Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Від імені та в інтересах [PERSON] до Пересипського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересовані особи: Усатівська громада Одеського району Одеської області, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, звернувся адвокат Тіщенко С.Ю. В обґрунтування заяви представник зазначив, що у зв`язку з невірним зазначенням по батькові заявника у державному акті на землю № ОД від 16.11.1995 року, а саме як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », заявник, як власник не має можливості розпоряджатися своєю власністю. На підставі викладеного представник заявника просить: встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме: що Державний акт на право приватної власності на земелю серії ОД від 16.11.1995 року виданий на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] . Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 28 травня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явились, на адресу суду 03.07.2025 року (вх. № 26404) за підписом представника заявника адвоката Тіщенко С.Ю. надійшла заява про слухання справи за його відсутності, згідно якої представник зазначив, що заяву про встановлення факту підтримує та просить її задовольнити (а.с.30-31). Заінтересовані особи: Усатівська громада Одеського району Одеської області та Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про час та місце слухання справи повідомлені, представник Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області звернулась на адресу суду з заявою про слухання справи за її відсутності (а.с.33-34). Головне управління Держгеокадастру в Одеській області [PERSON] надала суду пояснення по справі, згідно яких зазначила, що підставою для видачі вказаного державного акта стало рішення XIV сесії Августівської сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області від 23.12.1993 року (а.с.20-22). Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з поданням заявником по справі та заінтересованою особою, клопотання про розгляд справи за їх відсутності, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі, не явка належним чином сповіщеної заінтересованої особи та заявника від яких є заяви щодо розгляду справи за їх відсутності не перешкоджає розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Звертаючись з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме: Державного акта на право приватної власності на земелю серії ОД від 16.11.1995 року виданого на ім`я [PERSON] , заявник зазначила, що в державному акті міститься помилка, що полягає в невірному зазначенні по батькові заявника, у зв`язку з цим, просить встановити факт належності документа. Судом встановлено, що Державний акт на право власності на землю земельну ділянку площею 0,060 га розташовану на території Августівської сільської ради народних депутатів видано на ім`я [PERSON] (а.с.9, 10). Разом з цим, згідно паспорта громадянина України судом встановлено, що останній видано на ім`я [PERSON] (а.с.6-7). Судом встановлено, що заявник зверталась до Усатівської сільської ради із заявою щодо виправлення помилки в Державному акті. Листом від 22.05.2025 року вих. № 1293 заявнику було повідомлено, що Усатівська сільська рада згідно чинного законодавства не має можливості виправити описку допущену в Державному акті серія ОД, зареєстрованого за № 3347 від 16.11.1995 року (а.с.12). Положеннями ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Приписами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу яке, необхідно заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту прав заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності [PERSON] державного акта виданого на ім`я [PERSON] . З огляду на викладені обставини та норми матеріального права, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved