Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 24.03.2018 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб у Нікольському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 13. Від шлюбу вони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач не приймає необхідної участі в утриманні сина, хоча є здоровою, працездатною особою, інших утриманців не має, отримує дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти. Крім того, зазначила, що вона та син є внутрішньо переміщеними особами у зв`язку з військовою агресією рф. За таких обставин просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 18.04.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того, ухвалою суду від 18.04.2025 року зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати суду відомості щодо перебування на обліку (реєстрації) в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та місце реєстрації на підконтрольній Україні території щодо фізичної особи: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] . 28.04.2025 року від Міністерства соціальної політики України надійшла витребувана інформація. 16.05.2025 року відповідач подав відзив на позов, у якому зазначив, що не погоджується з розміром аліментів, які просить стягнути позивачка, мотивуючи тим, що з нього вже стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, починаючи з 23.09.2019 року на період його навчання в учбовому закладі до 26.06.2021 року, але не більше, ніж до досягнення ним 23-х років. Крім того, з нього також стягуються аліменти на утримання його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх його видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.03.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Станом на 10.12.2020 року наявна заборгованість зі сплати аліментів в сумі 7\~944 грн. Зазначив, що він має захворювання поперекового хребта та хворобу очей, пов`язану із проходженням військової служби в ЗС України. Тому він згоден сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин відповідач фактично просив задовольнити позов частково. Ухвалою суду від 16.05.2025 року задля забезпечення права позивача на подання відповіді на відзив відкладено розгляд справи на 09.07.2025 року. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. Сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань тощо. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 25.09.2018 року Нікольським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області). З довідок № 4805-5002385333 та № 4805-5002385438 від 13.12.2022 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані в [ADDRESS] , взяті на облік внутрішньо переміщених осіб з фактичним місцем проживання в [ADDRESS] . Відповідно до довідки начальника ЖКГ Горбенко І.І. № 143 від 15.04.2025 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом в [ADDRESS] . Наразі відповідач в утриманні сина [PERSON] не бере участі. Іншого судом не встановлено. Зазначене твердження відповідачем не спростоване. Відповідно до ч.2\~ст. 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Сімейним кодексом України\~визначено, що обов`язок по утриманню дітей покладено рівною мірою на батьків. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов`язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч.3\~ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів згідно до\~ст. 182 СК України\~суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.3 ст.\~77, ч.1 ст.\~79 СК України\~аліменти сплачуються щомісячно та присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, як то визначено\~ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства". При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначенні\~ст. 182 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, він не надав суду заперечень щодо неможливості сплати аліментів в частці від свого доходу у розмірі, про який просить позивачка, доказів щодо скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали сплату ним аліментів на утримання дитини. Станом на 10.12.2020 року у Нікопольському районному відділі ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на виконанні перебуває виконавче провадження № 55271281 згідно виконавчого листа № 420/464/17 від 04.08.20017 року, виданого Новопсковським районним судом Луганської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.03.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Станом на 10.12.2020 року у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів в сумі 7\~944 грн. Згідно довідки військово-лікарської комісії військової частини [NUMBER] [ADDRESS] від 07.02.2025 року [PERSON] має захворювання поперекового хребта та хворобу очей, пов`язану із проходженням військової служби в ЗС України. Суд зазначає, що обов`язок утримувати спільних дітей є рівною мірою обох батьків. При цьому суд враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження на того з батьків, з ким проживає дитина, у зв`язку з чим з`являється певний дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє з батьків для розвитку дітей таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку на матір. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дотримуючись принципу балансу інтересів як батьків, так і дітей, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, починаючи з 23.09.2019 року на період його навчання в учбовому закладі до 26.06.2021 року, але не більше, ніж до досягнення ним 23-х років, оскільки наразі син [PERSON] досяг граничного віку, за якого можливе стягнення аліментів на його утримання, а саме 23-х років. Стягнення аліментів на його утримання припинено. Відповідач не має обов`язку утримувати своїх повнолітніх дітей після досягнення 23-х років. Однак, оскільки відповідач має ще двох неповнолітніх дітей, на утримання яких сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини своїх доходів, тобто по 1/6 частині на кожного з двох дітей, тож в разі стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, матеріальний стан відповідача суттєво погіршиться і це також вплине на матеріальне забезпечення його інших неповнолітніх дітей. Отже, враховуючи матеріальне становище батьків, дитини, наявність зобов`язання зі сплати аліментів на утримання інших двох неповнолітніх дітей, з метою забезпечення умов життя, достатніх для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою як матері, так і батька, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду з наданим позовом і до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, є справедливим та достатнім для утримання дитини. Суд зауважує, що аліменти є адресною допомогою і мають бути рівнозначними щодо всіх дітей, не є правильним зменшення розміру аліментів за рахунок утримання іншої дитини. Разом з тим, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених\~СК України. На підставі п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Крім того, на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: partial