Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

17.06.2025 до Холодногірського районного суду м. Харкова звернулася\~адвокат Маркіна К. О., що діє в інтересах [PERSON] , заінтересована особа: Другий відділ\~державної реєстрації актів цивільного\~стану у м Харкові Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції, із заявою про оголошення фізичної особи померлою, в якій заявник просить оголосити померлою [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що [PERSON] , що є дружиною заявника, 05.06.2019 пішла з квартири у невідомому напрямку, після чого не повернулася. Самостійні пошуки результату не дали, тому 07.06.2019 [PERSON] звернувся до поліції про розшук дружини, внаслідок чого 08.06.2019 за заявою були внесені відомості до ЄРДР за ч. 1\~ст. 115 КК України. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13.11.2020 [PERSON] , [INFO] , визнано безвісно відсутньою, з моменту зникнення по теперішній час жодних відомостей про місце перебування [PERSON] не надійшло. \~З метою усунення перешкод в здійсненні своїх законних прав на майно в порядку спадкування [PERSON] змушений звернутися до суду з вказаною заявою. Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 17.06.2025 відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження та призначено справу до розгляду. Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 03.07.2025 з ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області витребувані матеріали кримінального провадження, внесені в ЄРДР за № 12019220510001445 за ч. 1 ст. 115 КК України. У судове засідання представник заявника [PERSON] -\~адвокат Маркіна К. О. з`явилася, надала пояснення аналогічні доводам заяви, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Другого відділу\~державної реєстрації актів цивільного\~стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, повідомлений своєчасно належним чином про день, час і місце розгляду справи, надав письмову заяву, у якій просив слухати справу за його відсутності. Суд, вислухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 12019220510001445 за ч. 1 ст. 115 КК України, вбачається, що 08.06.2019 до поліції звернувся [PERSON] з заявою про те, що 05.06.2019 його дружина [PERSON] , [INFO] , пішла з квартири за адресою: [ADDRESS] у невідомому напрямку та додому не повернулася. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13.11.2020 [PERSON] , [INFO] , визнано безвісно відсутньою з 05.06.2019. Як вбачається з листів заступника начальника Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні проведено певний обсяг слідчих дій (запити до РАГС, ДАІС «Аркан» (прикордонна служба), відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, Головного інформаційно-обчислювального центру ПАТ «Українська залізниця», ХМБТІ, Управління охорони здоров`я ХОДА, ТОВ «Нью Сістемс МА» міжнародного аеропорту Харків), проте результатів, що мають значення для встановлення місцезнаходження [PERSON] не здобуто. Зі свідоцтва про право власності на житло від 18.08.1995 № 4-95-57492 Харківського міського центру приватизації державного житлового фонду вбачається, що [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . 05.06.2025 адвокатом Маркіною К.О. було проведено опитування свідка [PERSON] , про що складено протокол, яка пояснила, що є сусідкою [PERSON] та [PERSON] , останній раз бачила [PERSON] у 2019 році, більше її не бачила, місцезнаходження її невідомо. Суд вважає, що у цивільному процесі протокол опитування свідка адвокатом не є прямим доказом, а лише фіксацією показань, які суд досліджує безпосередньо; суд досліджує показання свідка усно, а протокол є лише фіксацією факту опитування.\~ Згідно із частиною першою\~статті 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 3 частини другої\~статті 293 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з частинами 1, 3 ст.\~46\~ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. Згідно з частиною першою статті 306\~ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, тобто матеріально-правовий зв`язок, або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Відповідно до\~ст. 47 ЦК України\~правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Зі ст. 308 ЦПК України вбачається, що суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна. Відповідно до п. 2 ч. 1, п. 3 ч. 4 ст. 17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника. Пункт 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.\~48\~ЦК України у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявником, вони об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення [PERSON] , [INFO] , померлою, а датою смерті [PERSON] , [INFO] , слід вважати дату набрання цього рішення законної сили. Судовий збір суд відносить на рахунок заявника. Враховуючи викладене,

Outcome: approved