Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Хорошівського районного суду Житомирської області з позовною заявою до відповідача, [PERSON] , в якій просить змінити розмір аліментів, що стягуються на утримання трьох неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі судового наказу Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2019 року у справі № 276/245/19 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання трьох спільних дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. Позивач вказує, що визначеного розміру аліментів недостатньо для забезпечення належного утримання та гармонійного розвитку дітей в умовах зростання цін. Крім того, їй стало відомо, що відповідач на даний час проходить службу в Збройних Силах України, у зв`язку з чим його матеріальне становище покращилось, що дає йому можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. З огляду на зазначене, позивач просить змінити встановлений судовим наказом розмір та спосіб стягнення аліментів, та стягувати з відповідача аліменти у частці від його заробітку (доходу), а саме: в розмірі 1/2 частини на утримання трьох дітей, з подальшим зменшенням частки до 1/3 після досягнення повноліття старшим сином та до 1/4 після досягнення повноліття середнім сином, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну. Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 15 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву, а також будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 10 березня 2021 року шлюб між сторонами було розірвано. Дітей залишено проживати разом з матір`ю. Судовим наказом Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2019 року у справі № 276/245/19 з [PERSON] на користь [PERSON] (нині Турчин, згідно свідоцтва про шлюб від 01.11.2021 серії [NUMBER] ) стягнуто аліменти на утримання трьох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 12.02.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням, може бути змінений (зменшений або збільшений) за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною їхнього матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я. Підставою для зміни розміру аліментів позивач зазначає покращення матеріального стану відповідача у зв`язку з проходженням ним військової служби в Збройних Силах України. Відповідач дану обставину не спростував. Суд вважає, що проходження військової служби платником аліментів є тим видом доходу, який дозволяє стягувати аліменти у частці від заробітку та є доказом покращення його матеріального становища, що є підставою для зміни розміру аліментів. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, вимога позивача про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу є правомірною та відповідає найкращим інтересам дітей, оскільки стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, у разі його збільшення, забезпечить і збільшення розміру аліментів. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує положення ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивач просить стягувати аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) на трьох дітей, що відповідає вимогам ст. 183 СК України. При цьому, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час ухвалення рішення діти сторін є неповнолітніми. Враховуючи викладене, доведеність зміни матеріального стану відповідача, відсутність заперечень з його боку, а також необхідність забезпечення належного рівня утримання для трьох дітей, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволено, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved