Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

01 квітня 2025 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Комунального підприємства «Харківводоканал», підписана представником КП «Харківводоканал» Панасенко І.О., до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість в сумі сумі 88383 грн 07 коп, із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 березня 2015 року по 28 лютого 2025 року у розмірі 51253 грн 28 коп; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 жовтня 2015 року по 28 лютого 2025 року у розмірі 34745 грн 84 коп.; за абонентське обслуговування за період з 01 жовтня 2021 року по 28 лютого 2025 року у сумі 1102 грн 56 коп; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01 жовтня 2021 року по 28 лютого 2025 року у сумі 643 грн 39 коп; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01 жовтня 2021 року по 28 лютого 2025 року у сумі 638 грн 00 коп. Також представник позивача просив стягнути сплачений судовий збір та витрати пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що відповідачі є\~співвласниками квартири\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~та є\~споживачами послуг\~з централізованого\~водопостачання та\~централізованого водовідведення,\~облік нарахувань\~та оплат\~за які\~здійснюється за\~абонентським особовим\~рахунком №\~ [NUMBER] . Відповідачам\~була направлена\~претензія №\~286\~з пропозицією\~погасити борг\~у 3-денний\~термін,\~однак останні\~не вжили\~заходів для\~погашення заборгованості.\~В порушення\~обов`язку\~щодо своєчасної\~оплати наданих\~послуг з\~центрального водопостачання\~та централізованого\~водовідведення відповідачі\~неналежним чином\~виконували зобов`язання\~з оплати\~наданих послуг,\~внаслідок чого\~утворилася заборгованість\~в сумі\~85999 грн. 12 коп. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, враховуючи норми постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг», п. 34 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 та на підставі моделі договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем), за адресою: [ADDRESS] здійснювалися нарахування за абонентське обслуговування та виникла заборгованість за період з 01 жовтня 2021 року по 28 лютого 2025 року у сумі 1102 грн 56 коп. Відповідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, враховуючи норми Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 № 76, Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 № 150 та рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова, відповідачам нараховано заборгованість за утримання та обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення, а саме: за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01 жовтня 2021 року по 28 лютого 2025 року у сумі 643 грн 39 коп; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення з 01 жовтня 2021 року по 28 лютого 2025 року у сумі 638 грн 00 коп. Посилаючись на ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004, ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, ст.22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої воді і водовідведення позивач просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року вказану позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової кореспонденції за місцем реєстрації, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція. яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідачів до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Відповідно до п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за їх відсутності та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з даними, які містяться у інформаційній довідці з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 09.04.2025, судом встановлено, що [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 13). Відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Заборгованість відповідачів за вказані вище послуги, згідно наданих позивачем розрахунків, складає 88 383 грн. 07 коп., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 березня 2015 року по 28 лютого 2025 року у розмірі 51253 грн 28 коп; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 жовтня 2015 року по 28 лютого 2025 року у розмірі 34745 грн 84 коп.; за абонентське обслуговування за період з 01 жовтня 2021 року по 28 лютого 2025 року у сумі 1102 грн 56 коп; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01 жовтня 2021 року по 28 лютого 2025 року у сумі 643 грн 39 коп; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01 жовтня 2021 року по 28 лютого 2025 року у сумі 638 грн 00 коп. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції до 01.05.2019 року (далі Закон в редакції до 01.05.2019 року), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 13 Закону в редакції до 01.05.2019 року, одним з видів житлово-комунальних послуг є комунальні послуги, до яких відносяться централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо. Відповідно до ч. 11 п.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Відповідно до ч. 3 п.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо). Статтею 20 Закону в редакції до 01.05.2019 року передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції з 01.05.2019 року (далі Закон в редакції з 01.05.2019 року) передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з пп.1, 5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Отже, відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 12 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання. Згідно п. 17 вказаних вище Правил, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Пунктом 18 вказаних Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п. 18 вказаних вище Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Пунктом 21 Правил передбачено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Відповідно до п. 30 вказаних Правил споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Верховний Суд України у правовій позиції, яка висловлена в постанові від 20.04.2016 року по справі №6-2951цс15 роз`яснив, що, хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Отже, відсутність договору у разі фактичного користування послугою не дає підстав не оплачувати її або оплачувати лише частково. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Згідно ст.\~322\~ЦПК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності, право власності підтверджується довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, тому вони повинні відповідати за зобов`язання по сплаті за за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, адже саме на власника покладено обов`язок утримувати належне йому майно, в тому числі сплачувати надані комунальні послуги. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за відповідачами утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 березня 2015 року по 28 лютого 2025 року у розмірі 51253 грн 28 коп; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 жовтня 2015 року по 28 лютого 2025 року у розмірі 34745 грн 84 коп.; за абонентське обслуговування за період з 01 жовтня 2021 року по 28 лютого 2025 року у сумі 1102 грн 56 коп; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01 жовтня 2021 року по 28 лютого 2025 року у сумі 643 грн 39 коп; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01 жовтня 2021 року по 28 лютого 2025 року у сумі 638 грн 00 коп. В ході судового розгляду відповідачами не надані будь-які докази на спростування вказаних обставин, своєї незгоди або будь-яких заперечень щодо наданого позивачем розрахунку суду не надано. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості в сумі 88 383 грн 07 коп. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, окрім іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог КП «Харківводоканал» у повному обсязі, здійснюючи розподіл судових витрат у справі, що розглядається, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати зі сплати судового збору на користь позивача, стягнувши їх з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved