Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (надалі ТОВ «Споживчий центр» звернулося в суд із вказаним вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 31.05.2024 року укладено кредитний договір (оферти) №31.05.2024-100003072. Відповідно до\~умов договору\~Позичальнику надано\~кредит у\~розмірі 8000,00\~грн,\~що підтверджується\~квитанцією про\~видачу коштів\~від 31.05.2024,\~строком на\~98\~днів, процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за даним договором виконано у повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 05.09.2024 утворилась заборгованість у розмірі сумі 21690,17 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7827,50 грн., по процентам в розмірі 9862,67 грн, по неустойці в розмірі 4000,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №31.05.2024-100003072 від 31.05.2024 у розмірі 21690,17 грн, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача Скочинська А.А. у судове засідання не з`явилася, однак у прохальній частині позовної заяви зазначив, що розгляд справи просить проводити за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр», не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] належним чином та завчасно повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки суду не повідомив, а також не подав відзив на позов. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено,\~що 31.05.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферта) № 31.05.2024-100003072, у порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідач [PERSON] своїм підписом у пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) від 31.05.2024 погодився на те, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 31.05.2024-100003072 (кредитної лінії), з якими він попередньо ознайомилася. За цим договором відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн, строком на 98 днів з дати його надання. Всі документи по даному кредитному договору підписано за допомогою електронного підпису - одноразовим ідентифікатором відповідача Е331. Пунктом 5 заявки про укладення кредитного договору від 31.05.2024, яка є частиною укладеного електронного кредитного договору, встановлено фіксовану незмінну проценту ставку у розмірі 1,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Пунктом 6 заявки про укладення кредитного договору від 31.05.2024, яка є частиною укладеного електронного кредитного договору, встановлено денну процентну ставку - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 1,13%=(8887,27/8000)/98х100%. Пунктом 7 заявки про укладення кредитного договору від 31.05.2024, встановлено,що проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту(включаючи всі Транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. Згідно пункту 8 заявки про укладення кредитного договору від 31.05.2024, встановлено, що комісія, пов`язана з наданням кредиту, складає 7% від суми кредиту та дорівнює 560 грн. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Пунктом 13 заявки про укладення кредитного договору від 31.05.2024 передбачено неустойку в розмірі 80 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежного виконаного зобов`язання. Згідно п. 2.3.6 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), підписаної електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача, позичальник, який прийняв (акцептував) пропозицію укласти електронний договір на умовах, викладених у пропозиції про укладення кредитного договору (оферту) та заявці, підписує відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Додаток до кредитного договору позичальника підписаний електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора відповідача - Е331. На підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів позивачем надано квитанцію №2469679823, згідно якої ТОВ «Споживчий центр» 2024.05.31 20:14 здійснило переказ грошових коштів в сумі 8000,00 грн, призначення платежу: видача за договором № 31.05.2024-100003072. Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтями 610, 629 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною статті 634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 зроблено висновок, що «припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив нарахування відсотків за користування кредитними коштами у межах строку дії кредитного договору, розрахунок яких було здійснено на підставі боргу по тілу кредиту, що підтверджується наданим до суду розрахунком, який не спростований відповідачем, як і не спростовано відсутність його волевиявлення на погодження вказаної процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Згідно з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №31.05.2024-100003072 від 31.01.2024 наданої позивачем, заборгованість відповідача за кредитним зобов`язанням перед ТОВ «Споживчий центр» становить 21690,17 грн, яка складається із: 7827,50 грн основний борг; 9862,67 грн проценти; 4000,00 грн. - неустойка. При цьому, проценти по кредиту нараховані за період з 31.05.2024 по 05.09.2024. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 року, який набрав чинності 30.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. В Законі України «Про електронний цифровий підпис» зазначено, що електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 року №223 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів» передбачено, що одним із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби пластикові банківські картки, які емітовані у установленому законодавством порядку та використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором, платіжна картка містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу. Проте відповідач умови договору № 31.05.2024-100003072 від 31.01.2024 своєчасно і в повному обсязі не виконував, не надавав своєчасно ТОВ «Споживчий центр» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введений воєнний стан. Дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжувалася, востаннє - Указом Президента України №235/2025 від 15.04.2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 16.04.2025 року №4356-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 5 год. 30 хв. 09.05.2025 року на 90 діб. Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Умовами кредитного договору встановлено, що неустойка у розмірі 80,00 грн нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Позивачем нараховано неустойку у розмірі 4000,00 грн, що суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] неустойки в розмірі 4000,00 грн є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню, а саме заборгованості у розмірі 17690,17 грн, яка складається з 7827,50 грн заборгованість по тілу кредиту; 9862,67 грн. заборгованість по процентам. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору суд враховує, що згідно платіжної інструкції №CЦ00005268 від 24.02.2025, позивачем при зверненні з даним позовом до суду через систему «Електронний суд» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1975,67 грн, тобто пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial