Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У заяві зазначила, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Сидоренко В.І. від 11.10.1993 року за № 2-3389 належав померлому [INFO] [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав у зв`язку із смертю [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , оскільки мешкала за однією адресою з померлим на день його смерті, але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку із смертю. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилося спадкове майно, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем [PERSON] за заповітом є [PERSON] , яка спадщину прийняла шляхом подання заяви до приватного нотаріуса Шимки О.М. Однак, нотаріусом Ладур Оксані Валеріївні відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що видано постанову від 27.05.2025 № 147/02-31. Як слідує з постанови нотаріуса, підставою для відмови у видачі свідоцтва стало те, що у правовстановлюючому документі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме свідоцтві про право на спадщину за заповітом, яке видано державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Сидоренко В.І. від 11.10.1993 року за № 2-3389, зареєстровано в КП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 12.10.1993 року в реєстровій книзі № 132 за реєстровим № 17643 та довідці, виданій ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 13.05.2025 року за № 5038, 5039 (які підтверджують факт державної реєстрації права власності на житловий будинок) вказано власником [PERSON] замість вірного [PERSON] . У зв`язку з цим нотаріус у постанові від 27.05.2025 № 147/02-31 вказав, що неможливо встановити факт належності спадкового майна гр. [PERSON] , спадщину після смерті якого гр. [PERSON] прийняв, але не оформив своїх спадкових прав у зв`язку із смертю [INFO] . Спадщину після смерті [INFO] гр. [PERSON] прийняла гр. [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку із смертю». Зазначена помилка не надає можливості заявнику позасудовим порядком оформити спадкові права. Тому заявник просила суд встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Сидоренко В.І. від 11.10.1993 року за № 2-3389, зареєстроване в КП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 12.10.1993 року в реєстровій книзі № 132 за реєстровим № 17643 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 23 червня 2025 року відкрито провадження у справі. Інші заяви по суті справи або клопотання учасниками справи суду не подавалися. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. При цьому представник заявника звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності та за відсутності заявника. Заяву просила задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Шимка О.М. також звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що при вирішенні справи посилається на розсуд суду. Враховуючи відсутність підстав, що передбачені ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 11 жовтня 1993 року державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Сидоренко В.І. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстровим номером 2-3389, згідно якого житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS] , належить [PERSON] , який успадкував його після померлого [INFO] батька [PERSON] . При реєстрації права власності в КП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 12.10.1993 року в реєстровій книзі № 132 за реєстровим № 17643 прізвище власника також вказано як [PERSON] (а.с. 28-29). Але, як підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, на час видачі зазначеного свідоцтва вірно прізвище, ім`я, по батькові власника [PERSON] існик, а у свідоцтві про право на спадщину його прізвище зазначено невірно як [PERSON] есник замість правильного [PERSON] існик. Вказана обставина підтверджується долученими до матеріалів справи доказами в їх сукупності, в тому числі: даними домової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , у якій прізвище власника при реєстрації місця проживання 21 червня 1988 року російською мовою вказано як [PERSON] , а при перереєстрації місця проживання 23.12.1997 року на підставі паспорту [NUMBER] , виданого 23.12.1997 року Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, українською мовою зазначено як [PERSON] (а.с. 8-12); даними рішення Виконавчого комітету Київської районної Ради народних депутатів м. Полтави від 17 серпня 1993 року №356 «Про оформлення права особистої власності на житлові будинки, які належать громадянам і включені в міську межу», яким виконавчий комітет вирішив оформити право особистої власності на житлові будинки, що належать громадянам, і видати свідоцтва на право власності згідно по господарських книг, які велись сільськими Радами: гр. [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.20); свідоцтвом № [NUMBER] на забудову індивідуальної садиби в [ADDRESS] , виданим [PERSON] (а.с. 24); планом земельної ділянки і червоних ліній забудови в селі Івонченці при будівництві нового будинку замість старого, яке виданим [PERSON] (а.с. 25); дозволом №25 від 01 грудня 1978 року на проведення будівельних робіт, що видано [PERSON] (а.с.25-26). Таким чином судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Сидоренко В.І. від 11.10.1993 року за № 2-3389, зареєстроване в КП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 12.10.1993 року в реєстровій книзі № 132 за реєстровим № 17643 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , у якому його прізвище вказано невірно як [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 01 липня 2017 року Київським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 23). Після його смерті спадщину прийняв [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав у зв`язку із смертю [INFO] . Спадщину після смерті [INFO] [PERSON] прийняла [PERSON] , оскільки мешкала за однією адресою з померлим на день його смерті, але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку із смертю. Вказані обставини підтверджуються постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Шимки Ольги Миколаївни від 27 травня 2025 року №147/02-31 (а.с. 18-19). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03 жовтня 2024 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 21). Спадкоємцем [PERSON] за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Шимкою О.М. 09.12.2020 року за № 1713, є [PERSON] . [PERSON] спадщину після [PERSON] прийняла, звернувшись до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Шимки О.М. з заявою про прийняття спадщини. Вказані обставини також підтверджуються постановою нотаріуса від 27 травня 2025 року №147/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.18). Таким чином помилка в прізвищі власника [PERSON] у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, посвідченим 11 жовтня 1993 року державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Сидоренко В.І., перешкоджає заявнику позасудовим порядком одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.95 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до приписів Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України N 396 від 16.12.2009 року, на підставі рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності. Свідоцтво про право власності підлягає обов`язковій реєстрації в органі державної реєстрації прав. У разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності за письмовою заявою власника (співвласників) органом приватизації видається його дублікат. Можливість внесення виправлень до свідоцтва про право на спадщину відсутня. Тому заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно задовольнити, встановивши даний факт.

Outcome: approved