Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клубний будинок Корнер» (м. Київ, вул. Пожарського, 16Б, кв. 111) про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ціна позову - 1573910 гривень 12 копійок. Вимоги позову обґрунтовано наступним. 22.03.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір позики № 2. Відповідно до п. 1 Договору позики [PERSON] передала у власність Позичальнику гроші в сумі 456 935,00 (чотириста п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) гривень 00 копійок, що було еквівалентно 17 250,00 (сімнадцять тисяч двісті п`ятдесят) доларів СІЛА 00 центів за середнім курсом продажу долара СІНА комерційними банками на дату укладання Договору позики. Отримання коштів за Договором позики, підтверджується розпискою, що зроблена Позичальником власноруч, а також підписанням Договору позики (п. 4 Договору позики). Пунктом 2.3 Договору позики встановлено, що виконання зобов`язань за договором має бути здійснено готівкою. Позика повертається у строки та в порядку, визначеному в п. 2.7 договору, у гривнях, за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на день кожної передачі грошей в рахунок повернення позики. Згідно з п. 2.7 Договору позики, позика повертається частинами в наступному порядку - в строк до 22.04.2018 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 375 (триста сімдесят п`ять) доларів СІЛА 00 центів за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п. 2.3 Договору позики; - в строк до 22.05.2018 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 375 (триста сімдесят п`ять) доларів США 00 центів за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п. 2.3 Договору позики; - в строк до 22.06.2018 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 375 (триста сімдесят п`ять) доларів СІЛА 00 центів за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п. 2.3 Договору позики; - в строк до 22.07.2018 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 375 (триста сімдесят п`ять) доларів СІЛА 00 центів за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п. 2.3 Договору позики; - в строк до 22.08.2018 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 375 (триста сімдесят п`ять) доларів СІЛА 00 центів за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п. 2.3 Договору позики; - в строк до 22.09.2018 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 15 375 (п`ятнадцять тисяч триста сімдесят п`ять) доларів СІЛА 00 центів за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п. 2.3 Договору позики. 04.09.2018 між [PERSON] та [PERSON] (далі - Позивач) укладено договір про відступлення права вимоги за договором позики № 2 від 22.03.2018 (далі - Договір про відступлення). Згідно умов Договору про відступлення [PERSON] передала, а Позивач прийняла на себе право вимоги, що належало [PERSON] , і стала кредитором за Договором позики № 2 від 22.03.2018, укладеним між [PERSON] і Позичальником. Позивач відповідно до п. 1.2 Договору про відступлення одержав право вимагати від Відповідача належного виконання всіх зобов`язань за Договором позики. 03.12.2018 між Позивачем та Позичальником укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору позики яким змінено суму та строк повернення позики та викладено п. 2.2 та п. 2.7. Договору позики в новій редакції. Як вбачається з умов Договору про внесення змін № 1, Позивач і Позичальник дійшли згоди продовжити строк повернення позики до 04.01.2019, а суму позики було збільшено до суми, еквівалентної 26 000 (двадцять шість тисяч) доларів СІЛА 00 центів за середнім курсом продажу долара СІНА комерційними банками на дату здійснення платежу. 08.01.2019 між Позивачем та Позичальником укладено Договір про внесення змін № 2 до Договору позики (далі - Договір про внесення змін № 2), яким змінено суму та строк повернення позики та викладено п. 2.2 та п. 2.7. Договору позики в новій редакції. Як вбачається з умов Договору про внесення змін № 2, Позивач і Позичальник дійшли згоди продовжити строк повернення позики до 04.05.2019, а сума позики, яка підлягає поверненню до вказаної дати, становить еквівалент 26 000 (двадцять шість тисяч) доларів США 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату здійснення платежу. 16.07.2020 між Позивачем та Позичальником укладено Договір про внесення змін № 3 до Договору позики, яким змінено суму та строк повернення позики та викладено п. 2.7. Договору позики в новій редакції. Як вбачається з умов Договору про внесення змін № 3, Позивач і Позичальник дійшли згоди продовжити строк повернення позики до 04.11.2020, а сума позики, яка підлягає поверненню до вказаної дати, становить еквівалент 26 250 (двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят) доларів США 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату здійснення платежу. У відповідності до п. 2.7. Договору позики (з врахуванням змін, внесених Договором про внесення змін № 3), позика повертається частинами в наступному порядку: - в строк до 04.08.2020 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 250 (двісті п`ятдесят) доларів СІЛА 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату повернення зазначеної частини позики; в строк до 04.09.2020 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 250,00 дол. США (двісті п`ятдесят доларів США 00 центів) за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату повернення зазначеної частини позики; - в строк до 04.10.2020 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 250 (двісті п`ятдесят) доларів США 00 за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату повернення зазначеної частини позики; - в строк до 04.11.2020 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 250 (двісті п`ятдесят) доларів СІЛА 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату повернення зазначеної частини позики; - в строк до 04.11.2020 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 25 250 (двадцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят) доларів СІЛА 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату повернення зазначеної частини позики. За період з дня укладення Договору про внесення змін № 3 до дати звернення до суду з цим позовом Позичальник не повернула Позивачу грошові кошти в розмірі, еквівалентному 26 250 доларів СІЛА, чим порушила умови Договору позики. Станом на 16.06.2024 сума заборгованості Позичальника перед Позивачем за Договором позики становить 1077 562 (один мільйон сімдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят дві) гривні 50 коп., що за середнім курсом продажу долара США комерційними банками еквівалентно 26 250 (двадцять шість тисяч) доларів США 00 центів. Розрахунок: 26 250 дол. США х 41,05 грн. (середній курс станом на 17.06.2024) = 1 077 562,5 грн. Умовами Договору позики, а саме в п. 2.2. передбачено, що позика повертається у строки та в порядку, визначеному пунктом 2.6. договору, у гривнях за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на день кожної передачі грошових коштів в рахунок повернення позики. Таким чином, Позивач має право та підстави нарахувати проценти за Договором позики за період його дії в межах строку, протягом якого Відповідач міг правомірно не сплачувати Позивачу борг, оскільки у Договорі позики не зазначені проценти та не вказано, що він безпроцентний, а предметом договору позики є грошові кошти у національній валюті України - гривні. Розмір процентів за користування позикою за період з 22.03.2018 по 04.11.2020 становить 231 595 (двісті тридцять одна тисяча п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 31 коп. Розмір інфляційного збільшення за період з 05.11.2020 до 25.06.2024 (включно) становить 121 856 (сто двадцять одна тисяча вісімсот п`ятдесят шість) гривень 84 коп. Розмір 3% річних за період з 05.11.2020 по 25.06.2024 становить 142 895 (сто сорок дві тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) гривень 47 коп. Розрахунок: (1 077 562,5 грн. (сума позики) + 231 595,31 грн. (сума процентів)) * 3%/365 днів * 1328 днів = 142 895,47 грн. Розмір загальної заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 1 573 910 (один мільйон п`ятсот сімдесят три тисячі дев`ятсот десять) гривень 12 коп., з яких: - 1 077 562,50 грн. сума позики, - 231 595,31 грн. - проценти за період з 22.03.2018 по 04.11.2020, - 121 856,84 грн. - розмір інфляційного збільшення за період з 05.11.2020 до 25.06.2024 (включно), 142 895,47 - 3% річних за період з 05.11.2020 року по 25.06.2024. З метою забезпечення виконання зобов`язань Відповідача за Договором позики 22.03.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1194. Згідно з умовами Договору іпотеки, в іпотеку Позивачу передано: - квартиру [ADDRESS] . Квартира має загальну площу 55,3 кв.м. та житлову площу 21,5 кв.м. та належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. 26.01.2018 за реєстровим № 213. Право власності Позичальника на зазначену вище квартиру було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.01.2018, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності індексний № 111924401, номер запису про право власності 24555531, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1438771680000. - земельну ділянку 16-Б загальною площею 0,0041 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Кадастровий номер - 8000000000:62:118:0207. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Земельна ділянка належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. 26.01.2018 за реєстровим № 218. Право власності Позичальника на зазначену вище земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.01.2018, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності індексний № 111926809, номер запису про право власності 24555976, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1354391980000. 03.12.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про відступлення прав прав за Договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. за реєстровим № 4195 (далі - Договір про відступлення прав). Згідно умов Договору про відступлення [PERSON] передала, а Позивач набула права первісного іпотекодержателя за Договором іпотеки. Позивач відповідно до п. 1.2 Договору про відступлення прав набула право замість первісного іпотекодержателя одержати переважно перед іншими кредиторами задоволення всіх своїх вимог, які випливають з Договору позики. 16.07.202 [PERSON] , [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «Клубний булинок Корнер», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Деснянський « уклали договір про внесення змін № 1 до Договору іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. за реєстровим №1957. Договір про внесення змін до іпотеки укладеного сторонами у зв`язку зі зміною власників предмету іпотеки, поділом предмету іпотеки, а саме: квартири [ADDRESS] , та частковим виключенням предметів іпотеки у зв`язку з частковим виконанням зобов`язань за договором позики. Згідно п. 1.4 Договору про внесення змін до іпотеки, в іпотеку Позивача передано: Квартиру [ADDRESS] . Квартира має загальну площу 24,5 кв. м. та житлову площу 12,2 кв.м. та належить ТОВ « Клубний будинок «Корнер» на праві власності на підставі акту оцінки вартості та приймання - передачі майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верпавською О.В. 03.09.2019 за реєстровими №№3551, 3552. Право власності ТОВ « Клубний будинок «Корнер» на зазначену вище квартиру було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Комунального підприємства «Результат» м. Київ, Синявським В.В. 12.09.2019, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності індексний №183852845, номер запису про право власності 33562053, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1714320580000. Ухвалою судді від 17.07.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання по справі. 06 листопада 2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Відповідач серед інших заперечень зазначав, що розрахунок боргу здійснений позивачем не відповідає суті і умовам реальних правовідносин сторін у справі, є необгрунтований, ні дати ні суми ні обсягу часткового виконання неможливо встановити, оскільки таких документів не надано та не долучено. Також 06.11.2024 року відповідачем подано клопотання про витребування доказів. Ухвалою судді від 06 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті встановивши загальний порядок дослідження доказів. 15 квітня 2025 року від третьої особи [PERSON] , представником [PERSON] подано пояснення щодо позову. Відповідно до тексту позову позивач заявляв, що позичальник не повернула позивачу грошові кошти у розмірі еквівалентному 26250 доларів США. За результатом аналізу отриманої від третьої особи інформації було виявлено, що [PERSON] було погашено частину заборгованості у еквіваленті 14 219,00 доларів США. Такі погашення зменшили суму заборгованості Враховуючи зазначене вище, третя особа просить врахувати зазначені документи та докази погашення позики при винесенні рішення. Відповідно до ухвали суду, яка внесена до протоколу судового засідання від 19.05.2025 року, суд ухвалив забезпечити докази в цивільній справі, шляхом витребування у [PERSON] оригінал договору про внесення змін №4 до договору позики №2 від 22 березня 2018 року. Представник позивача підтримала позовні вимоги в частині суми позики та процентів, в частині індексу інфляцій та 3% річних відмовилась. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про призначення судового засідання повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 22.03.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір позики № 2. Відповідно до п. 1 Договору позики [PERSON] передала у власність Позичальнику гроші в сумі 456 935,00 (чотириста п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) гривень 00 копійок, що було еквівалентно 17 250,00 (сімнадцять тисяч двісті п`ятдесят) доларів СІЛА 00 центів за середнім курсом продажу долара СІНА комерційними банками на дату укладання Договору позики. Пунктом 2.3 Договору позики встановлено, що виконання зобов`язань за договором має бути здійснено готівкою. Позика повертається у строки та в порядку, визначеному в п. 2.7 договору, у гривнях, за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на день кожної передачі грошей в рахунок повернення позики. Згідно з п. 2.7 Договору позики, позика повертається частинами в наступному порядку: - в строк до 22.04.2018 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 375 (триста сімдесят п`ять) доларів СІЛА 00 центів за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п. 2.3 Договору позики; - в строк до 22.05.2018 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 375 (триста сімдесят п`ять) доларів США 00 центів за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п. 2.3 Договору позики; - в строк до 22.06.2018 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 375 (триста сімдесят п`ять) доларів СІЛА 00 центів за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п. 2.3 Договору позики; - в строк до 22.07.2018 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 375 (триста сімдесят п`ять) доларів СІЛА 00 центів за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п. 2.3 Договору позики; - в строк до 22.08.2018 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 375 (триста сімдесят п`ять) доларів СІЛА 00 центів за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п. 2.3 Договору позики; - в строк до 22.09.2018 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 15 375 (п`ятнадцять тисяч триста сімдесят п`ять) доларів СІЛА 00 центів за курсом, визначеним в порядку, передбаченому п. 2.3 Договору позики. 04.09.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги за договором позики № 2 від 22.03.2018. Згідно умов Договору про відступлення [PERSON] передала, а Позивач прийняла на себе право вимоги, що належало [PERSON] , і стала кредитором за Договором позики № 2 від 22.03.2018, укладеним між [PERSON] і Позичальником. Позивач відповідно до п. 1.2 Договору про відступлення одержав право вимагати від Відповідача належного виконання всіх зобов`язань за Договором позики. 03.12.2018 між Позивачем та Позичальником укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору позики яким змінено суму та строк повернення позики та викладено п. 2.2 та п. 2.7. Договору позики в новій редакції. Як вбачається з умов Договору про внесення змін № 1, Позивач і Позичальник дійшли згоди продовжити строк повернення позики до 04.01.2019, а суму позики було збільшено до суми, еквівалентної 26 000 (двадцять шість тисяч) доларів СІЛА 00 центів за середнім курсом продажу долара СІНА комерційними банками на дату здійснення платежу. 08.01.2019 між Позивачем та Позичальником укладено Договір про внесення змін № 2 до Договору позики (далі - Договір про внесення змін № 2), яким змінено суму та строк повернення позики та викладено п. 2.2 та п. 2.7. Договору позики в новій редакції. Як вбачається з умов Договору про внесення змін № 2, Позивач і Позичальник дійшли згоди продовжити строк повернення позики до 04.05.2019, а сума позики, яка підлягає поверненню до вказаної дати, становить еквівалент 26 000 (двадцять шість тисяч) доларів СІЛА 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату здійснення платежу. 16.07.2020 між Позивачем та Позичальником укладено Договір про внесення змін № 3 до Договору позики, яким змінено суму та строк повернення позики та викладено п. 2.7. Договору позики в новій редакції. Як вбачається з умов Договору про внесення змін № 3, Позивач і Позичальник дійшли згоди продовжити строк повернення позики до 04.11.2020, а сума позики, яка підлягає поверненню до вказаної дати, становить еквівалент 26 250 (двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят) доларів США 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату здійснення платежу. У відповідності до п. 2.7. Договору позики (з врахуванням змін, внесених Договором про внесення змін № 3), позика повертається частинами в наступному порядку: - в строк до 04.08.2020 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 250 (двісті п`ятдесят) доларів СІЛА 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату повернення зазначеної частини позики; в строк до 04.09.2020 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 250,00 дол. США (двісті п`ятдесят доларів США 00 центів) за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату повернення зазначеної частини позики; - в строк до 04.10.2020 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 250 (двісті п`ятдесят) доларів США 00 за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату повернення зазначеної частини позики; - в строк до 04.11.2020 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 250 (двісті п`ятдесят) доларів СІЛА 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату повернення зазначеної частини позики; - в строк до 04.11.2020 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 25 250 (двадцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят) доларів СІЛА 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату повернення зазначеної частини позики. Станом на 16.06.2024 сума заборгованості Позичальника перед Позивачем за Договором позики становить 1077 562 (один мільйон сімдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят дві) гривні 50 коп., що за середнім курсом продажу долара США комерційними банками еквівалентно 26 250 (двадцять шість тисяч) доларів США 00 центів. Окрім цього в судовому засіданні оглянуто оригінал витребуваного у [PERSON] договору про внесення змін №4 до договору позики №2 від 22 березня 2018 року. Згідно п.1 Сторони дійшли згоди внести наступні зміни до Договору позики №2, укладеного між сторонами в простій письмовій формі 22 березня 2018 року. Пунктом 2..2 Договору пощики викласти в наступній редакції: -В строк до 04.10.2019 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 250 ( двісті п`ятдесят) доларам США 00 центів за курсом, визначеним в порядку, передбаченому пунктом 2.2 цього Договору; -В строк до 04.11.2019 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 250 (двісті п`ятдесят) доларам США 00 центів за курсом, визначеним в порядку, передбаченому пунктом 2.2 цього Договору; -В строк до 04.12.2019 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 250 (двісті п`ятдесят) доларам 00 центів за курсом, визначеним в порядку, передбаченому пунктом 2.2. цього Договору; -В строк до 04.12.2019 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 250 (двісті п`ятдесят) доларам США 00 центів за курсом, визначеним в порядку, передбаченому пунктом 2.2. цього Договору; -В строк до 04.01.2020 року поверненню підлягає сума у гривнях, яка еквівалентна 25 250 (двадцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят) доларам США 00 центів за курсом, визначеним в порядку, передбаченому пунктом 2.2. цього Договору; Всі інші умови Договору позики залишаються незмінними. Відповідно до ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно з ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк (стаття 610 ЦК України). За положеннями ст. 525, 526 ЦЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Також, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Частиною 2 ст. 524 ЦК України встановлено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Верховний Суд в постанові від 16.01.2019 у справі № 464/3790/16-ц вказав: «Під час вирішення питання про можливість нарахування та стягнення процентів від суми позики у розмірі, визначеному на рівні облікової ставки НБУ, згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України, необхідно мати на увазі, що такі проценти нараховуються у разі: 1) якщо у договорі позики не зазначені проценти або не вказано, що він безпроцентний; 2) предметом договору позики є грошові кошти у національній валюті України - гривні; 3) період нарахування процентів від суми позики - є період дії договору позики в межах строку, протягом якого позичальник може правомірно не сплачувати кредитору борг (що відбувається у разі повернення боргу періодичними платежами), оскільки на період після закінчення цього строку позика не надавалась. Такі висновки щодо періоду стягнення процентів Велика Палата Верховного Суду зробила у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 та у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 14-318цс18». Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення процентів за користування позикою позову за період з 22.03.2018 по 04.11.2020 становить 231595,31 грн. Оскільки у Договорі позики не зазначені проценти та не вказано, що він безпроцентний, а предметом договору позики є грошові кошти у національній валюті України - гривні, Позивач має право та підстави нарахувати проценти за Договором позики за період його дії в межах строку, встановленого для повернення позики. З приваду посилання сторони відповідача, щодо того, що умовами договору позики сплата процентів не передбачена, суд вважає їх безпідставними, оскільки дія ст. 1048 ЦК України встановлює можливість стягнення процентів за позикою, якщо такі умови не передбачені самим договором. З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 231595,31 грн. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 625 ЦК України позивачем заявлено вимоги про стягнення 3% річних на суму нарахованих процентів за позикою за період з 05.11.2020 року по 25.06.2024 року в розмірі 142895,47 грн. та розмір інфляційного збільшення за період з 05.11.2020 до 25.06.2024 (включно) в розмірі 121856,84 грн. Щодо данного стягненя суд приймає до уваги заявлену представником позивача в судових дебатах відмову в цій частині стягнення. З метою забезпечення виконання зобов`язань Відповідача за Договором позики 22.03.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1194. Згідно з умовами Договору іпотеки, в іпотеку Позивачу передано: - квартиру [ADDRESS] . Квартира має загальну площу 55,3 кв.м. та житлову площу 21,5 кв.м. та належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. 26.01.2018 за реєстровим № 213. Право власності Позичальника на зазначену вище квартиру було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.01.2018, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності індексний № 111924401, номер запису про право власності 24555531, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1438771680000. - земельну ділянку 16-Б загальною площею 0,0041 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Кадастровий номер - 8000000000:62:118:0207. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Земельна ділянка належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. 26.01.2018 за реєстровим № 218. Право власності Позичальника на зазначену вище земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.01.2018, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності індексний № 111926809, номер запису про право власності 24555976, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1354391980000. 03.12.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про відступлення прав прав за Договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. за реєстровим № 4195. Згідно умов Договору про відступлення [PERSON] передала, а Позивач набула права первісного іпотекодержателя за Договором іпотеки. Позивач відповідно до п. 1.2 Договору про відступлення прав набула право замість первісного іпотекодержателя одержати переважно перед іншими кредиторами задоволення всіх своїх вимог, які випливають з Договору позики. 16.07.202 [PERSON] , [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «Клубний булинок Корнер», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Деснянський « уклали договір про внесення змін № 1 до Договору іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. за реєстровим №1957. Договір про внесення змін до іпотеки укладеного сторонами у зв`язку зі зміною власників предмету іпотеки, поділом предмету іпотеки, а саме: квартири [ADDRESS] , та частковим виключенням предметів іпотеки у зв`язку з частковим виконанням зобов`язань за договором позики. Згідно п. 1.4 Договору про внесення змін до іпотеки, в іпотеку Позивача передано: Квартиру [ADDRESS] . Квартира має загальну площу 24,5 кв. м. та житлову площу 12,2 кв.м. та належить ТОВ « Клубний будинок «Корнер» на праві власності на підставі акту оцінки вартості та приймання - передачі майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верпавською О.В. 03.09.2019 за реєстровими №№3551, 3552. Право власності ТОВ « Клубний будинок «Корнер» на зазначену вище квартиру було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Комунального підприємства «Результат» м. Київ, Синявським В.В. 12.09.2019, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності індексний №183852845, номер запису про право власності 33562053, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1714320580000. Згідно з ч.1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (іпотекою). Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). За змістом ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч.1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За приписами ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (за ст.3 Закону України «Про іпотеку»). Статтею 7 цього Закону передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Приписами статті 33 Закону України «Про іпотеку» встановлене наступне: - у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки , якщо інше не передбачено законом; - право іпотеко держателя звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання зобов`язання у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи, якщо іпотекодержатель та правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше; - звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя; - звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки і належить державному чи комунальному підприємству або підприємству, більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) якого перебуває у державній власності, здійснюється на підставі рішення суду. Згідно з ст.35 Закону «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Положеннями статті 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Положеннями ч.1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 21 березня 2018 року у справа № 760/14438/15-ц (способи звернення стягнення на предмет іпотеки) зазначила, що «Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя». Велика Палата Верховного у Постанові від 21 березня 2018 року у справа № 760/14438/15-ц (способи звернення стягнення на предмет іпотеки) зазначила, Стаття 37 Закону України «Про іпотеку» не містить можливості визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем за рішенням суду. Разом з тим у частині першій статті 38 згаданого Закону право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особіпокупцеві може бути передбачено в рішенні суду або договорі про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідному застереженні в іпотечному договорі). Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом (ст.525 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст.611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання, сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, (ч. 1 ст. 612 ЦК України) Згідно із ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збій у розмірі 15140 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial