Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Представник ТОВ "Споживчий\~центр"Пилипчук А. С. звернулася у суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 20.06.2024-100000286 від 21.06.2024 року в розмірі 44400 грн. Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 26 червня 2025 року позов задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором № 20.06.2024-100000286 від 21.06.2024 року в\~розмірі 36900 грн, з яких 15000 грн заборгованість за тілом кредиту, 18900 грн заборгованість за відсотками за період з 21 червня 2024 року по 26 вересня 2024 року, 750 грн комісія, 2250 додаткова комісія. Крім того, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ "Споживчий центр" судовий збір у розмірі 2013 грн 21 коп. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Шелудько О. О. 30 червня 2025 року подала заяву про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі, оскільки у поданому відзиві було заявлено, що подання доказів щодо судових витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, будуть подані суду протягом п`яти днів ухвалення ухвалення судом рішення у справі. Просить ухвалити додаткове рішення у справі № 166/628/25, яким вирішити питання про компенсацію судових витрат при розгляді справи у сумі 10000 грн, які понесла відповідачка. Представник позивача Павленко Д. О. 07 липня 2025 року скерував клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Зазначив, що враховуючи незначну складність даної категорії справи, вважає витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн є обґрунтованими та значно завищеними, непропорційним до предмета та ціни позову. Вважає співмірною ціною за послугу складання відзиву на позовну заяву є 2000 грн, а співмірною ціною за послугу складання додаткових пояснень у справі 1000 грн, оскільки судова практика у спорах даної категорії є сталою, справа відноситься до категорії незначної складності. Крім того, вважає витрати за надання послуги "складання додаткових пояснень по справі № 166/628/25" недоцільними, оскільки сторона відповідачки, прпустивши строк для подання заперечень на відповідь на відзив, намагалась вплинути на рішення суду, всупереч засаді рівності та змагальності сторін цивільного судочинства. Сторона позивача переконана, що надання шаблонних додаткових посянень є способом штучного збільшення адвоката гонорара по даній справі. Просить відмовити у задоволенні заяви у частині розподілу витрат на правничу допомогу з надання послуги зі складання додаткових пояснень; у випадку розподілу всіх витрат на правничу допомогу, просить зменшити загальний розмір витрат на правничу допомогу відповідачки до 3000 грн; здійснити розподіл судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог. Представник позивача не з`явився, не клопотав про відкладення розгляду справи. Представник відповідача адвокат Шелудько О. О. звернулася із заявою про розгляд справи без участі сторони відповідача. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, та заяву про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов наступного висновку. За нормами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представником відповідачки [PERSON] адвокатом Шелудько О. О. у поданому 07 травня 2025 року відзиві повідомлено суд, що докази понесення відповідачкою судових витрат будуть надані суду протягом 5 днів після ухвалення рішення. Рішення у справі ухвалено 26 червня 2025 року, а заява про ухвалення додатково рішення представником відповідачки Шелудько О. О. подана 30 червня 2025 року, тобто у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Окрім того, судом при ухваленні рішення не вирішено питання про судові витрати, понесені відповідачкою. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник відповідачки подала до суду наступні документи: копію договору про надання правової допомоги від 25.04.2025 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Шелудько О. О.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 002971 та ордера про надання правничої допомоги [PERSON] адвокатом Шелудько О. О.; акт здачі-прийняття наданих послуг від 26.05.2025 року, відповідно до якого адвокатом Шелудько О. О. надано [PERSON] послугу зі складання відзиву на позовну заяву із розміром гонорару 6000 грн; квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н від 26.05.2025 року, відповідно якої адвокатом Шелудько О. О. прийнято від [PERSON] 6000 грн за надані послуги; акт здачі-прийняття наданих послуг від 25.06.2025 року, відповідно до якого адвокатом Шелудько О. О. надано [PERSON] послугу зі складання додаткових пояснень із розміром гонорару 4000 грн; квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н від 25.06.2025 року, відповідно якої адвокатом Шелудько О. О. прийнято від [PERSON] 4000 грн за надані послуги. Наведене дає підстави для висновку, що витрати відповідачки [PERSON] на правову допомогу у розмірі 10000 грн є доведеними. Водночас, представник позивача у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги заперечив проти заявленого представником відповідачки розміру судових витрат, вважаючи їх завищеним та неспівмірними із складністю справи. У пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що "при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін". У додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц (провадження №61-299св17) указано, що: "суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial