Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою до Кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон України» про стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.01.2022 між нею та відповідачем укладено договір №45/01-22/В1 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, сума якого склала 170\~000, 00 грн. строком на 1 місяць та процентною ставкою за вкладом у розмірі 6,5 % річних. Крім того, 22.09.2021 між нею та відповідачем укладено кредитний договір №11/09-21/В1 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, сума якого склала 1000, 00 грн. строком на 24 місяці та процентною ставкою за вкладом у розмірі 13,75 % річних. Зазначає, що відповідно до умов договорів член кредитної спілки вносить строковий внесок (вклад) на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає вклад на строк вказаний у договорі та зобов`язується на умовах і в порядку, передбачених договором, повернути члену кредитної спілки вклад та виплачувати проценти за ставкою, передбаченою договорами. Як зазначає позивачка, відповідач не виконав власні зобов`язання та не повернув депозитні внески, не сплатив проценти за користування коштами. Відтак, вона змушена звернутися за захистом своїх прав в судовому порядку та просить розірвати вищезазначені договори, стягнути відповідні кошти з процентами, інфляційними витрати та 3% річних. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24.03.2025 відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого розгляду. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 15.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті цивільну справу. В чергове судове засідання учасники судового процесу не прибули, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задоволити. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи та з`ясувавши фактичні обставини, у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч.1 ст.4 цього кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 24 січня 2022 року між позивачкою та відповідачем, в особі керуючої відділенням №1 Верхоляк Марії Євгеніївни, укладений договір №45/01-22/B1 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до п.1.1. та п.1.2 договору, кредитна спілка приймає строковий внесок на депозитний рахунок до спілки в сумі 170 000,00 грн. на строк 1 місяць та зобов`язується на умовах і в порядку передбачених договором повернути вклад та виплатити проценти. Згідно п.1.3 депозитного договору процентна ставка за вкладом встановлена у розмірі 6,5% річних з виплатою процентів щомісячно «25» числа на вимогу вкладника. Факт внесення позивачкою коштів за договором в сумі 170\~000,00 грн. підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №194 від 24 січня 2022 року. Зі слів позивачки по даному договору спілкою виплачено кошти в розмірі 5\~000,00 грн. Пунктом 2.7 договору визначено, що з настанням терміну повернення вкладу, вклад повертається члену кредитної спілки разом із нарахованими, але не виплаченими процентами відповідно до п. 2.10 договору. Пунктом 3.2.8. договору передбачений обов?язок Спілки повернути вклад та нараховані проценти за вкладом по закінченню строку вкладу, а у випадку, якщо Договором передбачено дострокове повернення вкладу, повернути вклад протягом 30 днів з дня отримання письмової вимоги. Крім того, 22 вересня 2021 року між позивачкою та відповідачем, в особі керуючої відділенням №1 Верхоляк Марії Євгеніївни, укладений договір №11/09-21/B1 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до п.1.1. та п.1.2 договору кредитна спілка приймає строковий внесок на депозитний рахунок до спілки в сумі 1000,00 грн. на строк 24 місяці та зобов`язується на умовах і в порядку передбачених договором повернути вклад та виплатити проценти. Згідно п.1.3 депозитного договору процентна ставка за вкладом встановлена у розмірі 13,75 % річних з виплатою процентів щомісячно «23» числа на вимогу вкладника. Факт внесення позивачкою коштів за договором в сумі 1000,00 грн. підтверджується фіскальним чеком від 22 вересня 2021 року. З квитанції до прибуткового касового ордеру №193 від 24 січня 2022 року вбачається, що позивачкою поповнено вклад на депозитний рахунок згідно договору №11/09-21/B1 від 22.09.2021 в сумі 150\~000, 00 грн. За твердженням позивачки, у зв`язку з веденням в Україні воєнного стану спілка припинила виконання умов договорів та припинила обслуговування клієнтів. На вимогу позивачки повернути грошові кошти по договорам кредитна спілка жодним чином не реагує. Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки", кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Згідно з ч.ч.1, 3, 5, 6ст. 10 Закону України "Про кредитні спілки", членами кредитної спілки можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають на території України, об`єднані хоча б за однією з ознак, зазначених у частині першій статті 6 цього Закону, мають повну цивільну дієздатність, з урахуванням обмежень, передбачених частиною другою цієї статті. Прийняття до кредитної спілки та виключення з її складу провадяться на підставі письмової заяви особи за рішенням спостережної ради кредитної спілки, крім випадків припинення членства у зв`язку із смертю особи або виключенням члена за рішенням загальних зборів у разі порушення ним статуту кредитної спілки. Членство у кредитній спілці настає з дня сплати особою вступного та обов`язкового пайового внесків у порядку, передбаченому статутом кредитної спілки. В першу чергу сплачується вступний внесок. У разі коли вступний та обов`язковий пайовий внески сплачено у різні дні, першим днем членства вважається день сплати обов`язкового пайового внеску. Днем припинення членства у кредитній спілці вважається день прийняття загальними зборами членів кредитної спілки або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Члени кредитної спілки мають право: брати участь в управлінні справами кредитної спілки, обирати та бути обраними до її органів управління; вносити пропозиції на розгляд органів управління кредитної спілки; одержувати від кредитної спілки кредити та користуватися іншими послугами, які надаються членам кредитної спілки відповідно до її статуту; одержувати інформацію про діяльність кредитної спілки, ознайомлюватися з річними балансами, фінансовими звітами, протоколами засідань органів управління кредитної спілки та іншими документами щодо діяльності кредитної спілки; одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки; вийти з членів кредитної спілки в порядку, передбаченому цим Законом та статутом кредитної спілки (ч. 1ст. 11 Закону України "Про кредитні спілки"). Відповідно до ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки», внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом, та облігації міжнародних фінансових організацій, що розміщуються на території України. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. За змістом ч. 7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки», у разі припинення членства фізичної особи у кредитній спілці вступний внесок їй не повертається. Повернення обов`язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. За своєю правовою природою договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок має багато спільного з договором банківського вкладу. Тому допустимим є застосування аналогії закону щодо прогалин правового регулювання відносин за договорами про залучення внеску (вкладу), які укладаються кредитними спілками. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.03.2019 в справі №121/11524/17. Згідно з ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Ч.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або в безготівковій формі, у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із ч.1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Порядок надання депозитних послуг кредитними спілками визначений Правилами здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затвердженими розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 30.12.2011 №821, відповідно до яких операції, які здійснюються із внесками (вкладами) на депозитні рахунки та включають залучення і виплату грошових коштів, нарахування та виплату процентів за такими внесками (вкладами), що підлягають обов`язковій фіксації в комплексній інформаційній системі кредитної спілки. Сума внеску (вкладу) на депозитний рахунок, строки дії договору залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, умови залучення та повернення внеску (вкладу) на депозитний рахунок, а також нараховані на такі внески (вклади) на депозитний рахунок проценти (плата) визначаються між кредитною спілкою та членом кредитної спілки на договірних умовах. Договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок укладається в письмовій формі. Нарахування процентів визначається умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Кредитні спілки повертають внески (вклади) на депозитні рахунки та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок між вкладником і кредитною спілкою. Кредитна спілка виплачує вкладникові проценти на суму внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок у розмірі, який встановлюється в договорі про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до абз.2 ч. 2 Розділу ІІ «Договірне регулювання операцій кредитної спілки з внесками (вкладами) членів кредитної спілки на депозитні рахунки» Правил, підтвердженням залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки є укладені в письмовій формі договори, первинні бухгалтерські документи, оформлені згідно з вимогами законодавства України, та належним чином зафіксована в комплексній інформаційній системі кредитної спілки інформація про операції кредитної спілки з внесками (вкладами) членів кредитної спілки на депозитних рахунках. Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.03.2019 в справі №121/11524/17 за подібними правовідносинами із справою, що розглядається. Згідно ст.610\~ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, ст.\~626\~ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628\~ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частина 2\~ст. 625 ЦК України\~встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до\~статті 625 Цивільного кодексу України\~є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Відповідно до розрахунків, наданих позивачкою, по договору №45/01-22/В1 від 24.01.2022 підлягають до стягнення кошти в сумі 216 910,71 грн. з яких сума вкладу - 165 000 грн., проценти за вкладом - 6691,41 грн., інфляційні витрати - 33492,65 грн., 3% річних - 11726,65 грн. Відповідно до розрахунків, наданих позивачкою, по договору 11/09-21/В1 від 22.09.2021 підлягають до стягнення кошти в сумі 213 882,42 грн. з яких сума вкладу - 151\~000,00 грн., невиплачені проценти за вкладом - 34 585,20 грн. інфляційні витрати - 22 178, 61 грн., 3% річних - 6 118,61 грн. Надані позивачкою розрахунки сум, які підлягають стягненню, суд вважає такими, що складені у відповідності до вимог чинного законодавства, в матеріалах справи відсутні обґрунтовані заперечення щодо даних, які в них містяться. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд вважає аргументи позивачки обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та достатніми доказами у справі, оскільки такі не спростовані відповідачем. Для спростування доводів позову відповідач жодних доказів в спростування позовних вимог, визначених законом, суду не представив, відзиву на позовну заяву не подав. В матеріалах справи відсутні будь - які докази, які свідчать про те, що позивачці повернені грошові кошти, як і відсутні докази, що позивачкою безпідставно заявлені позовні вимоги, щодо їх повернення. Надані позивачкою докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду\~України №14\~від 18\~грудня 2009\~року "Про\~судове рішення\~у цивільній\~справі" встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зістатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України (Pronina v. Ukraine) ", § 23). Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки позивачка як споживач, звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає необхідним відповідно до ст.\~141\~ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір з розгляду даної справи. На підставі наведеного,

Outcome: approved