Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що під час шлюбу у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю та перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що відповідач ще до розірвання шлюбу припинив здійснювати матеріальне утримання сина. Позивач вказує, що не може самостійно забезпечити належний рівень життя дитини. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій сумі у розмірі 10000 грн. щомісячно з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття. А також просить суд зобов`язати відповідача брати участь у покритті додаткових витрат на дитину у розмірі 50 % понесених витрат. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.06.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов заперечив частково. Пояснив суду, що має можливість сплачувати аліменти щомісячно у розмірі 5000 грн. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що 12 липня 2016 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрували 2016 року у Галицькому районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблений актовий запис №230. У шлюбі у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 07 вересня 2017 року. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 11 січня 2023 року, що підтверджується рішенням Галицького районного суду міста Львова. Згідно з відомостями з Реєстру Львівської міської територіальної громади №2025/007107062 від 29.05.2025 року [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Положеннями ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як це передбачено ч. 1 ст. 184 СК України. Вимогами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. [PERSON] є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано. Відповідач займає посаду доцента закладу вищої освіти, а саме: ДНК «Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького». Відповідно до довідки про доходи за основним місцем роботи заробітна плата [PERSON] за період з липня 2024 по червень 2025 року становить 60248,27 грн. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених статтею 188\~СК України, судом не встановлено. Встановлено, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та перебуває на утриманні матері [PERSON] . Відповідно до\~статті 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За пунктом 1 частини першої статті 3 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.91 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з п.2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Зважаючи на обставини, які викладені вище, враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є чоловіком працездатного віку, річний дохід становить 60248,27 грн., виходячи з того, що позивач разом\~із відповідачем\~повинні забезпечити\~необхідний і\~достатній рівень\~для нормального\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини,суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.06.2025 і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача брати участь у покритті додаткових витрат на дитину у розмірі 50 % понесених витрат суд зазначає наступне. Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, в окремих випадках за наявності особливих обставин, окрім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Згідно зі ст.81 Цивільного процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків, установлених цим кодексом. Разом з тим, позивачем не наведено жодних особливих обставин, які б передбачали можливість стягнення додаткових витрат із відповідача на утримання дитини. Позивачем не доведено суду тих виняткових випадків за наявності особливих обставин, що потребують додаткових матеріальних витрат на утримання дитини. Тому з урахуванням наведеного, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь дитини додаткових витрат. Згідно з\~ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України\~рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п. 3\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст.\~133,\~141 ЦПК України\~з відповідача\~підлягає стягненню\~судовий збір\~на користь\~держави в\~сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved