Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 26 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 1572. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що у них різні погляди на життя, а також на вирішення питань, що постають у сімейному житті. Шлюбні відносини між сторонами припинені та спільне господарство не ведеться. Шлюб існує тільки формально. Позивач переконаний, що примирення між ним та відповідачем неможливе. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам і моральним устоям суспільства. Тому, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1572. Ухвалою суду від 06 травня 2025 року за позовом було відкрито провадження та справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, долучивши до позовної заяви заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань, письмових пояснень / відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Відповідно до ч.ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи вимоги даної норми закону, суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю заперечень позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим,

Outcome: approved