Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану заяву, в якій заявлено вимогу встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, факт належності [PERSON] договору міни серії ААІ № 41359 від 27 березня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Слободян С.Б. за реєстром №558. зареєстроване в КП «ДМБТ1» ДОР та записаним в реєстрову книгу №13п за реєстровим №50, у частині права спільної власності квартири за адресою: [ADDRESS] , співвласником якої згідно документу є [PERSON] . Заявлені вимоги обґрунтовано наступним. Заявниці [PERSON] на підставі договору міни серії АА1 № 41359 від 27 березня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Слободян Є.Б. за реєстром №558, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записаним в реєстрову книгу №13п за реєстровим №50 на праві співвласника належить квартира за адресою: [ADDRESS] . При видачі договору міни була допущена помилка, яка перешкоджає заявниці розпоряджатися своєю власність на свій розсуд. Так в договорі міни на квартиру прізвище. Ім`я власного та по батькові [PERSON] не збігається із записом Прізвища. Ім`я власного та по-батькові в паспорті громадянина України, що був виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 11.10.2002 року, де ім`я заявниці зазначене, як [PERSON] . [PERSON] . 12 листопада 2024 року звернулась до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпропетровській області, щодо проведення реєстраційних дій. Відповідно рішення №76788084 від 24 січня 2025 року державним реєстратором на нерухоме майно, [PERSON] , було встановлено наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: згідно отриманого листа від Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 19.11.2024 року №74732 встановлено, що станом на 31.12.2012\~року, в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS] містяться відомості щодо реєстрації права власності за: " [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] " на підставі договору міни від 27.03.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Слободян Є.Б. за реєстром №558. зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №13п за реєстровим №50, що відмінно від заявниці [PERSON] . На теперішній час у заявниці за попередньою домовленістю з іншими співвласниками зазначеного нерухомого майна виникла потреба в проведенні реєстраційних дій у частині співвласника [PERSON] та наявного Прізвища, ім`я власного та по батькові заявниці, а саме [PERSON] згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 11 жовтня 2002 року. У зв`язку з вказаними розбіжностями у правовстановлюючих документах та її паспорті громадянина України заявниця звернулася до суду за захистом оспорюваних прав в спосіб встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючого документа. Представник заявниці [PERSON] , адвокат Ващенко О.В. в порядку ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, надав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Заінтересованими особами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлені клопотання про проведення судового розгляду у їх відсутність. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Заявниця [PERSON] ,\~ [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (копія паспорта та довідки а.с. 6-8). Відповідно до договору міни серії АА1 № 41359 від 27 березня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Слободян Є.Б. за реєстром №558, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записаним в реєстрову книгу №13п за реєстровим №50, [PERSON] на праві співвласника належить квартира за адресою: [ADDRESS] (копія договору міни а.с. 25-26). Згідно даного договору, співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] є: гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] . Відповідно до рішення №76788084 від 24 січня 2025 року, державним реєстратором на нерухоме майно, [PERSON] , було встановлено наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: згідно отриманого листа від Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 19.11.2024 року №74732 встановлено, що станом на 31.12.2012, в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS] містяться відомості щодо реєстрації права власності за: "гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] . гр. [PERSON] " на підставі договору міни від 27.03.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Слободян Є.Б. за реєстром №558. зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №13п за реєстровим №50,\~що відмінно\~від заявниці\~ [PERSON] (копія рішення а.с. 24). З огляду на вказане, виникла необхідність встановлення юридичного факту, що має юридичне значення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документа (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом надано оцінку поданих [PERSON] доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в заяві та про задоволення заявлених вимог. Відповідно до Листа Верхового суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення» від 01.01.2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки громадяни мають право звертатися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З досліджених доказів дійсно вбачається розбіжність в написанні прізвища заявниці в договорі міни, посвідченому приватним нотаріусом ДМНО Слободян Є.Б. за реєстром №558, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записаним в реєстрову книгу №13п за реєстровим №50 та в її паспорті. Можливість усунення допущених помилок в адміністративному (не судовому) порядку на час розгляду справи відсутня. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, пов`язані з реалізацією права заявниці на отримання пенсії за віком. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року № 2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). При вирішенні даного цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. Отже, суд, в сукупності письмових документальних матеріалів, наданих заявницею на підтвердження заявлених вимог про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, - вважає, що заява є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved