Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

01.04.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Гедзь О.В. звернулося до суду через систему «Електронний суд» з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суму заборгованості за Договором позики №75154948 в розмірі 15 447 (п`ятнадцять тисяч чотириста сорок сім) гривень 50 копійок, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2 422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 20.08.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ідентифікаційний код юридичної особи - 39861924) та [PERSON] (ідентифікаційний код фізичної особи - [NUMBER] ) укладено Договір позики №75154948 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (надалі - Договір позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. строк позики - 15 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису qaVRe7KN4J, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO]) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Враховуючи викладені вище умови Договору позики №75154948 від 20.08.2021 р., та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають - 0 грн., заборгованість останнього за договором позики складає 15 447,50 грн., зокрема: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 447,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. 21.12.2021 р. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (ідентифікаційний код юридичної особи - 35017877) уклали Договір факторингу № 2112 від 21.12.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75154948 від 20.08.2021 р. 31.03.2023 р. ТОВ ««Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43311346) уклали Договір факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75154948 від 20.08.2021 р. Відповідно до Реєстру прав вимог від 31.03.2023 року до договору факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 15 447,50 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 447,50 грн. - сума заборгованості за відсотками Отже, відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами - не виконала ні перед Позикодавцем/Первісним кредитором, ані перед Позивачем/Фактором - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що набуло право вимоги за договором позики №75154948 на підставі договору факторингу. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача заборгованості за основною сумою боргу 5 000,00 грн, заборгованість за відсотками сумі 10 447,50 грн, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3 500 грн. Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області від 04.04.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористалася своїм правом та не направила суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 02.06.2025 продовжено строк судового провадження у справі до 04 липня 2025 року включно та цього ж дня ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 19.06.2025 на адресу суду надійшли витребувані судом документи. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 75154948 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. на 15 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99% в день, а позичальник в свою чергу зобов`язалася повернути кошти на умовах встановлених договором. Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою позикодавцем, відповідач: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з якою укладено договір №75154948 від 20.08.2021 р., ідентифікована ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: qaVRe7KN4J. Час відправки ідентифікатора позичальнику: 20.08.2021 07:30:01. Електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: [INFO] Того ж дня, позивач, на виконання п.1 Договору позики №75154948 від 20.08.2021 року, виконав свої зобов`язання, передавши відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФК Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), що підтверджується електронною платіжною інструкцією №9ea306b5-7f58-4e6e b435-84fe6172cdc7 від 20.08.2021 року. Згідно довідки № КД-000018814/ТНПП від 14.03.2025 р. ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 р., укладеного між Компанією/ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 20.08.2021 року, сума 5 000,00 грн. за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу 9ea306b5-7f58-4e6e-b435-84fe6172cdc7. 21.12.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (ідентифікаційний код юридичної особи - 35017877) уклали Договір факторингу № 2112 від 21.12.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75154948 від 20.08.2021. 31.03.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43311346) уклали Договір факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75154948 від 20.08.2021 р. Відповідно до Реєстру прав вимог від 31.03.2023 року до договору факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 15 447,50 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 447,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, заборгованість за договором позики становить 15447,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості за період з 20.08.2021 по 25.03.2025 вбачається, що за договором позики № 75154948, укладеного 20.08.2021, сума боргу за тілом кредиту становить - 5000,00 грн.; сума боргу за процентами - 10447,50 грн. Вирішуючи питання про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд виходить з того, що позивачем не надано належного розрахунку заборгованості за кредитом, наданий розрахунок не може бути прийнятий судом як доказ, адже він суперечить самим умовам кредитування, які сторони погодили 20.08.2021. В позові ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» вказало, що сума заборгованості за тілом кредиту становить 5000,00 грн. і саме вказану суму позивач просив стягнути з відповідача як заборгованість за тілом кредиту. Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, [PERSON] повинна до 04.09.2021 погасити суму позики в розмірі 5000,00 грн. та 1492,50 грн. суму нарахованих процентів. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України). За змістом частини третьої статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строк. Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Кодексу. Таким чином, сторони договору позики зі встановленням строку дії договору, встановили і строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення платежів згідно таблиці), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Таким чином, таблиця обчислення загальної вартості кредиту є складовою частиною договору, в ньому зазначено умови погашення заборгованості та строки сплати платежів. З урахуванням того, то позивач визначив суму заборгованості за тілом кредиту - 5000,00 грн. та те, що в період з 20.08.2021 по 04.09.2021 року відповідач [PERSON] мала сплатити вказану суму в погашення основної суми кредиту, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000,00 грн. Що стосується відсотків за користування кредитом в сумі 10447,50 грн., то суд вважає, що вказана сума не підлягає стягненню з відповідача, оскільки суду не надано доказів законності нарахування такого розміру відсотків. Так, за умовами договору розмір процентів (відсотків) (п.2.3 Договору) за кредитом дорівнює - 1,99 % базова (фіксована) ставка за день за період з 20.08.2021 по 04.09.2021. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток №1 до Договору позики) також містить суму нарахування процентів за користування кредитом в розмірі 1492,50 грн. Крім того, матеріали справи містять розрахунок заборгованості по відсоткам за користування кредитом, в якому зазначено суму 10447,50 грн. як заборгованість за відсотками та нарахований за період з 20.08.2021 по 25.03.2025, що суперечить Договору позики до Додатку №1 до Договору. При цьому такий період заборгованості, нарахований позивачем після спливу строку договору, а саме за період з 05.09.2021 по 25.03.2025, не передбачений умовами Договору позики. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 6492,50 грн. (5000,00 грн. (сума кредиту за договором) + 1492,50 грн. (проценти за користування кредитом) за період з 20.08.2021 по 04.09.2021. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження отриманих правничих послуг позивач надав: договір про надання правничої допомоги №01-11/2024 від 01.11.2024 року, додаток №1 до Договору №01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024, витяг з акту № 10-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, ордер на надання правничої (правової) допомоги та платіжну інструкцію кредитного переказу коштів, на підставі яких вартість надання правової допомоги склала 3 500,00 грн. Отже позивачем надані належні докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн. Оскільки позовні вимоги за результатом розгляду справи підлягають частковому задоволенню, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, ТОВ «Фінпром Маркет» має право на компенсацію відповідачем суми судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 1018,13 грн (42,03 % від суми задоволення позовних вимог). Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Outcome: partial