Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (далі - ТОВ «ФК «Ейс») звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 17 червня 2021 року ТОВ «Манівео швидкафінансова допомога» уклало з [PERSON] договір № 952712988, за яким ТОВ «Манівео швидкафінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 16 000 грн. 00 коп. строком на 30 днів, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,08% в день. ТОВ «Манівео швидкафінансова допомога» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 16 000 грн. 00 коп.. Однак [PERSON] неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виник борг за кредитним договором № 952712988 від 17 червня 2021 року в загальному розмірі 56 897 гр. 00 коп., що складається з боргу за основною сумою кредиту в розмірі 16 000 грн. 00 коп. та боргу за процентами в розмірі 40 897 грн. 00 коп.. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01 та додатковими угодами продовжували строк його дії, за умовами яких до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 952712988 від 17 червня 2021 року. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19 згідно з якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишаються без змін.\~ 31.12.2020 року між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року за Договором факторингу№ 28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. При цьому інші умови договору залишено без змін, відповідно до договору факторингу в редакції 31.12.2020 року. 21.12.2022 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії Договору до 31.12.2023 року. При цьому інші умови договору залишено без змін, відповідно до договору факторингу в редакції 31.12.2020 року. 31.12.2023 рокусторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії Договору до 31.12.2024 року.\~\~\~ В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» також відступив право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 952712986 від 17 червня 2021 року на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». В свою чергу, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступив на користь ТОВ «ФК «Ейс» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 952712986 від 17 червня 2021 року в розмірі 56 897 грн. 00 коп.. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за означеним кредитним договором. Тому ТОВ «ФК «Ейс» просить суд стягнути з [PERSON] борг за кредитним договором № 952712986 від 17 червня 2021 року в розмірі 56 897 грн. 00 коп.. \~\~\~\~\~\~\~ Ухвалою судді від 16 квітня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом та повідомленням сторін, роз`яснено права та обов`язки, встановлено строки для виконання процесуальних дій. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В п.3 резолютивної частини пред`явленого позову міститься вимога про розгляд справи в його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Причини неявки суд не повідомила, відзиву, заяв чи клопотань про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав 17 червня 2021 року ТОВ «Манівео швидкафінансова допомога» уклало з [PERSON] \~ договір № 952712988, за яким ТОВ «Манівео швидкафінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 16 000 грн. 00 коп. строком на 30 днів, а [PERSON] зобов`язалася повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,08 % в день. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 16 000 грн. 00 коп.. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням від 17 червня 2021 року (а.с.23). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про електронну комерцію», главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Встановлено, що кредитний договір № 952712988 від 17 червня 2021 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидкафінансова допомога» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Зі змісту довідки вбачається, що [PERSON] послідовно вчинила ряд дій, спрямованих на отримання кредитних коштів, в тому числі підписала кредитний договір за допомогою одноразового ідентифікатора. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не подав жодного доказу на підтвердження того, що вона належним чином виконала грошові зобов`язання за кредитним договором № 952712988 від 17 червня 2021 року, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Тому у неї виник борг в загальному розмірі 56 897 грн. 00 коп.. Ця обставина підтверджується випискою з особового рахунку. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01 за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язався відступити на користь ТОВ «Таліон Плюс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткові угоди до договору факторингу №28/1118-01, за умовами яких до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 952712988 від 17 червня 2021 року. Ці обставини підтверджуються реєстром прав вимоги. 30 жовтня 2023 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 30/1023-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступив на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 952712988 від 17 червня 2021 року. Ці обставини підтверджуються реєстром прав вимоги. 17 квітня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклав з ТОВ «ФК «Ейс» договір факторингу №17/04/24, за умовами якого до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до\~ [PERSON] за кредитним договором № 952712988 від 17 червня 2021 року в розмірі 56 897 грн. 00 коп.. Аналіз вказаних письмових доказів свідчить про те, що ТОВ «ФК «Ейс» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за кредитним договором № 952712988 від 17 червня 2021 року, укладеним відповідачем з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] \~ добровільно погасила борг за вказаним договором. З огляду на це суд висновує, що з [PERSON] \~ на користь ТОВ «ФК «Ейс» належить стягнути борг за кредитним договором № 952712988 від 17 червня 2021 року в розмірі 56 897 грн. 00 коп.. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «ФК «Ейс» сплатило судовий збір в розмірі 2 422 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією № 7027 від 04 лютого 2025 року (а.с.136). Пред`явлений позов задоволений повністю. З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп.. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги ТОВ «ФК«Ейс» надало суду: договір про надання правничої допомоги №03/04/24 від 03 квітня 2024 року, укладеного між позивачем та АБ «Тараненко та партнери», додаткову угоду №5 до договору від 03 квітня 2024 року, акт прийому-передачі наданих послуг, зі змісту яких вбачається, що АБ «Тараненко та партнери» надало позивачу послуги: вивчення матеріалів та складення позовної заяви, загальною вартістю 6000 грн. 00 коп.. З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп..

Outcome: approved