Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

29.11.2023 [PERSON] через свого представника адвоката Стариченка Миколу Петровича звернулась до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання та перебування на утримання свого онука [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] під час захисту територіальної цілісності України. В обґрунтування заяви заявниця вказала наступне. Вона є рідною бабусею [PERSON] . Батьки [PERSON] батько [PERSON] помер [INFO] , мати [PERSON] померла [INFO] . Єдиними живими родичами [PERSON] з 2019 року були заявниця та рідна сестра [PERSON] . 26.03.2023 [PERSON] був призваний за мобілізацією на військову службу Центральним [INFO] та направлений для проходження військової служби до військової частини [NUMBER] , на посаді гранатометника 11 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону. Відповідно до довідки від 21.07.2023 №8397, виданої військовою частиною [NUMBER] солдат [PERSON] загинув [INFO] внаслідок дій передбачених законом, та воєнних операцій. 02.11.2023 військовою частиною [NUMBER] заявниці видано довідку №12821/2, що загиблий солдат [PERSON] дійсно брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в населеному пункті Степове Ізюмського району Харківської області. Починаючи з 2012 року, [PERSON] та [PERSON] разом проживали за адресою: [ADDRESS] до моменту мобілізації онука. Заявниця є пенсіонеркою, має слабке здоров`я, отримує невелику пенсію, якої недостатньо для купівлі ліків, продуктів харчування та оплати комунальних послуг. [PERSON] постійно здійснював догляд за заявницею, сплачував за неї всі комунальні платежі. Враховуючи зазначене, заявниця просить суд: - встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] з 2012 року з онуком [PERSON] , [INFO] на момент смерті останнього, яка настала [INFO] ; - встановити факт перебування [PERSON] , [INFO] на утриманні онука [PERSON] , [INFO] на момент смерті останнього, яка настала [INFO] . Ухвалою суду від 04.12.2023 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено до судового розгляду по суті в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні. Ухвалою суду від 14.02.2024 залучено до участі у справі заінтересовану особу [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 23.05.2024 залучено до участі у справі заінтересовану особу [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . В судовому засіданні від 09.05.2025 заявниця [PERSON] надала пояснення, що вона є бабусею [PERSON] . Останній загинув [INFO] . [PERSON] допомагав їй, проживав у неї в квартирі, готував їсти, придбавав продукти харчування та інші речі про які вона його просила. Її пенсії їм вистачало на двох. Також [PERSON] ходив на роботу, куди саме вона не знає. Приносив гроші, допомагав сплачувати за комунальні платежі. Також її онук періодично їздив на заробітки за кордон, привозив кошти, а потім зустрів [PERSON] , яка від нього завагітніла. [PERSON] їй не подобалася, близько з нею вона не спілкувалася. [PERSON] просив у неї кошти на його потреби, скільки коштів і коли вона їх йому давала, то для себе занотовувала щоб не забути. Заінтересована особа - представник Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до суду не з`явився, подав відзив на заяву [PERSON] , в якому заперечив проти задоволення заяви та просив суд відмовити у її задоволенні. В обґрунтування відзиву вказав, що факт спільного проживання [PERSON] з померлим онуком нічим не підтверджений, не доведено факт спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав та обов`язків. Із заяви [PERSON] не встановлено, що вона є особою, яка має право на отримання пенсії по втраті годувальника, оскільки не доведено, що вона перебувала на його повному утриманні та одержувала від нього грошову допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, і яке вона втратила у зв`язку зі смертю [PERSON] . Також в матеріалах справи наявна заява заінтересованої особи ГУ ПФУ в Запорізькій області, в якій управління просить розглянути справу за їх відсутності та відмовити в задоволенні заяви [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] подала заяву, в якій повністю підтримала викладені доводи у заяві [PERSON] щодо факту спільного проживання та перебування заявниці на утриманні [PERSON] та просила справу розглянути за її відсутності та задовольнити заяву [PERSON] в повному обсязі. В судовому засіданні від 01.04.2024 остання пояснила, що з братом вона спілкувалася не часто, оскільки проживала в м. Одесі. Після того як їх батьки розлучилися, то вона залишилася проживати з татом, а Антом перебрався до їх бабуся по материнській лінії. Про наявність у брата дитини вона не знала. Заінтересована особа [PERSON] подала заперечення, в яких повідомила, що у неї та померлого [PERSON] є спільна дитини [PERSON] , [INFO] . Також в своїх запереченнях [PERSON] заперечила проти задоволення заяви [PERSON] , в обґрунтування чого вказала, що [PERSON] дійсно є бабусею померлого [PERSON] , але останній не проживав зі своєю бабусею, оскільки проживав однією сім`єю з [PERSON] та їхнім спільним сином. Також вказала, що [PERSON] не утримував заявницю, оскільки не був працевлаштований, не мав жодного доходу, матеріали справи не містять жодних доказів того, що [PERSON] працював та надавав кошти своїй бабусі, які були для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Він мав багато боргів, постійно брав кредити. Його бабуся скаржилася їй, що [PERSON] брав у неї кошти для утримання своєї дитини та не повертав борг. З березня 2022 року [PERSON] почав отримувати повістки. Тоді його сестра [PERSON] сказала, що через її знайомих допоможе [PERSON] оформити опіку над бабусею щоб його не забрали до армії. Просила суд в задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту спільного проживання з онуком [PERSON] та перебування на його утриманні відмовити повністю. У попередніх судових засіданнях за клопотанням представника заявника були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Також в судовому засідання за клопотанням представника заінтересованої особи [PERSON] були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила суду, що є подругою доньки заявниці [PERSON] , яка померла у віці 49 років. Знає заявницю та її онуків [PERSON] і [PERSON] довгий час. До смерті їхньої матері ( [PERSON] ) вони проживали всі разом за зареєстрованою адресою заявниці. Приблизно в 2011 2012 роках [PERSON] перенесла перший інсульт. Сама свідок не часто була в гостях у заявниці, але спілкувалась з [PERSON] і [PERSON] телефоном. Повідомила суду, що у [PERSON] не було дружини, щодо дітей свідок не знає такої інформації. Також повідомила, що у [PERSON] родини також не було. Обидва онуки ( [PERSON] і [PERSON] ) піклувались про свою бабусю, [PERSON] сплачував комунальні послуги, хоча інколи й були наявні борги за комунальні послуги, постійної роботи не мав та працював час від часу. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є сусідкою [PERSON] та часто з нею спілкується. Також повідомила суду, що [PERSON] погано себе почуває, ледь пересувається по квартирі. Знає, що у [PERSON] був онук [PERSON] , який інколи відвідував свою бабусю. Свідок пояснила, що [PERSON] під час зустрічей з бабусею постійно просив у неї гроші в борг. Також свідок вказала, що [PERSON] певний час проживав за кордоном та звідти повернувся зі своєю дружиною, яка в Запоріжжі народила дитину від нього. [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] не працював та до початку війни проживав зі своєю дружиною і дитиною, до бабусі [PERSON] інколи заходив в гості та брав у неї гроші в борг. Після початку війни дружина [PERSON] разом з дитиною поїхали в Польщу, куди двічі намагався також виїхати й [PERSON] , але не зміг. Він брав кошти у борг щоб поїхати за кордон, але почалася війна. Свідок [PERSON] пояснила суду, що її чоловік був найкращим другом [PERSON] і свідок знає [PERSON] з 2013 року. Також свідок пояснила суду, що [PERSON] проживав з бабусею, працював всюди потроху, постійного місця роботи не мав. Також підтвердила суду, що у [PERSON] була цивільна дружина, з якою він не уклав шлюб і спільна дитина [PERSON] , який схожий на [PERSON] . Бачила особисто [PERSON] з його цивільною дружиною та спільним сином при виписці їх з пологового будинку. Свідок [PERSON] пояснив суду, що є найкращим другом [PERSON] . Також підтвердив, що [PERSON] має проблеми зі здоров`ям, не виходить з квартири. Свідок пояснив суду, що у [PERSON] була цивільна дружина, з якою він не уклав шлюб, а також їх спільний син [PERSON] , який народився [INFO] в Запоріжжі. Сам свідок особисто бачив [PERSON] з цивільною дружиною та сином при виписці їх з пологового будинку. Свідок пояснив, що [PERSON] працював не офіційно, та мав приблизний дохід 12-13 тисяч гривень (такий дохід він мав до початку війни). Також свідок пояснив, що [PERSON] проживав з [PERSON] (цивільною дружиною) та сином, а до бабусі [PERSON] ходив в гості, іноді придбавав їй продукти харчування та допомагав наводити лад у квартирі, оскільки бабуся його була досить квола. Свідок [PERSON] пояснила суду, що знає [PERSON] протягом тривалого часу. Особисто з заявницею [PERSON] не знайома. Свідок пояснила суду, що у період 2022 2023 року [PERSON] проживав з нею та відвідував бабусю й допомагав останній. Мав певний дохід та працював неофіційно. Також повідомила суду, що їй було відомо про наявність у [PERSON] сина, який з початку війни проживає зі своєю матір`ю за кордоном. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є подругою [PERSON] . Свідок підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] проживали як одна сім`я без реєстрації шлюбу, були за кордоном (в Угорщині), звідки повернулись в 2021 році і вже тоді [PERSON] була вагітна. Після повернення в Запоріжжя [PERSON] та [PERSON] проживали разом спочатку в квартирі [PERSON] , а потім переїхали в іншу квартиру. Влітку 2021 року [PERSON] народила сина від [PERSON] . Свідок вказала суду, що [PERSON] ніколи не працював і їй приходилось матеріально допомагати [PERSON] , оскільки та не могла працювати так як народила дитину. Пологи у [PERSON] були передчасними, тому догляд за дитиною потребував постійної уваги та додаткових витрат. Після пологів [PERSON] свідок особисто знайшла їхній родині, тобто Віці, її двом синам та [PERSON] квартиру по [ADDRESS] . Потім, коли [PERSON] з дітьми виїхала за кордон, то [PERSON] ще деякий час проживав ще в цій квартирі, але потім перестав платити оренду і комунальні платежі, тому його попросили власники з`їхати. Свідок також повідомила, що особисто була в гостях у [PERSON] вже після смерті [PERSON] . Тоді [PERSON] повідомила, що [PERSON] брав у неї гроші в борг, та приходив до неї, щоб поїсти. Жодної матеріальної допомоги [PERSON] не надавав [PERSON] , оскільки постійного місця роботи не мав, кошти, які він заробив за кордом швидко закінчилися і він постійно жив у борг. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є сестрою [PERSON] . Також свідок вказала, що [PERSON] та [PERSON] почали свої стосунки коли перебували за кордоном, звідти повернулись в 2021 році та влітку 2021 року у них народилась спільна дитина син [PERSON] . Свідок пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом постійно, як одна сім`я. Сам [PERSON] не працював, не отримував жодного доходу та брав у борг гроші у своєї бабусі. В судове засідання учасники справи та їх представники не з`явилися, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, з`ясувавши у попередніх судових засіданнях позиції учасників справи, допитавши свідків, дослідивши в судовому засіданні надані докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки суд повною мірою не встановив наявність обставин, що обґрунтовують вимоги заявника та дійшов до такого. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданим 06.03.1967 Жовтневим районним РАЦС м. Запоріжжя та свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] , видане 11.12.1986 Ленінським відділом РАЦС м. Запоріжжя. Батьки [PERSON] батько [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим міським відділом ДРАЦС реєстраційної служби ЗМУЮ (актовий запис №4718) та мати [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Вознесенівським районним у м. Запоріжжі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області (актовий запис №301). Також судом встановлено, що заявниця є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . Інших родичів окрім онуків у заявниці немає. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області від 03.08.2004 гр. [PERSON] , [INFO] народися в м. Запоріжжі та мав зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . 26.03.2023 [PERSON] був призваний за мобілізацією на військову службу [INFO] та направлений для проходження військової служби до військової частини [NUMBER] на посаді гранатометника 11 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону. [INFO] [PERSON] загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Олександрівським відділом ДРАЦС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса), актовий запис №1632. Відповідно до сповіщення від 10.07.2023 № 691/3862/1, виданого командиром військової частини [NUMBER] [PERSON] , мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу та незалежність, загинув [INFO] поблизу населеного пункту Степове Ізюмського району Харківської області. Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України від 21.07.2023 № 8397, виданої командиром військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] дійсно з 13 травня 2023 року по 08 липня 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України на території Донецької, Харківської та Луганської областей. Загинув 08 липня 2023 року внаслідок дій передбачених законом, та воєнних операцій. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини. Відповідно до довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії від 02.08.2023 № 896711 солдату [PERSON] за період з травня 2023 року по червень 2023 року нараховано загалом 32\~460,91 грн. Судом також встановлено, що [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується актовим записом №503 про народження, складеним Вознесенівським відділом ДРАЦС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Батьками є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Окрім цього судом встановлено, що у період часу з 21.10.2019 по 11.03.2021 [PERSON] перебував за межами України, що підтверджується відмітками в паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] . Акт обстеження від 10.10.2023 квартири [ADDRESS] на предмет фактичного проживання у ній мешканців зі слів сусідів: [PERSON] та [PERSON] , гр. [PERSON] і [PERSON] проживали з 2012 року по березень 2023 року. Разом з тим у суді свідки надавали пояснення, з яких неможливо достеменно встановити, що [PERSON] з 2012 року спільно проживав разом з заявницею та вів з нею спільний побут. А наявні у справі письмові докази спростовують позицію заявниці про її спільне проживання разом з онуком. [PERSON] є пенсіонеркою та отримує пенсію в розмірі станом на липень 2023 року 3910,88 грн. Документи, які надані на підтвердження отримання соціальної послуги, які датовані від 23.03.2023 та 02.04.2023 є по суті просто бланками, що не містять усіх необхідних даних, а також не надано суду остаточного рішення уповноваженого органу щодо їх опрацювання та вирішення порушеного питання на користь заявника. Судом взято до уваги, що у період з 2019 2021 рр. [PERSON] перебував за кордоном у зв`язку з чим не міг в цей час проживати разом з заявницею та вести з нею спільний побут. Судом також встановлено, що після повернення в Україну [PERSON] спільно проживав з [PERSON] та їхнім спільним сином [PERSON] , 2021 р.н. Допитані в судовому засіданні свідки як з боку заявниці, так і з боку заінтересованої особи [PERSON] , підтвердили факт перебування у стосунках [PERSON] з [PERSON] та народження у них спільної дитини. Свідок [PERSON] повідомила суду, що у період 2022 2023 року [PERSON] мешкав з нею, що також спростовує позицію заявниці [PERSON] , що вона постійно проживала зі своїм онуком аж до його загибелі. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Частиною 2 указаної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: а) діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, при цьому брати, сестри й онуки - за умови, якщо вони не мають працездатних батьків; б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», або є особами з інвалідністю. в) один з батьків, або чоловік (дружина), або дід, бабуся, брат чи сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) зайнятий доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8 років, і не працює; г) дід і бабуся - в разі відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати. Згідно зі статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Даний правовий висновок викладено в Постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України. Окремо,\~суд також\~вважає за доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Для встановлення факту перебування особи на утриманні загиблого (померлого) військовослужбовця, що необхідно для отримання заявником разової грошової допомоги, має значення встановлення обставин перебування такої особи на повному утриманні померлого військовослужбовця або одержання від нього допомоги, яка була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування. Законодавством України передбачено право близьких родичів загиблого військового на\~отримання одноразової грошової допомоги\~(далі ОГД) гарантованої державою виплати у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Проте, як було зазначено, не всі такі рідні і близькі загиблого мають право на відповідні виплати. Так,\~право на призначення та отримання ОГД мають:\~батьки,\~один із подружжя, який не одружився вдруге,\~діти, які не досягли повноліття,\~утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до\~Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»\~за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Надані заявником та досліджені судом докази в їх сукупності не надають підстав для висновку про те, що [PERSON] спільно проживала з померлим [PERSON] та перебувала на його утриманні. Станом на 2012 рік [PERSON] було повних 26 років. Відносно нього [PERSON] опікуном не була. З наданих до суду документів встановлено, що [PERSON] в період з 13.12.2022 28.02.2023 був працевлаштованим у ТОВ «Исток-плюс» (загалом 2 місяці, 16 днів). [PERSON] як в заяві про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні, так і в судовому засіданні підтвердила факт того, що [PERSON] не був працевлаштований. Жодних підтверджень неможливості працевлаштуватись до суду не надано. Із пояснень свідків встановлено, що [PERSON] дійсно не був офіційно працевлаштований, а більшість часу працював «неофіційно». Проте письмових доказів надання заявниці коштів для її проживання до суду надано не було. Натомість, [PERSON] , а також свідок з боку заявниці [PERSON] та свідок з боку заінтересованої особи [PERSON] пояснили суду, що [PERSON] сам інколи брав у заявниці гроші у борг. Отже, з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів відсутні достатні підстави для висновку, що [PERSON] надавав [PERSON] будь-яку матеріальну допомогу і така допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування заявниці. Відтак, суд дійшов висновку, що сторона заявниці не надала суду достатніх доказів, що [PERSON] надавав [PERSON] будь-яку допомогу, яка носила систематичний характер та була для неї постійним і основним засобом для існування. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку про недоведеність факту спільного проживання [PERSON] , [INFO] з 2012 року з онуком [PERSON] , [INFO] на момент смерті останнього, яка настала [INFO] , а також недоведеності факту перебування [PERSON] , [INFO] на утриманні онука [PERSON] , [INFO] на момент смерті останнього, яка настала [INFO] .

Outcome: dismissed