Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

У квітні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (надалі ТОВ «Запоріжжяелектропостачання»/позивач) звернулося до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та відповідачем укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом приєднання з 01.01.2019 до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого на веб-сайті постачальника шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії. В порушення умов договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312, у відповідача виникла заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.03.2020 по 30.09.2024 у загальному розмірі 50\~303,49 грн. З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом, просив стягнути заборгованість, компенсаційні втрати та судові витрати з оплати судового збору у розмірі 3\~028,00 грн. Ухвалою судді від 06 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлені строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду просив покласти на відповідача. Відповідач в судові засідання 09.06.2025, 10.07.2025 не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації останньої. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду відповідач не подала, жодних заяв чи клопотань не надіслала, у зв`язку з чим суд відповідно до положень\~ч. 8 ст. 178 ЦПК України\~вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню. Частиною першої статті 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються відповідними положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 14.03.2018 року № 312. Згідно зі ст.\~1\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії» споживач - це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Пунктом 4.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.03.2018 № 312 (надалі ПРЕЕ), визначено, що плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 4.3. ПРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем. Як встановлено 4.13. ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Згідно з п. 5 Додатку 3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг «Спосіб та термін оплати» розрахунковий період для обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця. Індивідуальний побутовий споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим. Постачальник надає рахунок споживачу до сплати із зазначенням у ньому усього обсягу споживання, розрахованого оператором системи, з урахуванням поточного споживання. Оплата рахунку має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше ніж 10 робочих днів від дати отримання його споживачем. У разі неодержання рахунку споживач самостійно оформлює платіжні документи та здійснює оплату на їх підставі не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до п. 5.10. договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг оплата рахунку постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені у рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунку або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та [PERSON] укладений договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019. Споживання електричної енергії здійснювалося за об`єктом: [ADDRESS] , який відповідно до Договору купівлі продажу квартири від 19.02.2018 зареєстрованого в реєстрі № 188 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу № 114520271) (дата формування 19.02.2018) щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , а саме з відомостей з права власності на нерухоме майно за вказаною адресою з 19.02.2018 належить [PERSON] на праві власності. Особовий рахунок № [NUMBER] , оформлений на ім`я [PERSON] , за адресою домоволодіння: [ADDRESS] . Згідно із розрахунком суми заборгованості [PERSON] має заборгованість за спожиту електроенергію за період з 01.03.2020 по 30.09.2024, загальний обсяг якої складає 23866 кВт*год., на суму 48\~360,48 гривень. Крім того, обсяг спожитої електроенергії за вказаний період підтверджений адміністратором комерційного обліку, функції якого виконує ПАТ «Запоріжжяобленерго», листом від 31.01.2025 № 007-66/535. Заборгованість відповідачем добровільно не сплачена. Статтею 526\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.\~611\~ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з неналежним виконання споживачем своїх зобов`язань по оплаті за спожиту електричну енергію позивач нарахував 3% річних від суми заборгованості за період з 21.04.2020 по 23.02.2022 у розмірі 435,40 грн, та інфляційні втрати за період з 01.05.2020 по 23.02.2022 у розмірі 1\~507,61 грн. Згідно з п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24.02.2022 відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який Указами Президента України був неодноразово продовжений та триває по теперішній час. З аналізу наведених вище норм випливає, що позивач має право на стягнення з відповідача на свою користь інфляційних втрат та 3% річних лише до 23.02.2022 включно. Ці суми розраховані позивачем вірно та відповідачем не спростовані. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, доходить висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved