Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] (далі\~позивач) звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] (далі\~відповідач), в якому просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано Центральним районним у місті Миколаєві Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №581 від 15.09.2016 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала на те, що 2016 році між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу подружжя спільно не проживає, спільне життя не склалось, шлюбні відносини фактично припинені. Причиною розпаду сім`ї стало те, що відповідачем систематично вчинялось домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до позивачки та їх сина, яке проявлялось у образах та нецензурній лайці, у подружжя різні погляди на життя, що привело до втрати почуття любові і взаєморозуміння один до одного. Спору про розподіл спільно нажитого майна не мають. У судове засідання сторони у справі не з`явилися. Від позивача надійшло клопотання, в якому він позовні вимоги позивача не визнає. Зважаючи на прохання позивача про розгляд справи без його участі та належне повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, які не з`явилися. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Між відповідачем, [PERSON] та позивачем, [PERSON] 15 вересня 2016 року Центральним районним у місті Миколаєві Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєстровано шлюб, про зроблено актовий запис № 581 від 15.09.2016 року. Після укладення шлюбу дружина залишилась на дошлюбному прізвищі. Підтвердженням зазначеного є оригінал свідоцтва про шлюб, яке наявне у матеріалах справи. Позивач, [PERSON] та відповідач [PERSON] не підтримують шлюбних стосунків. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу суд зазначає таке. Відповідно до частини першої\~статті 51 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша\~статті 24 Сімейного кодексу України). Одним із способів припинення шлюбу є його розірвання (частина друга\~статті 104 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої\~статті 105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина третя\~статті 110 Сімейного кодексу України). За змістом\~статті 111 Сімейного кодексу України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Із наявних у матеріалах справи доказів слідує, що сторони протягом тривалого часу (протягом останніх років) подружніх відносин не підтримують, примиритися та відновляти їх не мають наміру, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved