Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди землі, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 6820686500:07:002:0095, площею 2 га на території Віньковецької селищної громади. 09.04.2019 року між [PERSON] та ПП «ГВМ-АГРО» було укладено договір оренди землі. Відповідно до умов вказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування зазначену земельну ділянку строком на 7 років зі сплатою орендної плати у розмірі 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 3251 грн один раз на рік до 31 грудня року, в якому укладено Договір, та у подальшому один раз на рік до 25 грудня поточного року пропорційно фактичній кількості календарних днів оренди. Всупереч умовам Договору орендар з 2023 року не сплачує орендну плату, тобто відповідач систематично не сплачує орендну плату позивачу. Позивач просить розірвати договір оренди землі б/н від 09.04.2019 року, укладений між [PERSON] та приватним підприємством «ГВМ-АГРО», предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером 6820686500:07:002:0095, площею 2 га. Представник позивача [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, але надіслав письмову заяву, у якій заявлені вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у відсутність сторони позивача. Представник відповідача Габай В.М. у підготовче судове засідання не з`явився, але подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Суд, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приймає визнання позову відповідачем та вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером 6820686500:07:002:0095, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 137290803 від 11.09.2018 року. 09.04.2019 року між позивачем [PERSON] та відповідачем - ПП «ГВМ-АГРО» було укладено договір оренди б/н земельної ділянки площею 2 га, з кадастровим номером 6820686500:07:002:0095 (надалі Договір), розташованої на території Петрашівської сільської ради Хмельницького (колишнього Віньковецького) району Хмельницької області. Строк оренди земельної ділянки становить - 7 років. Право оренди вищевказаної земельної ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав 09.04.2019 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 163405736 від 12.04.2019 року. Відповідно до п. 2.4. Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становила 32515 грн 98 коп. Пунктом 4.1. Договору визначено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та розмірі, що складає 3251 грн 60 коп. та на дату підписання цього Договору складає 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка вказана в пункті 2.4. цього Договору. Умовами п. 4.4. Договору визначено, що орендар вносить орендну плату один раз на рік, за перший рік оренди орендна плата сплачується до 31 грудня року, в якому укладено Договір, пропорційно фактичній кількості календарних днів оренди, в подальшому орендна плата сплачується один раз на рік до 25 грудня поточного року. Проте, всупереч умовам Договору Орендар за 2023-2024 роки не сплачує орендну плату за користування переданої йому в оренду земельної ділянки, що підтверджується довідками виданими ПП «ГВМ-АГРО» про доходи [PERSON] за 2023 та 2024 роки. У ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Статтею 96 ЗК України передбачено обов`язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату. Вказана норма кореспондується зі ст. 24 Закону України «Про оренду землі», яка надає орендодавцю право вимагати своєчасного внесення орендної плати. Загальною умовою виконання цивільно-правових зобов`язань, відповідно до ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Водночас у пункті «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України вказано таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно зі ст.ст. 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.03.2019 року в справі № 183/262/17 дійшов висновку, що ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України. При вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 року у справі № 912/1385/17). Матеріалами справи підтверджується факт несплати орендної плати відповідачем позивачу за 2023-2024 роки. Крім того, представник відповідача у наданому відзиві від 16.06.2025 року позов визнав та підтвердив, що ПП «ГВМ-АГРО» з 2023 року (2023-2024 р.р.), тобто протягом двох років не здійснювало виплату орендної плати позивачу. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач систематично не сплачує позивачу орендну плату за договором оренди землі б/н від 09.04.2019 року, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» та ч. 2 ст. 651 ЦК України вказаний договір повинен бути розірваний, а отже позов підлягає задоволенню. При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0.4390651883.1 від 30.05.2025 року. Враховуючи, що у підготовчому судовому засіданні представник відповідача визнав позов у повному обсязі, то суд приходить до висновку, що позивачу відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову у розмірі 605 грн 60 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. (інші 50 % судового збору). На підставі ст.ст. 526, 651 ЦК України,

Outcome: approved