Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] ,у якому просить стягнути з [PERSON] (дата народження [INFO] ) на користь АТ КБ «ПриватБанк»: заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.09.2009 у розмірі 58238,91 грн, у т.ч. 47021,03 грн заборгованість за тілом кредита, 11217,88 грн заборгованість за простроченими відсотками; судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б/н від 18.09.2009 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 50000,00 грн. [PERSON] отримав кредитну картку № [NUMBER] , зі строком дії до 11/12, тип - Універсальна. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступі кредитні картки: № [NUMBER] , строк дії - 06/14, тип Універсальна; № 5577212701690540, строк дії 11/14, тип Універсальна; № 5457092301294629, строк дії 12/16, тип Універсальна Gold; № 4149629391118601, строк дії 03/21, тип Універсальна Gold. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8% річних. Позивач вказує, що у процесі користування кредитним рахунком клієнту були завжди доступні у вільному доступі на сайті банку та у додатку Приват24 умови обслуговування кредитних карток, які банк постійно пропонує клієнту для ознайомлення, огляду кожного наступного разу, коли відбуваються навіть незначні зміни. 16.03.2021 відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, на підставі якої відповідач отримав додаткову кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 07/24, тип Універсальна. Вказану заяву було підписано на планшеті [PERSON] власноруч, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». При цьому, на момент підписання зазначеної заяви відповідач мав заборгованість. У березні 2022 року відсоткова ставка була скасована, а в подальшому із 01.04.2022 відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки для нього, а відповідач, отримуючи кредитні картки фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідач мав безперервний доступ до самого рахунку. [PERSON] зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Станом на 10.12.2024 відповідач має заборгованість у розмірі 58238,91 грн. Позивач вказує, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк». Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 19.02.2025 позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, повідомив, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзиву на позов не подав. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 18.09.2009 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Як зазначено в Анкеті-заяві, відповідач погоджується з тим, що підписана ним заява, разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також, у Анкеті-заяві вказано, що відповідач ознайомлений і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банка, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім того, 18.09.2009 [PERSON] підписав довідку про умови кредитування з використанням картки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду. У відповідності до умов договору від 18.09.2009 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов`язався здійснювати погашення заборгованості за кредитом, процентами за його користування. Відповідно до наданої позивачем довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , з 18.09.2009 старт карткового рахунку [NUMBER] , 28.08.2013 відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 3600,00 грн, який в подальшому збільшувався та зменшувався. 01.07.2021 відповідачу було зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн, потім 21.06.2023 кредитний ліміт було збільшено до 5000,00 грн. Останнього разу кредитний ліміт був збільшений 16.08.2023 до 50000,00 грн, а згодом 04.03.2024 зменшений до 0,00 грн. Як вбачається зі змісту виписки по рахунку відповідача за договором б/н за період з 18.09.2009 по 12.12.2024 та розрахунку заборгованості, [PERSON] користувався кредитними коштами, здійснював певні платежі в різних сумах, поповнював свою кредитну картку, приймав та направляв грошові перекази. 08.07.2023 [PERSON] здійснив платіж у розмірі 4991,10 грн та повністю погасив заборгованість за тілом кредиту. Після цього відповідач продовжив користуватися кредитом, заборгованість поступово збільшувалась та існувала постійно, здійснювались періодично проплати, однак, повністю заборгованість погашена не була і досягла розміру 58238,91 грн. 13.04.2024 відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості в сумі 2308,15 грн, після цього жодних сплат не здійснювалось. 01.12.2024 заборгованість досягла розміру 58238,91 грн і набула статусу простроченої. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданим до позовної заяви, станом на 10.12.2024 за договором б/н від 18.09.2009 [PERSON] має заборгованість в розмірі 58238,91 грн, а саме: 47021,03 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11217,88 грн заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до довідки про надані кредитні картки [PERSON] було видано наступні кредитні картки: № [NUMBER] дата відкриття 18.09.2009, із терміном дії до 11/12; № [NUMBER] дата відкриття 30.08.2010, із терміном дії до 06/14; № [NUMBER] дата відкриття 28.01.2011, із терміном дії до 11/14; № [NUMBER] дата відкриття 28.08.2013, із терміном дії до 12/16; № [NUMBER] дата відкриття 13.05.2017, із терміном дії до 03/21; № [NUMBER] дата відкриття 16.03.2021, із терміном дії до 07/24. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ КБ «ПриватБанк» до суду за захистом своїх прав. Статтею 634\~ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст.\~530\~ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку між банком та [PERSON] 18.09.2009 укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснював, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 10.12.2024 склалася заборгованість у розмірі 58238,91 грн, а саме: 47021,03 грн заборгованість за тілом кредитом, 11217,88 грн заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 58238,91 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved