди у розпорядженні її власністю, на даний час відсутні підстави для обтяження квартири, яке порушує її права як власника та перешкоджає у вільному здійсненні права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а тому накладене обтяження підлягає скасуванню. 02.05.2025 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання відповідача фізичної особи. 02.05.2025 позов залишений без руху із наданням строку для усунення виявлених недоліків. 05.05.2025 надійшла уточнена позовна заява по справі з урахуванням усунутих недоліків. 05.05.2025 відкрите провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 22.05.2025 задоволене клопотання представника відповідача АТ «Дельта Банк» про проведення судового\~засідання по\~справі 10.06.2025\~та усі\~наступні судові\~засідання в\~режимі відеоконференції. 28.05.2025 від відповідача Автозаводського ВДВС надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовної заяви до Автозаводського ВДВС, обґрунтовуючи наступним. На примусовому виконанні у Автозаводському ВДВС перебувало виконавче провадження № 29336682 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1466, виданого 19.04.2010 Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення з [PERSON] на користь АКІБ «Укрсиббанк» заборгованості. У межах зазначеного виконавчого провадження на прилюдних торгах реалізована кв. [ADDRESS] згідно акта про реалізацію нерухомого майна від 21.03.2014. Переможець торгів - [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] . Уважають, що позов є необґрунтованим, безпідставним та задоволенню не підлягає, оскільки у державного виконавця відсутня технічна можливість припинити іпотеку № 5732813, накладену згідно договору іпотеки № 11407 від 21.07.2008, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу Веселовським А.Г., іпотекодержатель АКІБ «Укрсиббанк». Заборона № 5732989, накладена згідно договору іпотеки № 11407 від 21.07.2008, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу Веселовським А.Г., іпотекодержатель АКІБ «Укрсиббанк» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 09.06.2025 від представника відповідача АТ «Дельта Банк» надійшов відзив на позов, згідно якого просять відмовити у задоволенні позовних вимог до АТ «Дельта Банк» у повному обсязі з посиланням на таке. Позивачем при зверненні до суду допущений дефект суб`єктного складу сторін цивільного спору у зв`язку із визначенням відповідачем АТ «Дельта Банк». Позивачем не доведені обставини, що свідчать про порушення прав та охоронюваних її інтересів АТ «Дельта Банк». Зазначає, що з матеріалів справи (копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 417447446 від 12.03.2015) слідує, що обтяження іпотекою нерухомого майна та заборона його відчуження зареєстровані 21.07.2008 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Ципко Тетяною Анатоліївною, на користь АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступником якого є АТ «Укрсиббанк») на підставі договору іпотеки № 11407 від 21.07.2008, укладеного між АКІБ «Укрсиббанк» та майновим поручителем [PERSON] . Матеріалами справи підтверджується, що зазначене нерухоме майно реалізоване з прилюдних торгів Автозаводським ВДВС 11.03.2014 у межах виконавчого провадження № 29336682 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1466, виданого 19.04.2010 Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення з [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором (копія акта реалізації нерухомого майна, лист Автозаводського ВДВС додані до матеріалів справи), а кошти перераховані іпотекодержателю (стягувачу) АКІБ «УкрСиббанк». На переконання представника позивача, з фактичних обставин справи слідує, що у спірних правовідносинах суб`єктами є позивач, як власник нерухомого майна, АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк»), як іпотекодержатель, який отримав задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки (нерухомого майна) та боржник [PERSON] , як іпотекодавець. Стверджують, що в матеріалах справи відсутні інформація та докази на підтвердження того, що АТ «Дельта Банк» є іпотекодавцем нерухомого майна або особою, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснені спірні записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо обтяження іпотекою та забороною відчуження, а тому АТ «Дельта Банк» не є належним відповідачем по справі. 10.06.2025 у судове засідання не з`явились позивач, відповідач Бойцун В.В., представники відповідачів Автозаводського ВДВС та АТ «УкрСиббанк», повідомлені належним чином про дату, час, місце розгляду справи. Від позивача та відповідача [PERSON] 23.05.2025 надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити. Від відповідача Автозаводського ВДВС 09.05.2025 та 26.05.2025 надійшли заяви відповідно про розгляд справ за відсутності їх представника. Від відповідача АТ «Укрсиббанк» 23.05.2025 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, при вирішенні позову покладаються на розсуд суду. 10.06.2025 у судове засідання з`явились представник позивача (адвокат) Самойленко М.О. та представник відповідача АТ «Дельта Банк» Шутова О.О. (в режимі відеоконференції). Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, зазначивши, що погоджується із доводами представника відповідача АТ «Дельта Банк», викладеними у відзиві щодо неналежного відповідача АТ «Дельта Банк», якого доцільно було б залучити в якості третьої особи. Просив залишити судовий збір за позивачем. Разом з тим, заяви, клопотання щодо заміни відповідача, залучення третьої особи від представника позивача у судовому засіданні не подавались. Представник відповідача АТ «Дельта Банк» Шутов О.О. заперечував проти задоволення позову до АТ «Дельта Банк» з підстав, викладених у поданому відзиві. Наголосив про не доведення порушення прав позивача саме АТ «Дельта Банк». 10.06.2025 у судовому засіданні оголошена перерва за клопотанням представника позивача для підготовки відповіді на відзив, що надійшов від відповідача АТ «Дельта Банк». 10.07.2025 у судове засідання не з`явились сторони, повідомлені належним чином про дату, час, місце розгляду справи. Від представника позивача 23.06.2025 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити, судовий збір залишити за позивачем. Від представника відповідача АТ «Дельта Банк» 10.06.2025 надійшла заява про розгляд справи 10.07.2025 за його відсутності по причині надання ним усіх необхідних пояснень по справі, а також відзиву на позовні вимоги. Від відповідача Автозаводського ВДВС 16.06.2025 та 02.07.2025 надійшли заяви про розгляд справи за відсутності їх представника. Від відповідача АТ «Укрсиббанк» не надійшло заяв, клопотань. У справі наявна заява від 23.05.2025 про розгляд справи за відсутності їх представника, при вирішенні позову покладаються на розсуд суду. Відзиву не надано. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 223 ЦПК України. Підстави для відкладення або оголошення перерви відсутні. Фіксування судового засідання 10.07.2025 не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Заслухавши представників позивача та відповідача АТ «Дельта Банк», дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості в їх сукупності, судом встановлене наступне. 10.10.2020 позивачем після реєстрації шлюбу із [PERSON] змінене прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач є власником кв. [ADDRESS] , набутої на підставі протоколу з реалізації нерухомого майна № 1714002-8 від 11.03.2014, акта Автозаводського ВДВС від 21.03.2014 про реалізацію нерухомого майна, свідоцтва Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області від 09.04.2014 № 901 про право власності на нерухомого майна, придбаного з прилюдних торгів. Як слідує з матеріалів справи (копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 417447446 від 12.03.2015), обтяження іпотекою нерухомого майна та заборона його відчуження зареєстровані 21.07.2008 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Ципко Т.А., на користь АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступником якого є АТ «Укрсиббанк») на підставі договору іпотеки № 11407 від 21.07.2008, укладеного між АКІБ «Укрсиббанк» та майновим поручителем [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу Веселовським А.Г. Матеріалами справи стверджується, що зазначене нерухоме майно реалізоване з прилюдних торгів Автозаводським ВДВС 11.03.2014 у межах виконавчого провадження № 29336682 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1466, виданого 19.04.2010 Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення з [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором, а кошти перераховані іпотекодержателю (стягувачу) АКІБ «УкрСиббанк», а саме копіями: протоколу № 1714002-8 проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, акта про реалізацію нерухомого майна від 21.03.2014, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 09.04.2014, виданого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Ципко Т.А., інформацією з Державного реєстру речових прав № 21947893 від 21.05.2014, листом Автозаводського ВДВС за вих. № 822369 від 14.04.2025 про продаж квартири та перерахування коштів стягувачу. Зі змісту прохальної частини позову слідує, що позивач просить усунути перешкоди у користуванні належним їй нерухомим майном шляхом скасування вказаних обтяжень та заборони відчуження нерухомого майна. Згідно інформації Автозаводського ВДВС за вих. № 82236 від 14.04.2025 позивача повідомлено про те, що кошти від реалізації квартири направлені на рахунок стягувача АТ «Укрсиббанк» та запропоновано звернутися до банківської установи для вилучення обтяжень з нерухомого майна. \~ \~ \~ \~ На звернення позивача на її ім`я та ім`я [PERSON] надійшла відповідь відповідно за вих. № 29-1-01/3949 та № 29-1-01/3958 від 21.04.2025 про те, що на момент реалізації квартири, що перебувала в іпотеці, АТ «Укрсиббанк» не був іпотекодержателем по причині відступлення права вимоги на користь АТ «Дельта Банк». Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (ст.ст.\~12,\~13, 81 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Згідно ст. ст.74 Закону України «Про нотаріат» нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно у зв`язку із: повідомленням кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту); припиненням, розірванням іпотечного договору, договору застави, ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору, іншого договору, на підставі якого було накладено заборону відчуження; смертю відчужувача за договором довічного утримання (догляду), спадковим договором або смертю другого з подружжя, що уклали спадковий договір; смертю другого з подружжя, яке склало спільний заповіт подружжя; відчуженням майна, переданого під виплату ренти; спливом строку, на який накладено заборону відчуження; рішенням суду; судовим рішенням про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою, про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; зверненням органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; в інших випадках, встановлених законодавством. Після продажу предмета іпотеки на електронному аукціоні або продажу предмета іпотеки відповідно до\~ст. 38\~Закону України «Про іпотеку» припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки (ст. 50 Закону України «Про іпотеку»). Державним реєстратором у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку із придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки, є державний виконавець та приватний виконавець (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). За результатом проведених торгів до нотаріуса за видачею свідоцтва про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, звертається з актом про реалізацію предмета іпотеки набувач відповідного нерухомого майна щодо якого в Державному реєстрі прав органами державної виконавчої служби (приватним виконавцем) вилучені відповідні обтяження (заборону) та інше речове право (іпотеку) Тобто, в цьому випадку припинення обтяження та іпотеки в Державному реєстрі прав відбувається без вчинення нотаріусом дій щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна. Враховуючи, що згідно ст. 17 Закону «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону, відповідно припиняє дію іпотечний договір, як наслідок, заборона, накладена у зв`язку з його укладенням, є такою, що припинилась. Підстави для зняття державним/приватним виконавцем арешту з майна (коштів) боржника або його частини визначені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у інших випадках, ніж зазначені у цій частині, арешт може бути знятий за рішенням суду. Зокрема, згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено такі підстави зняття арешту з майна боржника: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/ або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника; отримання виконавцем документів на підтвердження розрахунку за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у\~ч.6\~ст. 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені\~п. 1-2, п.п. 2\~п. 10-4\~р. XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; отримання виконавцем звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому\~ст. 11\~Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; на виконання ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (стаття 319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України). Право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК. Таким чином, збереження обтяження нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав перешкоджає реалізації позивачем її прав власності. Вказана перешкода є незаконною, порушує особисті майнові права позивача на вільне володіння, користування та розпорядження власним нерухомим майном, а отже підлягає усуненню. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 12.03.2025 за № 417447446 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Прокоп О.Е. щодо кв. [ADDRESS] , наявний запис про іпотеку № 5732813, іпотекодержатель - АТ «Укрсиббанк», код ЄДРПОУ 09807750. Матеріали справи не містять доказів, які не надані також і відповідачем по справі АТ «Укрсиббанк» на підтвердження інформації, зазначеної у відповідях, наданих на ім`я позивача та відповідача [PERSON] відповідно за вих. № 29-1-01/3949 та № 29-1-01/3958 від 21.04.2025 про те, що на момент реалізації квартири, що перебувала в іпотеці, АТ «Укрсиббанк» не був іпотекодержателем по причині відступлення права вимоги на користь АТ «Дельта Банк». Договір про відступлення права вимоги/ купівлі-продажу прав вимоги, укладений між АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступником якого є АТ «Укрсиббанк») та АТ «Дельта Банк» у матеріалах справи відсутній, суду не наданий. Під час судового розгляду справи не встановлені відомості про те, що відповідач АТ «Укрсиббанк», який є іпотекодержателем (обтяжувачем) зазначеного нерухомого майна, звертався до державного реєстратора, державного/ приватного виконавця із заявою про припинення обтяження. З огляду на наведене, підлягає задоволенню позов до Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом скасування обтяження. У позові до [PERSON] , Автозаводського ВДВС та АТ «Дельта Банк» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом скасування обтяження слід відмовити за недоведеністю порушення відповідачами [PERSON] та АТ «Дельта Банк» прав позивача. Доказів протилежного\~матеріали справи\~не містять\~та суду\~не надано. Протилежного не доведено. Таким чином, під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості (ст. 129 Конституції України). Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved