Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

02 травня 2025 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] (далі - Відповідач) заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 24.08.2023 у розмірі 22401,75 грн та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.08.2023 Відповідач звернувся до банку через мобільний додаток «Monobank» з метою отримання банківських послуг. На підставі укладеного договору Відповідач отримав кредит у вигляді поновлювального кредитного ліміту, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів або здійснення безготівкових розрахунків. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, у наслідок неналежного виконання своїх зобов`язань Відповідачем, утворилася заборгованість у розмірі 22401,75 грн. Ухвалою суду від 08.05.2025 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено на 20.06.2025 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У зв`язку з неявкою Відповідача в судове засідання, його проведення судом було відкладено на 07.07.2025. Представник Позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У разі неявки в судове засідання Відповідача, Позивач, проти проведення заочного розгляду справи він не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, жодних заяв від нього не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі 496/4633/18, від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, будь-яких клопотань та заяв від нього не надходило, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 серпня 2023 року Відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим власноручно підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, яка серед іншого містила умовк про встановлення процентної ставки по кредиту (а.с. 43 зворот). Положеннями анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами обслуговування в АТ «Універсал Банк», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які розміщені на сайті банку за вказаними у заяві посиланнями, складають договір надання банківських послуг (далі - Договір). анкету-заяву Відповідач підписує власноручним підписом або підписом на екрані власного смартфону у мобільному застосунку «monobank». Позичальник засвідчує генерацію ключовоїї пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором (п.4). Позивачем здійснено заходи щодо ідентифікації та верифікації Відповідача (а.с. 40, 42 зворот-43 зворот). До позовної заяви Позивач додав витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «monobank»/«Universal Bank», затверджених протокол № 46 від 24.11.2021 (далі Умови) (а.с. 31 зворот-37 зворот). Також до позову додано документ під назвою «Чорна картка «monobank»/«Universal Bank», який у додатку до позову вказаний як «Витяг з Тарифів за Чорною карткою «monobank»» (далі Тарифи» (а.с. 28 зворот, 30 зворот). Згідно із п. 1 Розділу 1 «Терміни та визначення» Умов мобільний додаток - сервіс Банку, що дозволяє надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку (далі - Мобільний додаток). Відповідно до п. п. 2. 1. п. 2 Розділу І Умов Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору, в тому числі платіжної системи MasterCard/Viza, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. Згідно із п. п. 2.3. п. 2 Розділу І Умов, відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Відповідно до п. 2.4 Умов, своїм підписом в анкету-заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного договору клієнт ознайомився з текстом розділів, пунктів, підпунктів цих Умов. Відповідно до п. п. 5.3 та 5.8.1 Розділу І Умов Клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими Клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. У підпунктах 2.1, 2.4, 2.5 пункту 2 розділу II Умов визначено, що для надання послуг Банк видає Клієнту картку (далі - Картка). Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank». Платіжна картка активується Банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН-код, який є аналогом власноручного підпису Клієнта. Пунктом 4.11 розділу ІІ Умов визначено, що клієнт зобов`язаний сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в терміни, зазначені у мобільному додатку. Згідно з Тарифами: пільговий період за карткою становить 62 дні, пільгова відсоткова ставка - 0,00001% річних. Розмір обов`язкового щомісячного платежу 4% заборгованості, але не менше 100 грн та не більше залишку заборгованості. Базова відсоткова ставка: - 3,1% на місяць. Збільшена відсоткова ставка на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості) - 6,2% на місяць. Аналогічні істотні умови договору містяться у Паспорті споживчого кредиту Чорної картки «Monobank» (а.с. 27-28 зворот). Згідно з п.п. 5.15 п. 5 Розділу II Умов за порушення строків сплати щомісячного мінімального платежу Клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Підпункт 5.16 передбачає, що у разі порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за Кредитом вважається простроченою. На залишок простроченої Заборгованості Банк нараховує, а Клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного Клієнтом Кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування Кредитом у розмірі 0,00001 % річних. Згідно з довідкою Позивача про наявність рахунку від 08.01.2025, клієнту [PERSON] відкрито рахунок картковий рахунок, № картки [NUMBER] (а.с. 39 зворот). Згідно з довідкою банку від 08.01.2025 про встановлення ліміту, 28.02.2024 Відповідачу встановлено банком кредитний ліміт у розмірі 20000 грн (а.с. 38 зворот). Отже на підставі укладеного Договору Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка Відповідача, що підтверджується також випискою з рухом коштів по особовому рахунку Відповідача від 08.01.2025 (а.с. 13-15). Згідно з розрахунком заборгованості за Договором станом на 08.01.2025 заборгованість боржника на час проведення розрахунку за тілом кредиту становить 22401,75 грн. (а.с. 11-12 зворот). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порядок нарахування процентів визначається ст. 1048 ЦК України, згідно з ч. 1 якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Факт виникнення фінансово-кредитних правовідносин між Позивачем та Відповідачем встановлено на підставі аналізу та оцінки поданих Позивачем належних та допустимих доказів. Надана Позивачем виписка з особового рахунку позичальника про рух коштів свідчить про те, що Відповідач дійсно отримував кредитні кошти в банку, користувалася ними в межах кредитного ліміту та здійснював часткове їх погашення. За приписами п. п. 3, 6 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. При цьому, п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 18.06.2003 № 254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості Відповідача за тілом кредиту у сукупності з іншими доказами. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №200/5647/18 від 28.08.2023 у справі № 206/3009/15, від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18 та ін. Отже суд доходить висновку, що факт отримання Відповідачем та використання кредитних коштів підтверджений належними та допустимими доказами. У Відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 5.16 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Ураховуючи вищевикладене, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд доходить висновку, що право Позивача на повернення фактично отриманих боржником коштів має бути судом захищене. Згідно з розрахунком заборгованості за Договором станом на 08.01.2025 заборгованість боржника на час проведення розрахунку становить 42021,7 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту. Суд звертає увагу, що з розрахунку заборгованості вбачається, що до тіла кредиту включені нараховані та списані банком відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом у загальному розмірі 29 502,74 грн (графи 9,10). Указані відсотки, відповідно до виписки з особового рахунку позичальника про рух коштів, відображалися Позивачем на дебетному рахунку Відповідача, тобто фактично на їх розмір збільшувалася сума його кредитних зобов`язань перед банком (тіло кредиту). Разом з тим, враховуючи, що нарахування відсотків передбачено умовами Договору, зокрема анкетою-заявою від 20.03.2021, яка містить особистий підпис Відповідача, суд вбачає підстави для їх стягнення. За положеннями ч. ч. 1 - 4 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. ст. 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом. Суд доходить висновку, що Позивач надав належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження обгрунтованості своїх позовних вимог, які Відповідачем не спростовані. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 3 028 грн, які слід стягнути з Відповідача на користь Позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved