Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Зимнівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та визнання права на завершення приватизації. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , в селі Житані, Володимир Волинського (тепер Володимирського) району, Волинської області, заповіту на належну йому земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Зимнівської (Хмелівкіської) сільської ради, він не залишив, а тому після його смерті відкрилась спадщина за законом на належне йому майно. Зазначає, що земельна ділянка площею 0,60 га була передана її батькові у приватну власність на підставі рішення сесії Хмелівківської сільської ради Володимир-Волинського району від 27.08.1998 № 3/3 «Про розгляд заяв громадян про виділення, збільшення, приватизацію та вилучення земельних ділянок». Через те, що покійний батько не встиг за життя завершити приватизацію, зареєструвати право власності на земельну ділянку площею 0,60га та отримати правовстановлюючи документи на неї, після усного звернення до Володимирської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті її батька їй було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду із зазначеним позовом. Просить визнати за нею право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території Зимнівської (Хмелівкіської) сільської ради, в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] Ухвалою від 11.04.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 13.06.2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачка на розгляд справи не з`явилась, надала до суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та слухати справу у її відсутність. Представник відповідача Зимнівської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, згідно якої розгляд справи просив проводити на основі позовної заяви та з врахуванням матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] , у його відсутність. Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.1218, ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на належне йому майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Зимнівської (Хмелівкіської) сільської ради, яка була передана йому у приватну власність на підставі рішення сесії Хмелівкіської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 27.08.1998 № 3/3 року «Про розгляд заяв громадян про виділення, збільшення, приватизацію та вилучення земельних ділянок». Судом встановлено, що за життя [PERSON] не завершив приватизацію вказаної земельної ділянки та не зареєстрував право власності на неї. Як вбачається з архівного витягу з рішення Хмелівківської сільської Ради Володимир-Волинського району Волинської області від 27.08.1998 № 3/3 року «Про розгляд заяв громадян про виділення, збільшення, приватизацію та вилученнея земельних ділянок», [PERSON] було надано дозвіл приватизувати земельну ділянку площею 0,60 га для обслуговування підсобного господарства. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , батьком позивачки (дошлюбне прізвище [PERSON] ) є [PERSON] , а отже відноситься до спадкоємців першої черги за законом. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , позивачка одружилась із [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". Судом встановлено, що крім позивачки по справі є й інші спадкоємці першої черги за законом, а саме дочка [PERSON] - [PERSON] та мати [PERSON] , проте останні з моменту відкриття спадщини від її прийняття в установленому законом порядку відмовились на користь позивачки і на спадщину не претендують, що стверджується нотаріально завіреними письмовими заявами, які містяться в матеріалах спадкової справи. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодаємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Відтак, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочала за життя у встановленому законом порядку та не завершила у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На усне звернення позивачки, державним нотаріусом Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області Хомою Ю.М. надано відповідь 05.02.2024 року № 81/01-16, а саме [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за законом після смерті [PERSON] у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нього. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем у позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд, з урахуванням відсутності заперечень з боку відповідача, дійшов висновку, що позивач має право успадкувати майнові права спадкодавця як спадкоємець за законом, оскільки вона прийняла спадщину після смерті свого батька, а інші спадкоємці від прийняття спадщини в установленому законом порядку відмовились.

Outcome: approved