Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Корюківської міської ради Чернігівської області, в якому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями (сарай Б обкладенний цеглою, погріб В бетонний, сарай Б1 дощатий, гараж Г піноблочний), що знаходиться по [ADDRESS] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є землекористувачем земельної ділянки, на якій розташований самовільно збудований нею житловий будинок, позивач вказує на те, що вона довгий час користується земельною ділянкою, яка була надана їй у 1990 році Корюківською міською радою. Позивач наполягає на тому, що Корюківська міська рада не заперечує проти визнання права власності на збудований нею будинок, ніхто крім забудовника на будинок не претендує. Будівництво дому не порушило будь-чиїх прав, при будівництві дотримано всі будівельні норми, а тому позивач вважає, що є підстави для визнання за нею права власності на вказаний житловий будинок. Ухвалою суду від 12.05.2025 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому підготовчому судовому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Від відповідача, 24.06.2025 до суду надійшла заява, в якій Корюківська міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог. Отже, відповідач визнав позовні вимоги [PERSON] . Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач в судове засідання не з`явилась, в позові просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у заяві просив розглянути справу без участі представника Корюківської міської ради. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] в с. Бужанка, Коропського району, Чернігівської області, зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] , Орган, що видав 7420 та довідкою № 4312 про реєстрацію місця проживання особи. Рішенням № 11 від 25 січня 1990 року виконавчого комітету Корюківської міської ради позивачу була виділена земельна ділянка під [ADDRESS] площею 600 м.кв. для індивідуального будівництва. Між позивачем та виконкомом Корюківської міської ради 29.01.1990 року був укладений Типовий договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності, який посвідчений нотаріально, згідно якого виконком Корюківської міської ради надав позивачу у безстрокове користування земельну ділянку під [ADDRESS] площею 600 м.кв. для індивідуального будівництва. Надана земельна ділянка була виділена в натурі, що підтверджується Актом виносу в натурі земельної ділянки та розбивки будівель від 29.01.1990 складеного представником районного архітектора, також технічним бюро був виготовлений План земельної ділянки та червоних ліній забудови, який був погоджений архітектором району. Позивач отримала Дозвіл на проведення робіт, який підписаний архітектором техбюро, після чого розпочала будівництво житлового будинку з надвірними будівлями, який був закінчений будівництвом через декілька років, після чого позивач вселилась в побудований житловий будинок і зараз в ньому проживає, але будинок не здавався в експлуатацію. Рішенням 17 позачергової сесії 23 скликання Корюківської міської ради вулиці, 70 років Жовтня перейменували і присвоїли нову назву - [ADDRESS] . Зараз позивач вирішила оформити право власності на побудований житловий будинок з надвірними будівлями та приватизувати земельну ділянку, на якій він розташований. Для вирішення даних питань позивач звернулась до Корюківської міської ради, спеціалісти якої повідомили, що у неї не має можливості приватизувати земельну ділянку, бо вона надавалася для будівництва та обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями, а у неї відсутній документ про право власності на розташований на ній житловий будинок з надвірними будівлями. Згідно довідки\~Корюківського районного\~комунального підприємства\~«Рампа»,\~будинок розташований\~у м.\~Корюківка,\~Корюківського району,\~Чернігівської області\~по вулиці\~Гетьмана Сагайдачного\~(раніше\~ву.\~70\~років Жовтня,\~№ 50),\~має такі\~характеристики:\~житловий будинок\~А щитовий\~обкладений цеглою\~100%\~готовності 10%\~зносу,\~загальна площа\~будинку становить\~94,2\~м.кв.,\~житловою 46,0\~м.кв.;\~з надвірних\~будівель:\~сарай дерев`яний\~Б обкладений\~цеглою,\~погріб В\~бетонний,\~сарай Б1\~дощатий,\~гараж Г\~піноблочний.\~Загальною вартістю\~384695,00\~грн.,\~Згідно даних БТІ станом на 31.12.2012 власність не зареєстровано. Відповідно до ч. 1-4 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Аналіз наведеної норми, говорить про те, що будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 94.2 м. кв. є самочинним будівництвом в розумінні частини першої цієї статті, адже збудований на земельній ділянці, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту. Водночас право власності на вказаний будинок може бути визнано за позивачем за рішенням суду, якщо земельна ділянка була надана їй у встановленому порядку. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 р. у справі №6?1328цс15. Судом встановлено, що [PERSON] відкрито користується земельною ділянкою, що знаходиться за адресою [ADDRESS] з 1990 року, для цілей будівництва будинку позивач зверталась до Корюківської міської ради за виділенням земельної ділянки та отримала згоду, однак документи належним чином не оформила, вказані факти не заперечуються відповідачем. Відповідач не заперечує проти задоволення позову [PERSON] , тобто таке самочинне будівництво не порушує прав територіальної громади, самочинно побудований будинок з дотриманням норм та правил, що підтверджується довідкою КП «Рампа». З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що право власності на вказаний будинок підлягає визнанню за позивачем на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору в розмірі 605,60 грн. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved