Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

18.03.2025 позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 106 654,55 гривень та судові витрати по справі. Свій позов мотивує тим, що 04.06.2024 р. в м. Стоянів, Львівської області, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю Розчинно - заправної станції «Р3С-20» д.н.з. [NUMBER] та а/м Volkswagen Passat, д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно з Постановою Радехівського районного суду Львівської області по справі № 451/1301/24 від 17 жовтня 2024 року особою, винною у скоєнні ДТП, є [PERSON] , якого було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з Постановою Радехівського районного суду Львівської області по справі № 451/1312/24 від 07 листопада 2024 року особою, винною у скоєнні ДТП, є [PERSON] , якого було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Passat, д.р.н. [NUMBER] », була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №219467752 від 16.02.2024. У відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 26.07.2024 року ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 106 654,55 грн, що підтверджується страховим актом № 2370427-1 від 21.01.2025 року та платіжною інструкцією № 4691 від 21.01.2025 року. Отже, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача на відшкодування завданої шкоди у розмірі 106 654,55 гривень. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.03.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 50). Розпорядженням керівника апарату суду від 30.04.2025 року № 121/01-06 щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи у зв`язку із звільненням у відставку судді Луцького міськрайонного суду Волинської області [PERSON] , здійснено повторний автоматичний розподіл даної справи між суддями, відповідно до якого справу передано на розгляд судді Антіповій Т.А. (а.с. 63). Відповідно до Ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.05.2025 року зазначена цивільна справа прийнята до провадження суддею Антіповою Т.А., визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (а.с.65) Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно ч. 8 ст. 128, п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі (а.с.51,66). Однак, до суду повернувся конверт із відміткою ДП «Укрпошта» про причини невручення - адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 56-57,73-74). Відзив на позовну заяву відповідачем у визначений в ухвалі суду термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання представник позивача не з`явилась, в матеріалах позову міститься заява, в якій представник позивача, просить розгляд справи проводити без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.75). Оскільки відповідач\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~хоча був\~належним чином\~повідомлений про\~розгляд справи,\~та не\~подав письмового\~відзиву,\~а також,\~враховуючи,\~що представник\~позивача не\~заперечує проти\~заочного розгляду\~справи,\~суд дійшов\~висновку про\~можливість ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Статтею 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У ч. 1 ст. 1166 ЦК України закріплено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) шкодою, заподіяною в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, в тому числі, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до абз. в п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Судом встановлено, що 04.06.2024 о 00 год. 30 хв. на перехресті доріг Н17 «Львів-Луцьк» та автодороги 0-141602 «Сокаль-Стоянів» водій [PERSON] , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожньої обстановки та здійснив зіткнення із трактором «CASE IH MX 225» д.н.з. [NUMBER] з розчинно-заправною станцією «РЗС-20» д.н.з. [NUMBER] . В результаті ДТП, водій [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, транспорті засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.13-18). Винним у вчиненні ДТП є [PERSON] , який згідно постанови Радехівського районного суду Львівської області від 17.10.2024 року у справі 451/1301/24, яка набрала законної сили 28.10.2024 року, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 (а.с.13-18). Також судом при розгляді справи встановлено, що згідно постанови Радехівського районного суду Львівської області від 07.11.2024 [PERSON] , [INFO] , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.\~1\~ст.\~130 КУпАП із застосуванням стягнення у вигляді штрафу, та позбавленням права керування на строк один рік. Постанова набрала законної сили 18 листопада 2024 року (19-24). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу «Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] » була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №219467752 від 16.02.2024 у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (а.с.11-12) Однак, [PERSON] , який є відповідачем по справі, був водієм транспортного засобу «Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] », спричинив дорожньо-транспортну пригоду в стані алкогольного сп`яніння (а.с.13-24). 26 липня 2024 представник ТОВ «ОТП Лізинг» А. Павлушин звернувся до Приватного акціонерного\~товариства "Страхова\~компанія "ВУСО"із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 25). Вартість відновлювального ремонту, транспортного засобу РЗС 16, д.н.з. [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , становить 126\~651 гривень 46 копійок (з урахуванням ПДВ), (звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 923-24_ SOS240726-288949 від 04.12.2024, а.с. 26-31). Розмір страхового відшкодування становить 106 654,55 гривень (а.с.44) ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" було визначено розмір страхового відшкодування на користь власника пошкодженого майна ОТП «Лізинг», ООО (ТОВ ОТП «Лізинг»), та в подальшому виплачено - в розмірі 106 654,55 гривень, вказане підтверджується платіжною інструкцією № 4691 від 21.01.2025 року. (а.с.45) Таким чином, позивач ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" набуло права вимоги до [PERSON] , як до особи, відповідальної за заподіяний збиток, в межах фактично виплаченого страхового відшкодування, а саме - в сумі 106 654,55 гривень. Відповідач добровільно не відшкодував суму сплаченого страхового відшкодування, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" за заявою представника ТОВ «ОТП Лізинг» А. Павлушин було виплачено на користь власника пошкодженого майна ОТП «Лізинг», ООО (ТОВ ОТП «Лізинг») страхове відшкодування в сумі 106 654,55 гривень, за фактом пошкодження розчинно-заправною станцією «РЗС-20» д.н.з. [NUMBER] , в ДТП, яке спричинив [PERSON] , в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого позивач набув права подати позов в порядку регресу до [PERSON] , в межах фактично виплаченого страхового відшкодування, а саме - 106 654,55 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до приписів ч.1, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід також стягнути понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 гривень. На підставі ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 22, 28, 29, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved