Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради 14 квітня року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру нарахованих сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 19 серпня 2022 відповідачка звернулась до позивача із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб та заяву надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. На підставі наданих документів 01 вересня 2022 року відповідачці, як особі з інвалідністю, було призначена допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 серпня 2022 року у розмірі 3 000 грн. щомісячно. Під час проведення перевірки позивачем виявлено, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що у відповідачки з 11 листопада 2023 року, на праві приватної власності (згідно договору купівлі-продажу) знаходиться квартира за адресою: [ADDRESS] ; загальною площею 70,3 кв.м., житловою площею 48 кв.м. Оскільки відповідачка не повідомила позивача про купівлю квартири, рішеннями позивача від 09 жовтня 2024 відповідачці припинено виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 жовтня 2024 року та встановлено обсяг надміру виплачених сум допомоги за період з 01 грудня 2023 року по 30 вересня 2024 року у розмірі 30\~000,00 грн. Такими чином, відповідачці з державного бюджету була надміру перерахована сума державної допомоги в розмірі 30\~000,00 грн. Відповідачці надсилався лист про добровільне повернення переплачених бюджетних коштів, який нею був проігнорований, за цих підстав позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідачки надміру нараховані кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 30\~000,00 грн., а також стягнути судові витрати по справі. 28 квітня 2025 року від відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування поданого відзиву відповідачка зазначила, що саме на позивача законодавством покладено обов`язок щодо перевірки відповідачки на відповідність критеріям, передбаченим Порядком № 332, а, отже, позивачем не було вчасно та у належний спосіб виконано обов`язку, покладеного на нього Порядком № 332, щодо перевірки відповідачки, що призвело до надмірної виплати коштів. На думку відповідачки, доводи позивача про недотримання відповідачкою положень п. 9 Порядку № 332 є безпідставними, оскільки положеннями Порядку № 332 (в редакції, чинній на дату звернення, а саме на 19 серпня 2022 року) не передбачено обов`язку відповідача повідомляти орган соціального захисту про настання змін, які впливають на визначення права отримання допомоги. 13 травня 2025 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій остання заперечувала проти обставин, викладених у відзиві на позовну заяву та підтримала заявлені позовні вимоги. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 квітня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. Ухвалою судді від 16 квітня 2025 року відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі. Представник позивача надала до суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачка у поданому відзиві просила суд розглядати справу без її участі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини встановленні судом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 19 серпня 2022 [PERSON] звернулась до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб та заяву надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. На підставі наданих документів 01 вересня 2022 року [PERSON] , як особі з інвалідністю, рішенням Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 01 вересня 2022 року було призначена допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 серпня 2022 року у розмірі 3 000 грн. щомісячно. З метою посилення адресності виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, які перебувають у складних життєвих обставинах, із урахуванням їхнього фінансово-майнового стану, Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 11 липня 2023 року № 709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб», якою було затверджено нову редакцію Порядку № 332. Пунктом 1 Постанови № 709 встановлено, що з 1 серпня 2023 року виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога), які перемістилися з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, а також особам, у яких внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, зруйноване або непридатне для проживання житлове приміщення та яким допомогу було призначено відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 20 березня 2022 року № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» продовжується автоматично на один шестимісячний період. Разом з тим, п. 2 Постанови № 709 встановлено обмеження, згідно яких внутрішньо переміщені особи втрачають право на отримання допомоги з 01 вересня 2023 року відповідачка не підпадала під дію пункту 2 Постанови № 709, тому виплату допомоги їй подовжено автоматично на один шестимісячний період з 01 серпня 2023 року по 31 січня 2024 року у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, згідно п. 1 Постанови № 709. Відповідачці, як особі, у якої у січні 2024 року закінчився шестимісячний період отримання допомоги, продовжено автоматично виплату допомоги з 01 лютого 2024 року на один місяць без додаткового звернення згідно Постанови КМУ від 26 січня 2024 № 94 «Деякі питання соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб та інших вразливих категорій осіб». Пунктом 13 Порядку № 332 встановлено, що особам, які мають право на виплату допомоги відповідно до постанови КМУ від 11 липня 2023 р. № 709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб», та особам/сім?ям, які є отримувачами допомоги відповідно до цього Порядку, та особам, які отримували допомогу та відмовилися від неї та/або яких було знято з обліку як внутрішньо переміщених осіб, у разі повернення осіб до покинутого місця проживання, з якого здійснилося переміщення, та повторного взяття на облік як внутрішньо переміщених осіб її виплата може бути продовжена ще на один шестимісячний період за умови їх відповідності критеріям, зазначеним у пунктах 7, 7-1, 13-1 -13-4 цього Порядку. Згідно п. 13-1 Порядку №332 (в редакції від 01 березня 2024 року) виплата допомоги продовжується на другий шестимісячний період автоматично: особам, які втратили працездатність, зокрема які досягли пенсійного віку, визначеного частиною першою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують пенсію, розмір якої не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги; особам з інвалідністю І чи ІІ групи, дитині з інвалідністю віком до 18 років, дитині, хворій на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет І типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, що підтверджується документально; дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа віком до 23 років, зокрема таким, які перебувають у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім?ях, а також батькам-вихователям і прийомним батькам. Виплату допомоги відповідачці подовжено автоматично на центральному рівні на другий шестимісячний період з 01 березня 2024 року по 31 серпня 2024 року у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно. Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2024 року № 989 «Про внесення змін до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» пункт 13 Порядку № 332 доповнено абзацами наступного змісту: «Виплата допомоги уповноваженим особам/отримувачам, які мали право на її виплату відповідно до пунктів 13-1, 13-2 і 13-4 (крім абзацу четвертого пункту 13-4) цього Порядку, продовжується автоматично на один шестимісячний період без додаткового звернення. Протягом місяця з дати продовження виплати допомоги орган соціального захисту населення проводить перевірку щодо таких уповноважених осіб/отримувачів на відповідність критеріям, зазначеним у пунктах 13-1-13-4 (крім абзацу четвертого пункту 13-4) цього Порядку, з урахуванням вимог, зазначених у пунктах 7 і 7-1 цього Порядку.» На підставі вищевикладеного, виплату допомоги відповідачці продовжено автоматично з 01 вересня 2024 року на один шестимісячний період без додаткового звернення. На виконання вимог абз. 3 п. 13 Порядку № 332, Управлінням було проведено перевірку відповідності [PERSON] критеріям Порядку № 332. За результатами проведеної перевірки, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виявлено, що у [PERSON] з 11 листопада 2023 року на праві приватної власності (згідно договору купівлі-продажу) знаходиться квартира за адресою: [ADDRESS] ; загальною площею 70,3 кв.м., житловою площею 48 кв.м. Оскільки [PERSON] не повідомила позивача про купівлю квартири, рішеннями позивача від 09 жовтня 2024 відповідачці припинено виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 жовтня 2024 року та встановлено обсяг надміру виплачених сум допомоги за період з 01 грудня 2023 року по 30 вересня 2024 року у розмірі 30\~000,00 грн. Листами Центрального управління соціального захисту населення ДМР від 10 жовтня 2024 року [PERSON] було повідомлено про необхідність повернення надміру виплачених коштів по виплаті допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період 01 грудня 2023 року по 30 вересня 2024 року у розмірі 30 000,00 грн, які їй необхідно повернути на рахунок управління. Механізм призначення та виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам регулюється Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», зі змінами. Відповідно до підпункту 5 п. 7 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 допомога не призначається/не виплачується внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звертається за її призначенням, починаючи з 01 серпня 2023 р., якщо внутрішньо переміщена особа, яка звертається за допомогою на проживання або є отримувачем допомоги, на 1 число місяця, з якого призначається допомога, або на 1 число кожного місяця, в якому отримується допомога, має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване на територіях, не включених до переліку територій, або територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що документально підтверджується органом місцевого самоврядування, або інформації (за технічної можливості), внесеної до Реєстру пошкодженого та знищеного майна, або житлового приміщення (частини житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї), або житлового приміщення (частини житлового приміщення, придбаного за кошти, отриманого на підставі договору кредиту, якщо перший внесок, сплачений уповноваженою особою або отримувачем, становив менш як 100 тис. гривень). Згідно з пунктом 18 Порядку № 332 уповноважена особа несе відповідальність за достовірність інформації, зазначеної у заяві. Відповідно до пункту 9 Порядку уповноважена особа зобов`язана протягом 14 календарних днів після виникнення змін, які впливають на визначення права на отримання допомоги, поінформувати про це засобами поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису) орган соціального захисту населення, уповноважену особу виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центр надання адміністративних послуг. Якщо отримувачів, яким призначено допомогу, відбулися зміни, які впливають на право на отримання допомоги, розмір допомоги перераховується з місяця, що настає за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженої особи або згідно з інформацією, наданою компетентним органом, та/або за результатами проведеної додаткової перевірки рекомендацій, наданих Мінфіном, відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат». Таку заяву уповноважена особа має право надіслати з використанням поштового або електронного зв`язку органу соціального захисту населення, уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг. Відповідно до пункту 29 Порядку у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості)/засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Орган соціального захисту населення має право здійснити перерахунок надміру виплачених коштів допомоги отримувачу за рахунок наступних виплат. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку. Положеннями ст.ст.1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , в період отримання нею державної допомоги, не повідомляла Управління про прийняття у спадщину квартири 06 жовтня 2023 року, що є підставою для стягнення безпідставно набутих відповідачкою коштів. Оскільки на час розгляду справи сума надміру перерахованої державної допомоги у розмірі 30 000,00 грн. відповідачкою до бюджету не повернута, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та вважає за доцільне стягнути з [PERSON] на користь Центрального управління соціального захисту населення ДМР суму незаконно отриманої державної допомоги у розмірі 30 000,00 грн. При цьому, відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, оскільки позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 028,00 грн. судового збору.

Outcome: approved