Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , з якою на день смерті вона проживала та була зареєстрована за однією адресою: [ADDRESS] . На вселення в зазначену квартиру [PERSON] отримала ордер №92 від 03.02.1978 та нею у 1980 році були виплачені всі пайові внески, що підтверджується довідкою, виданою ЖБК «Космос» від 05.01.2020, отже вона набула право власності на цю квартиру. Після вимушеного переміщення з окупованої території позивачка звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Тетяни Олександрівни, якою листом №180/02-14 від 30.09.2024 підтверджено факт прийняття спадщини позивачкою, водночас відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на спадкове майно. Ухвалою суду від 04.04.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 25.04.2025 від Маріупольської міської ради Донецької області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, в якій відповідачем зазначено, що правом на подання відзиву на позовну заяву він не користуватиметься, просить справу розглянути за наявними доказами та за відсутності представника відповідача. 21.05.2025 від приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Тетяни Олександрівні до суду надійшла копія спадкової справи №32/2024, а також заява, в якій третя особа зазначила, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] , [INFO] ; заперечень в даній справі третя особа не має, просить справу розглянути без її участі. Ухвалою суду від 26.05.2025 закрито підготовче судове засідання та призначеного справу до судового розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 14.07.2025, позивачка не з?явилася, в матеріалах справи наявне клопотання повноважного представника про розгляд справи без її та представника участі. Відповідач та Третя особа в судове засідання не з?явилися, суд враховує позицію відповідача, викладену у заяві від 25.04.2025, про розгляд справи без його участі, та таку саме позицію Третьої особи, викладену в заяві від 16.05.2025 №67/01-16. За приписами ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.11.1967 серії [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 07.07.2020 Кальміуським районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), серія [NUMBER] . Згідно відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, на день своєї смерті [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою згідно даних паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 27.12.2006 Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, зареєстрована позивачка, [PERSON] . Приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Тетяною Олександрівною надано довідку від 16.05.2025, в якій вказано, що єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] , [INFO] . 30.09.2024 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Тетяною Олександрівною відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, а також у зв?язку з відсутністю факту державної реєстрації права власності. Згідно ордеру №92, виданого 03.02.1978 Бюро з обміну житлових приміщень виконавчого комітету Жданівської міської Ради депутатів трудящих УРСР на підставі Протоколу засідання комісії виконавчого комітету Жданівської міської Ради депутатів трудящих від 01.02.1978 №5, громадянці [PERSON] та її сім`ї в складі двох осіб: [PERSON] , [PERSON] надано право на заняття двокімнатної квартири по обміну за адресою: [ADDRESS] . Згідно виписки з протоколу загальних зборів членів ЖБК «Космос» від 22.01.1978 [PERSON] було прийнято в члени кооперативу. Довідкою голови ЖБК «Космос» Сафонова С.О. від 05.01.2020 підтверджено, що [PERSON] у 1980 році повністю внесла пайовий внесок за квартиру в сумі 4\~188 рублів 62 копійки. Загальна площа квартири 44,0 кв.м., житлова 28,2 кв.м., що також підтверджується інвентаризаційною справою. Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1223 ЦК України\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього\~Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5 вбачається, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства. За положеннями п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року №9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом. За положеннями ст.15 Закону України «Про власність», який діяв до 27 квітня 2007 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до Закону України\~«Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, створена фізичними і (або) юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської чи іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на основі самоврядування. Порядок набуття права власності на кооперативну квартиру суттєво відрізняється від приватизації державного житлового фонду. Усі власники (співвласники) квартир та нежитлових приміщень у будинку, спорудженому або придбаному житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна такого будинку. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володінняі користування,а за згодою кооперативу-і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу,якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. (ст.384 ЦК України). Законодавство станом на дату сплати останнього пайового внеску за спірну квартиру, не передбачалось видачі свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру, обов`язкової державної реєстрації права власності на таку квартиру. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що [PERSON] як член кооперативу, який повністю сплатив пайовий внесок за виділену квартиру, набула право власності на неї. Оскільки заповіт померла не складала, єдиною спадкоємицею за законом, яка фактично прийняла спадщину, так як на день смерті [PERSON] проживала з нею та не відмовився у встановленому законом порядку від прийняття спадщини, є позивачка, суд вважає що позов підлягає задовленню. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04.11.1950 року, яку ратифіковано Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.\~

Outcome: approved