Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , до територіальної громади м.Нікополя в особі Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування заявлених вимог представник позивача, з урахуванням поданої уточненої позовної заяви, посилається на те, що 25 грудня 1965 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] у м.Дніпро, актовий запис про шлюб № 3180. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . 13 січня 1976 року позивачка розірвала шлюб зі своїм чоловіком у зв`язку з подружньою зрадою останнього, але з часом подружжя примирилось та стало проживати однією родиною. 14 вересня 1993 році позивачка зі своїм чоловіком порівну приватизували квартиру за адресою: [ADDRESS] , згідно Свідоцтва про право власності на житло від 14.09.1993 року, де проживали як чоловік та дружина, вели спільний бюджет, виховували сина, мали спільні права та обов`язки на протязі 59 років до дня смерті [PERSON] , померлого [INFO] . За життя [PERSON] заповіту не залишив. Після його смерті до складу спадщини ввійшли: 1/2 частина квартири [ADDRESS] та банківські вклади в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «АКЦЕНТ-БАНК»: вкладний рахунок № [NUMBER] , заява № 90.95.0000014979 на оформлення банківського вкладу «Online» на 3 міс від 03.06.2024 року за ставкою 14,5 % річних та вкладний рахунок № [NUMBER] , заява № 90.95.0000013943 на оформлення банківського вкладу «Online» на 15 міс від 26.01.2024 року за ставкою 15,0 % річних. Представник позивача зазначає, що її довірителька була зареєстрована і фактично проживала разом зі своїм чоловіком за однією адресою на день смерті останнього, а тому, у відповідності до вимог чинного законодавства, звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Однак, 04 березня 2025 року отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинний зв`язок зі спадкодавцем, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Тому, на підставі викладеного, представник позивача [PERSON] просить суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , з 25.12.1965 року до часу відкриття спадщини, а саме: до дня смерті [PERSON] . Визнати за [PERSON] , [INFO] (ІПН [NUMBER] ), право власності на 1/2 частину квартири, загальною площею 42,6 кв.м, житловою площею 26,9 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . А також, визнати за [PERSON] , [INFO] (ІПН [NUMBER] ), право власності на грошові кошти, розміщені на депозитах [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «АКЦЕНТ-БАНК» (код ЄДРПОУ 14360080), з урахуванням нарахованих відсотків, а саме: депозит №90.95.0000014979, рахунок [NUMBER] (дата закриття 03/09/2024), кошти зараховано на рахунок померлого [NUMBER] , та депозит №90.95.0000013943, рахунок [NUMBER] (дата закриття 30/04/2025), кошти зараховано на рахунок померлого [NUMBER] . В судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, не прибула, її представник [PERSON] викладені в позовній заяві обставини підтримала та на задоволенні позову наполягала. Додаткового суду пояснила, що її довірителька з покійним чоловіком спільно прожили, майже, 60 років. За час спільного проживання в них виникали непорозуміння, але вони знаходили шляхи їх вирішення. Перед смертю [PERSON] його дружина - позивачка по справі - опікувалась його здоров`ям та доглядала за ним. Коли [PERSON] помер, всі витрати на поховання вона несла самостійно. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, при цьому, надав до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності та ухвалити рішення, у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с.48-49). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить актовий запис № 1288, складений 20 серпня 2024 року Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.14). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: 1/2 частини квартири [ADDRESS] , та банківські вклади в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «АКЦЕНТ-БАНК»: вкладний рахунок № [NUMBER] , заява № 90.95.0000014979 на оформлення банківського вкладу «Online» на 3 міс від 03.06.2024 року за ставкою 14,5 % річних та вкладний рахунок № [NUMBER] , заява № 90.95.0000013943 на оформлення банківського вкладу «Online» на 15 міс від 26.01.2024 року за ставкою 15,0 % річних (а.с.20, 23-24). Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі, зі спадкової справи, за життя померлий належним йому майном не розпорядився, заповіту не склав; натомість, позивачка по справі від спадкових справ не самоусунулась, а, навпаки, звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Апалькова Є.В. з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Однак, 04 березня 2025 року отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинний зв`язок зі спадкодавцем, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом (а.с.13). Суд, ознайомившись з поданими доказами, встановив той факт, що єдиною особою, яка виявила бажання на спадкове майно, є саме позивачка. Проте, через недоведеність факту її спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] з 25.12.1965 року до часу відкриття спадщини, а саме: до дня смерті [PERSON] позбавлена можливості вирішити дане питання в позасудовому порядку. В ході розгляду даної справи, були дослідженні наступні докази: довідка про спільне проживання та реєстрацію, військовий квиток [PERSON] з відміткою «одружений [PERSON] , 1944 року народження», витяг з актового запису про одруження, свідоцтво про право власності на квартиру, довідки про поховання та фотосвітлини родини. Тобто, з досліджених судом доказів вбачається факт сумісного проживання позивачки та [PERSON] з 25 грудня 1965 року до часу відкриття спадщини, а саме: до дня смерті [PERSON] . Окрім цього, в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в 2007 році вона познайомилась зі своїм чоловіком, який позивачці доводиться двоюрідним братом. За час спільного проживання позивачка та її покійний чоловік постійно були пов`язані спільним побутом та спільно купували речі. Вона не знала про той факт, що позивачка зі своїм покійним чоловіком була розлучена, оскільки вони все своє життя прожили разом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивачка йому доводиться сестрою, тобто, їхні матері були рідними сестрами. Позивачка по справі в 1965 році одружилась зі своїм покійним чоловіком та за час спільного проживали вели спільне господарство, купували меблі, робили ремонт. Свідок доповнив, що за час свого життя ніколи не знав, що його сестра з покійним чоловіком припиняли спільне проживання або розлучались. Окрім цього, свідок пояснив, що про той факт, що його сестра була розлучена, дізнався лише під час судового розгляду даної справи. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим, відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Стаття 78 ЦПК України\~встановлює вимоги, згідно яких доказ вважається допустимим. При цьому, належність доказів\~ правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Статтею 318 ЦПК України\~передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з наданих позивачем документів, про які було зазначено вище, можливо встановити факт, спільного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , з 25.12.1965 року до часу відкриття спадщини, а саме до дня смерті [PERSON] . Тому, зважаючи на вищенаведене, обґрунтованість вимог позивачів, шляхом подання відповідних доказів знайшли своє підтвердження, а також дані обставин були встановленні показаннями свідка, що в даному випадку свідчить про той факт, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується заявлених вимог щодо визнання права власності, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, враховуючи той факт, що з заявою про прийняття спадщини звернулась лише позивачка, інших спадкоємців немає, при цьому, в позасудовому порядку, позивачка позбавлена можливості успадкувати майно, а тому суд, з урахуванням вищевказаних вимог, приходить до висновку, що за [PERSON] можливо визнати право власності на 1/2 частину квартири, загальною площею 42,6кв.м., житловою площею 26,9 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а також визнати за [PERSON] право власності на грошові кошти, розміщені на депозитах [PERSON] , померлого [INFO] , в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «АКЦЕНТ-БАНК», з урахуванням нарахованих відсотків, а саме: депозит №90.95.0000014979, рахунок [NUMBER] (дата закриття 03/09/2024), кошти зараховано на рахунок померлого [NUMBER] та депозит №90.95.0000013943, рахунок [NUMBER] (дата закриття 30/04/2025), кошти зараховано на рахунок померлого [NUMBER] .

Outcome: approved