Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , зареєстрованого 20.02.1999 у відділі реєстрації актів цивільного стану Болехівського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис №17. У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружжя має трьох дітей, які на цей час є повнолітніми. З часом між сторонами почали погіршуватися стосунки. Відповідач перестав цікавитися позивачкою, побутом та проблемами сім`ї. Зараз у них відсутнє взаєморозуміння, немає спільних інтересів, різні погляди на сімейні цінності. Позивачка довго мирилася з такою ситуацією між ними задля збереження сім`ї. Однак відповідач не бажає змінюватися, і, як наслідок, стосунки між ними є руйнівними для ментального та фізичного здоров`я позивачки. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 06 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 20 червня 2025 року. Ухвалою суду від 20 червня 2025 року розгляд справи відкладено на 04 липня 2025 року, у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача та неповідомленням про причини неявки. Позивач [PERSON] в судове засідання 04 липня 2025 року не прибула, була належно повідомлена про час та місце розгляду справи. Подала до суду письмові пояснення від 03.07.2025, в яких просить розгляд справи проводити без її участі, позов задовольнити. Зазначила, що на момент подання позову між ними повністю припинені шлюбні стосунки. Спільного господарства не ведуть вже тривалий час, хоча фактично через певні об`єктивні причини наразі проживають у одному будинку. Проживання в одному житлі має вимушений тимчасовий характер і жодним чином не свідчить про продовження, збереження чи відновлення шлюбних стосунків та жодним чином не впливає на її остаточне рішення про розлучення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] до нього про розірвання шлюбу визнав, погодився з викладеними в позовній заяві обставинами, не заперечив проти розірвання шлюбу. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За змістом ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України: кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Як установлено судом, шлюб між сторонами [PERSON] \~та [PERSON] зареєстрований 20 лютого 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Болехівського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис №17, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20.02.1999. Подружжя має трьох дітей, які на цей час є повнолітніми. Суд установив,\~що сторони\~припинили подружні\~стосунки,\~спільного господарства\~не ведутьтривалий час, хоча проживають у одному будинку. Причиною розпаду сім`ї стало те, що з часом між ними почали погіршуватися стосунки, у них різні погляди на сімейні цінності, відсутнє взаєморозуміння, немає спільних інтересів. Сторони не мають наміру поновлювати шлюбні стосунки, перебування у шлюбі є формальним, примирення і збереження сім`ї є не можливим. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позовних вимог і доходить висновку про задоволення позову. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне з`ясувати прізвище позивачки після розірвання шлюбу. [PERSON] заявила клопотання про залишення їй прізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу, що відповідає змісту ст.113 Сімейного кодексу України, відповідно до якої особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже за бажанням позивачки суд залишає їй прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу. При зверненні до суду з позовом позивач сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується копією пенсійного посвідчення, згідно з ким він є особою з інвалідністю ІІ групи. Відтак на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, - 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн, сплаченого позивачем згідно з квитанцією №0.0.4395482602.1 від 04.06.2025 (оплачено в АТ КБ «Приватбанк»), підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved