Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

У лютому 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обгрунтовано тим, що 31.01.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №\~590021, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до вказаного договору відповідач отримав кредит строком на 420 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. ТОВ «Селфі Кредит» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Відповідач не виконав умови кредитного договору. Також зазначає, що 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №\~01022024-1, відповідно до якого, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі Кредит», в тому числі і до відповідача. Станом на дату звернення до суду сума заборгованості відповідача становить 57\~588 грн 19 коп., з яких: 6\~992 грн заборгованість за тілом кредиту, 50\~596 грн 19 коп. заборгованість за відсотками. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за кредитним договором, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості та судові витрати по справі. 29.04.2025 суддею ухвалено відкрити провадження у справі у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.\~с.\~130). Відповідач, у встановлений ухвалою про відкриття провадження строк, відзив на позовну заяву не подав. Згідно з вимогами ч.\~13 ст.\~7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку позовного провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Так як учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 31.01.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №\~590021, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Т313 та підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.\~с.\~69). Згідно вказаного договору відповідач отримав кредит в розмірі 10\~000 грн строком на 420 днів, стандартна процентна ставка становить 2,2% в день (п.\~1.3, п.\~1.4, п.\~1.5.1 кредитного договору). Відповідно до п.\~2.1 кредитного договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки №\~ [NUMBER] . Підпунктом 4.1.1 кредитного договору передбачено, що товариство має право вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором, а позичальник, у свою чергу, зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені договором (а.\~с.\~28-54). Відповідно до повідомлення ТОВ «Пейтек» від 03.01.2025 №\~20250103-172 ТОВ «Селфі Кредит» 31.01.2023 перерахувало кошти в розмірі 10\~000 грн на картку, маску картки відповідача [NUMBER] (а.\~с.\~71). Отже, ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, а останній отримав грошові кошти у порядку та на умовах, що визначені укладеним між ними кредитним договором, згідно якого сторонами було погоджено всі його істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, умови кредитування. Відповідач не виконав зобов`язання відповідно до умов договору, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, в зв`язку з чим станом на 01.02.2024 у нього виникла заборгованість у сумі 57\~588 грн 19 коп., з яких: 6\~992 грн заборгованість за тілом кредиту; 50\~596 грн 19 коп. заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором від 31.01.2023 №\~590021 (а.\~с.\~55-68). Згідно ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частин 1, 2 ст.\~639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 12 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також встановлено, що 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №\~01022024-1, згідно умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до відповідача за кредитним договором від 31.01.2023 №\~590021. Відповідно до п.\~6.2.3 договору права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників за формою додатку 2 цього договору та виконання фактором вимог пункту 7.2. договору (а.\~с.\~72-80, 83, 84). Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу від 01.02.2024 №\~01022024-1 [PERSON] є боржником за кредитним договором від 31.01.2023 №\~590021 та загальна сума заборгованості складає 57\~588 грн 19 коп. (а.\~с.\~81). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та необхідність погашення заборгованості ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» повідомило [PERSON] шляхом направлення відповідної досудової вимоги на поштову адресу відповідача, зазначену ним у кредитному договорі (а.\~с.\~85). Отже, кредитор дотримався умов кредитного договору, натомість відповідач належним чином не виконав умов договору, що призвело до виникнення заборгованості. За положеннями ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1, 2 статті 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно ч. 1 ст.\~1048\~цього кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Враховуючи, що між ТОВ «Селфі Кредит», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», та [PERSON] було укладено договір від 31.01.2023 №\~590021 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», умови якого ТОВ «Селфі Кредит» були виконані, шляхом надання відповідачу кредитних коштів, [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006р.). Отже, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, підтверджені доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд вказує, що у відповідності до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» при зверненні до суду з цим позовом було сплачено судовий збір в розмірі 2\~422 грн 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією від 07.02.2025 №\~2766 (а.\~с.\~11). Отже, зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у справі у вигляді судового збору у сумі 2\~422 грн 40 коп., які є належно підтвердженими.

Outcome: approved