Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача та відповідачів. Представник [PERSON] - [PERSON] з вернувся в суд із позовом до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . За життя спадкодавцем був складений заповіт відповідно до якого належну йому земельну частку (пай), площею 2,12 га він заповів позивачу. На сьогодні заповіт не змінено та не скасовано. Вказує, що маючи намір оформити спадщину, позивач звернувся з заявою до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з пропуском строку встановленого законодавством для прийняття спадщини. Зазначає, що в передбачений законом строк позивач не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки з 08 березня 2022 року по 25 грудня 2024 року перебував на військовій службі по мобілізації у військовій частині «номер» та брав участь у бойових діях. 25 грудня 2024 року був звільнений з військової служби за станом здоров`я. На підставі наведеного, просить суд визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідачам було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий подано не було. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у ньому та просив задовольнити. Пояснив, що в зв`язку з перебуванням на військовій службі в період з 08 березня 2022 року по 25 грудня 2024 року об`єктивно був позбавлений можливості в шести місячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Крім цього зазначив, що про наявність заповіту батька йому стало відомо з листа нотаріуса. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився. 09 липня 2025 року на електронну адресу суду надіслав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідачі [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення позову та визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] будучи завчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв/клопотань не подавали. Відповідач Рожищенська міська\~рада Луцького\~району Волинської\~області в судове засідання не з`явилась. 11 липня 2025 року через систему «Електронний суд» надіслали заяву в якій просили розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника. Проти заявлених вимог не заперечують. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 06 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справив порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Витребувано приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П. належним чином засвідчену копію спадкової справи № 66/2022, заведену після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 02 червня 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача та відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 грудня 2021 року Копачівською сільською радою. З копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 111379 встановлено, що спадкодавцю [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, площею 2,12 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Кременецької сільської ради Рожищенського району. Згідно копії довідки, виданої виконкомом Копачівської сільської ради Рожищенського району Волинської області від 07 квітня 2025 року № 23 від імені [PERSON] 18 березня 2020 року виконкомом Копачівської сільської ради був посвідчений заповіт за № 54. 18 березня 2020 року [PERSON] на випадок смерті був складений заповіт згідно якого належний йому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та земельні ділянки, що знаходяться в [ADDRESS] заповів [PERSON] , земельну частку пай Державний акт на право приватної власності на землю серія ВЛ 0178108 площею 2,12 га заповів [PERSON] . Факт родинних відносин спадкодавця [PERSON] та позивача [PERSON] , як батька та сина підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] . Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади - Копачівської територіальної громади, № 2025/004284434 від 01 квітня 2025 року місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . З копії матеріалів спадкової справи № 66/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] прийняла та нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Спадкоємець [PERSON] від прийняття обов`язкової частки у спадщині після смерті батька [PERSON] відмовилась, спадкоємець [PERSON] від імені якої діє [PERSON] спадщину прийняла та видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 16 липня 2024 року Копачівською сільською радою [PERSON] померла [INFO] . 20 березня 2025 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П. повідомлено позивача [PERSON] про відкриття провадження по спадковій справі № 66/2022, заведеній 19 травня 2022 року до майна померлого [PERSON] та що він є спадкоємцем майна останнього за заповітом. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 квітня 2025 року № 66/02-31 приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не подано в нотаріальні органи в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що передбачено ст. 1269 Цивільного кодексу України. З копії витягу з наказу командира військової частини «номер» (по стройовій частині) від 08 березня 2022 року № 50 встановлено, що рядового [PERSON] з 08 березня 2022 року зараховано до списків особового складу частини «номер» на всі види забезпечення та призначено на посаду водія автомобільного взводу роти матеріального забезпечення, ВОС-790037А, шпк «солдат», т.р. 4 (2730 грн). Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» присвоєно звання «солдат». Позивача [PERSON] наказом командира військової частини «номер» (по особовому складу) від 25 грудня 2024 року № 96-РС за підпунктом «б» звільнено у запас за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переглядом через 6-12 місяців, що підтверджується копією витягу з наказу командира військової частини «номер» (по стройовій частині) від 25 грудня 2024 року № 369 та копією військового квитка серії [NUMBER] . Зміст спірних правовідносин. Між сторонами виникли правовідносини із спадкування, зокрема щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, які регулюються нормами права, що містяться в книзі 6 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Норми права, які застосував суд. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальним правилом про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України , для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 зробила висновок, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права; втім це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] . Позивач є спадкоємцем майна останнього за заповітом, спадщину у встановленому законом порядку не прийняв. Звертаючись до суду із позовом, позивач покликався на те, що строк для прийняття спадщини пропустив, оскільки з 08 березня 2022 року по 25 грудня 2024 року перебував на військовій службі по мобілізації у військовій частині «номер» та брав участь у бойових діях. Лише 25 грудня 2024 року був звільнений з військової служби за станом здоров`я та з листа нотаріуса довідався про наявність заповіту [PERSON] . Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними, оскільки вони унеможливили реалізацію позивачем передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Із урахуванням встановлених доказів, приймаючи до уваги відсутність заперечень щодо задоволення позову зі сторони відповідачів, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин та обставин справи, суд доходить висновку, що пропущення позивачем строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення його від права спадкування, а відтак, про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] два місяці після набрання рішенням законної сили. На думку суду, визначений строк є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved