Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Лукашук Н.М., звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дочкою повноліття та стягнути аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/5 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дочкою трьох років. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами 28.03.2023 зареєстровано шлюб. В провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області знаходиться справа [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У даному шлюбі [INFO] народилася дочка - [PERSON] , яка проживає спільно з позивачем та перебуває на її утриманні. Зазначає, що малолітня дочка потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги не надає, є працездатним, отримує стабільний дохід, має у власності нерухомість, інших осіб на утриманні не має. Особисто позивач іншого доходу, ніж соціальна допомога в розмірі 860 гривень не має, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Враховуючи вище наведене просить позовні вимоги задовольнити, а також стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн. Суд відкрив провадження у справі 09.05.2025, на підставі статті 19, частини 4 статті 274 ЦПК України вирішив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 23.05.2025 представник відповідача [PERSON] - адвокат Грабовська М.В. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнано частково. В обґрунтування зазначила, що щонайменше з початку цього року відповідач, будучи військовослужбовцем та отримуючи заробітну плату, надсилав на банківську картку позивача грошові кошти\~ на утримання малолітньої дочки, придбавав дитяче харчування, засоби гігієни, інші необхідні для дитини речі, .подарував золоті сережки, тобто приймає участь в утриманні доньки. Просить врахувати, що на утриманні відповідача є ще одна дитина від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за кордоном з матір?ю. Під час проходження військової служби відповідач неодноразово отримував травми, контузії, акубаротравми, зокрема, 26.01.2025 [PERSON] отримав вогнепальне осколкове сліпе поранення середньої частини лівої гомілки, термічні опіки І-ІІ ступеня обличчя, очей, обох верхніх кінцівок, тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, потребує реабілітації та слухопротезування. Вважає заявлені позивачем до стягнення з відповідача розміри аліментів завищеними, їх стягнення, з урахуванням необхідності утримувати дитину від першого шлюбу, призведе до стягнення з [PERSON] до 70% його заробітку. З наведених підстав вважає відповідаючим обставинам, що склалися, стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), на утримання позивача 1/10 частки усіх видів заробітку (доходу). В судовому засіданні позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та без її представника, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судовому засідання суду пояснила, що відповідач утримує ще одну дитину та спільну дитину з позивачем, є військослужбовцем та має поранення. Позовні вимоги визнає частково, просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частки щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання матері в розмірі 1/10 частки щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дочкою трьох років. Судом 26.06.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи його складення відкладено, проголошення судового рішення призначено на 16 год 00 хв. 01.07.2025. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов до такого висновку. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. За матеріалами справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.03.2023. Згідно з\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] , виданим Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 01.03.2024, \~сторони є\~батьками малолітньої дитини \~ [PERSON] [INFO] . Згідно ст. 180 СК України \~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181, ст.\~182 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст. 182 СК України \~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, на матір. У постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 711/561/16-ц сформульовано висновок, який надалі неодноразово повторювався Судом (наприклад, постанова від 03 лютого 2021 року у справі № 520/21069/18), про те, що за своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Дочка проживає разом з позивачем. З наданих стороною відповідача документів вбачається, що [PERSON] є працездатним, військовослужбовцем, нерухомого майна у власності не має, добровільно надає матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини, має на утриманні ще одну дитину, отримав поранення під час проходження військової служби, потребує реабілітації та слухопротезування, а тому з метою забезпечення балансу між інтересами дітей, які перебувають на утриманні відповідача та дотримання рівності їх прав на достатній рівень матеріального забезпечення, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх спільної доньки у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), починаючи з 05.05.2025 до досягнення дитиною повноліття. Щодо позовних вимог позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд відзначає таке. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Положеннями\~ст. 84 СК України\~передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 травня 2020 у справі № 712/4702/19 (провадження 61-929св20). Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч.ч. 5, 6ст.81 ЦПК України). Згідно з ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. З урахуванням вищевикладених обставин справи, зокрема, віку дитини, а відтак і потребі позивачки у матеріальній допомозі, можливості відповідача надати таку допомогу, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьохрічного віку, у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу). Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, оскільки обидві сторони звільненні від оплати судових витрат, вони підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн., суд виходить з наступного. На підтвердження надання позивачу правничої допомоги представником - адвокатом Лукашук Н.М., суду надано ордер від 29.04.2025 на надання правничої (правової) допомоги, договір від 24.04.2025 про надання правової допомоги, додатковий договір до договору про надання правової допомоги від 24.04.2025, акт від 29.04.2025 виконаних робіт (наданих послуг), з яких вбачається, що представником позивачу 24.04.2025 надано під час зустрічі консультацію, узгоджено правову позицію, а 29.04.2025 підготовлено позовну заяву з додатком для подачі до суду, гонорар адвоката за виконану роботу склав 3000 гривень, сплата яких 29.04.2025 оформлена квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №18 від 29.04.2025. Оскільки позов піллягає частковому задоволенню, з відповідача згідно зі ст.137, 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 гривень. Зважаючи на викладене,

Outcome: partial