Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що між позивачем і [PERSON] укладено типовий договір розподілу природного газу від 28 травня 2024 року. В порушення умов зазначеного договору та нормативних актів відповідачкою не проведена оплата за розподіл природного газу, внаслідок чого за період з 01 вересня 2023 року до 28 лютого 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 12495 грн 80 копійок. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином боржнику нараховується 3% річних за несвоєчасну оплату послуг з розподілу природного газу за період з 21 січня 2024 року по 21 березня 2025 року в розмірі 162 грн 99 коп. та інфляційні втрати в розмірі 629 грн 72 копійки. Тому, оскільки надання послуг з розподілу газу відбувається безпосередньо до житлового приміщення відповідачки за адресою: [ADDRESS] , а заборгованість нею не сплачується, просив стягнути з відповідачки заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 12495 грн 80 коп, інфляційне збільшення в розмірі 629 грн 72 коп., штрафні санкції в розмірі 162 грн 99 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 3028 гривень. 21 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідачка ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримала 29 квітня 2025 року. 14 травня 2025 року до суду надійшов відзвив на позовну заяву, в якому відповідачка [PERSON] просила в позові відмовити, оскільки позивач просить стягнути з неї заборгованість за послуги з розподілу природного газу, надані безпосередньо до житлового будинку в [ADDRESS] , власником якого вона ніколи не була, у зв`язку з чим не є належним відповідачем у справі. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові. Крім цього позивач просить стягнути заборгованість, яка виникла за період з 01 вересня 2023 року по 28 лютого 2025 року, хоча з 07 червня 2024 року будинок по [ADDRESS] був відключений від газопостачання Київською філією ТОВ "Газорозподільні мережі України" і з цього часу послуга за розподіл природного газу не надавалась. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 28 травня 2024 року між позивачем і [PERSON] укладено типовий договір розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] та проведено звіряння за послугу з розподілу природного газу і фактично використаних об`ємів за період з 01 вересня 2023 року по 28 травня 2024 року (а.с.10-11). Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладення договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Відповідно до п. 2.1 типового договору, оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послуги з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі строки та порядку, визначені цим договором. Згідно п. 6.1, 6.2 розділу VІ договору розподілу природного газу, оплата вартості послуг оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з п. 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення. Згідно з вимогами п. 1 глави 6 розділу VІ Кодексу, розрахунки споживача за послуги з розподілу природного газу, що надається оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачується споживачем рівномірними частинами протягом календарного року. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 8.1 договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Оскільки доказів, що відповідачка [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS] , не надано, а типовий договір розподілу природного газу укладений з нею лише 28 травня 2024 року, то суд, частково задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути з неї заборгованість за послуги з розподілу природного газу у розмірі 5942 грн 58 копійок (травень 2024 р. - 626 грн 69 коп., червень 2024 р. 626 грн 69 коп., липень 2024 р. 626 грн 69 коп., серпень 2024 р. 626 грн 69 коп., вересень 2024 р. 626 грн 69 коп., жовтень 2024 р. 626 грн 69 коп., листопад 2024 р. 626 грн 69 коп., грудень 2024 р. 626 грн 69 коп., січень 2025 р. 464 грн 53 коп., лютий 2025 р. 464 грн 53 коп.). Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 3% річних в розмірі 135 грн та інфляційне збільшення в розмірі 629 грн 72 коп. за несвоєчасну оплату послуг з розподілу природного газу (за період з 28 травня 2024 року по 28 лютого 2025 року). Твердження [PERSON] , що вона є неналежною відповідачкою у справі, оскільки не є власницею будинку по [ADDRESS] , послуги з розподілу природного газу не отримувала у зв`язку з відключенням вказаного будинку від газопостачання 07 червня 2024 року, судом до уваги не приймаються, оскільки вони спростовуються наданими доказами, зокрема договором розподілу природного газу (для побутового споживача), укладеним 28 травня 2024 року. Якщо споживач має укладений договір розподілу природного газу, не користується газом, але під`єднаний до мережі, то відповідно до п. 9 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРС, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1528 грн 36 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (6707 грн 30 коп. розмір задоволених позовних вимог х 3028 грн сума сплаченого судового збору / 13288 грн 51 коп. розмір заявлених позовних вимог). В іншій частині в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: partial