Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

У квітні 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у період з 20.11.2010 року по 16.12.2022 року з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних стосунках, від яких у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 16.12.2022 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу). Підставою стягнення такого розміру аліментів слугувало те, що на час звернення до суду у [PERSON] на утриманні була ще одна дитина, тому розмір аліментів було встановлено у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний момент на утриманні у [PERSON] окрім їх спільної доньки [PERSON] інших утриманців немає. А тому вважає, що останній має змогу сплачувати аліменти у збільшеному розмірі 1/4 частини. На даний час самостійно вона не може забезпечити достатній рівень життя для їх дитини. Батько дитини працює, є здоровим та працездатним, має дохід, а отже може сплачувати аліменти у розмірі частини заробітку. Ухвалою судді від 16 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , дата видачі 29.07.2011 року, батьками записані сторони по справі. Як вбачається з матеріалів справи, рішеням Димитрівського міського суду Донецької області від 16.12.2022 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) (провадження № 2/226524/2022). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року N 3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї. Судом встановлено, що вказані обставини є підставою для зміни розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Врахувавши положення статей181,192СК України та вимоги позовної заяви, суд з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про збільшення розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача судовий збір.

Outcome: approved