Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

18 квітня 2025 року, до суду надійшла позовна заява в якій Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування , просить постановити рішення, яким відібрати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від батьків - [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Крім того, просить стягувати з [PERSON] та [PERSON] , аліменти на утримання дітей на користь [PERSON] , в розмірі 1/2 заробітку /доходу/ платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що підлягає індексації згідно закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення кожним із дітей повноліття, та стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] є відповідачі у справі. Шлюб між ними розірвано рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 17.11.2010 . Батьки усунулись від утримання та виховання дітей. На даний час діти проживають з прабабусею, що залучена у якості третьої особи у даній справі, що здійснює догляд за ними та утримує. Мати дітей зловживає алкоголем, не цікавиться своїми дітьми. Місце проживання батька не відоме. Перевіркою умов проживання дітей встановлено, що основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини є ухилення батьками від виконання батьківських обов`язків. 01.04.2025 відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району направлено подання голові комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про відібрання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Наказом Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 27.03.2025 дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] взято у Відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування. Враховуючи ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, 01.04.2025 відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району направлено подання голові комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про відібрання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Ухвалою суду від 28.04.2025 року, справу призначено до розгляду в порядку загального провадження. Ухвалою суду від 10.06.2025 року, закрито підготовче засідання у справі та призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача, Миргород В.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з`явились повторно, з невідомих суду причин. Правом на подачу відзиву не скористались. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Третя особа, [PERSON] , позовні вимоги підтримала. Пояснила, що мати дітей зловживає алкогольними напоями, часто не ночує дома, не цікавиться життям дітей. Батько дітей взагалі дуже рідко приходить , грошей на їх утримання не дає. Він перебував в лавах ЗСУ, був контужений та по стані здоров`я не може продовжити службу. Оскільки фактично діти залишились без опіки, вона, як їх прабабуся, взяла на себе всі обов`язки по вихованню та утриманню. Окрім пояснень учасників справи, судом, в якості свідка було допитано неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Дитина пояснила, що він з братами проживає з прабабусею, яка ними повністю опікується. Періодично він навідується до матері, яка проживає неподалік у співмешканця. Але зазвичай його звідти виганяють. Мама ж ніколи не приходить до них , не дає коштів на утримання та не виховує. Де на даний час проживає його батько, дитині не відомо. Проте, він періодично до них навідується, але коштів не надає, так як сам не має за що жити. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, заслухавши учасників справи та свідка, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серія [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові від 29.08.2022 державна реєстрація народження [PERSON] проведена відповідно до ст. 133 СК України, [PERSON] та [PERSON] відповідно до ст. 126 СК України. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 17.11.2010 у справі № 2-5958/10 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] разом з дітьми , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки з місця проживання і реєстрації від 07.08.2024. місце реєстрації [PERSON] невідомо. 06.06.2023 на адресу відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району надійшла заява від [PERSON] щодо зловживання [PERSON] алкогольних напоїв та неналежного виконання батьками батьківських обов`язків відносно дітей, які проживають за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] . З метою встановлення обставин , викладених у заяві, 22.06.2023 Відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району спільно з фахівцем із соціальної роботи КУЗТ «Джерело» та інспектором сектору ювенальної превенції ВП № 1 здійснено візит за вказаною адресою. Двері у помешкання ніхто не відчинив, залишено повідомлення про необхідність з`явитися у Відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району. Враховуючи акт оцінки потреб сім`ї/особи, наказом Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 19.07.2023 дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] взято у Відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку із ухиленням батьками від виконання батьківських обов`язків. З часу перебування дітей на обліку, працівниками Відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району спільно з фахівцем із соціальної роботи КУЗТ «Джерело» неодноразово здійснювались візити за адресою проживання дітей. Комісією встановлено, що [PERSON] часто не ночує вдома, вживає алкогольні напої. Вихованням дітей фактично займається [PERSON] (прабаба дітей). Відповідно до рішення відділу соціального захисту населення від 08.08.2023 [PERSON] надавалась соціальна послуга соціального супроводу сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьками від виконання своїх обов`язків із виховання дітей. Відповідно до плану соціального супроводу [PERSON] скеровано в Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» з метою відвідувань консультацій психолога та консультацій фахівця з узалежнення. Згідно інформації КУЗТ «ЛМЦСПР «Джерело» від 20.10.2023, 07.11.2023, 26.12.2023, 01.03.2024 [PERSON] не виконує плану соціального супроводу та ухиляється від виконання батьківських обов`язків. У зв`язку із цим, наказом від 19.12.2023 сім`ї [PERSON] припинено надання соціальної послуги, у зв`язку з невиконанням без поважних причин плану соціального супроводу. Оскільки [PERSON] продовжувала вживати алкогольні напої та ухилятися від виконання батьківських, 29.01.2024 Відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району направлено подання голові комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради щодо надання [PERSON] обов`язкових соціальних послуг. 01.02.2024 комісією з питань захисту прав дитини прийнято рішення яким рекомендовано надання [PERSON] обов`язкових соціальних послуг у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків відносно дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 12.02.2024 Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування направлено копію рішення комісії з питань захисту прав дитину для виконання у Шевченківський відділ соціального захисту та КУЗТ «ЛМЦСПР «Джерело». Відповідно до рішення Шевченківського відділу соціального захисту від 27.02.2024 філією соціальної роботи та психологічної підтримки КУЗТ «ЛМЦСПР «Джерело» надається [PERSON] соціальна послуга соціальний супровід сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах. На засіданнях міждисциплінарної команди складено план щодо подолання [PERSON] складних життєвих обставин, а також наголошено на виконанні плану соціального супроводу. На підтвердження чого [PERSON] 01.08.2024 та 09.08.2024 написано заяви де остання зобов`язалась дотримуватись всіх запропонованих комісією рекомендації. Проте, як вбачається з листів КУЗТ «ЛМЦСПР «Джерело» від 03.06.2024, 31.07.2024, 12.03.2025 [PERSON] не дотримується індивідуального плану соціального супроводу щодо подолання складних життєвих обставин, вживає алкогольні напої, часто не ночує вдома, не з`являється на засідання міждисциплінарної команди. Згідно до інформації ЦСП ДС «Рідні» Львівської міської ради від 04.02.2025 та від 18.03.2025 відповідно до поданої заяви [PERSON] від 05.08.2024 зарахована до відділення «Служба підтримки сім`ї» терміном на один календарний рік. Відповідно до індивідуального плану [PERSON] рекомендовано відвідувати консультації практичного психолога, фахівця соціальної роботи та групи взаємопідтримки для узалежнених один раз на тиждень. Проте, за час перебування на послугах [PERSON] відвідала одну консультацію практичного психолога та одну консультацію фахівця соціальної роботи. З часу перебування дітей на обліку у Відділі «Служба у справах дітей» Шевченківського району встановлено, що батько дітей [PERSON] в серпні 2023 року мобілізований та проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] . Проте після проходження реабілітації не повернувся у військову частину. Згідно інформації ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП У Львівській області від 11.04.2025 [PERSON] відповідно до наявних інформаційних баз значиться порушником військового обліку. Невиконання [PERSON] батьківських обов`язків підтверджується актами обстеження умов проживання від 22.04.2024, 08.08.2024, 12.02.2025, 11.03.2025, 24.03.2025, 27.03.2025 та актом оцінки потреб сім`ї/особи від 16.02.2024. З характеристики на [PERSON] та [PERSON] , виданих СЗШ № 54 м. Львова та Ліцеєм № 81 ім. П. Сагайдачного Львівської міської ради вбачається, що батьки не приділяють належної уваги у вихованні дітей. З характеристики на [PERSON] виданої КЗ ЛОР «Багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр «Довіра» слідує, що матір приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина. Щодо виконання батьком батьківських обов`язків інформація відсутня. 27.03.2025 [PERSON] (прабаба дітей) в телефонному режимі повідомила відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району, що перебуває в лікарні на стаціонарному лікуванні, а діти самі залишилися вдома, оскільки батьки вживають алкогольні напої та не ночують вдома. Цього ж дня, працівниками Відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району спільно з фахівцем із соціальної роботи КУЗТ «Джерело», представником закладу охорони здоров`я та інспектором сектору ювенальної превенції ВП № 1 здійснено візит за адресою [ADDRESS] , де проживають діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час обстеження умов проживання підтвердилися факти викладені [PERSON] . Комісією встановлено, що діти залишилися без батьківського піклування, оскільки [PERSON] та [PERSON] тривалий час не ночують вдома, місце їх перебування невідомо. Відтак комісією прийнято рішення про тимчасове влаштування дітей у заклад. Відповідно до скерування Відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району від 27.03.2025 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] влаштовано у Комунальну установу «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради. Наказом Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 27.03.2025 дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] взято у Відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування. Враховуючи ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, 01.04.2025 відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району направлено подання голові комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про відібрання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] зазначила, що фактично вихованням її дітей займається [PERSON] (прабаба дітей). Визнала факт алкогольної залежності та просила посприяти у влаштуванні її в реабілітаційний центр для подолання алкогольної залежності Діти - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини зазначили, що коли прабаба перебувала в лікарні вони самі перебували вдома. Матір коли не вживає алкогольні напої, може приготувати їм їсти. Проте, часто їх залишає вдома на прабабу, а сама проживає в свого співмешканця за іншою адресою. Батько зрідка до них приходить, однак коштів їм не дає та нічого не купляє. Під час розгляду даного питання, комісією з питань захисту прав дитини встановлено, що наказом Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 02.04.2025 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштовано до прабаби [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відтак, комісією не здобуто належних доказів щодо неможливості виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] відносно дітей. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку, як діти які опинилася у складних життєвих обставинах, та на обліку як діти, які залишилась без батьківського піклування, у зв`язку із ухиленням батьками від виконання батьківських обов`язків з виховання дітей, а дії відповідачів не дають підстав вважати про наявність об`єктивних причин, які унеможливили б дбати про них, належно виховувати, забезпечувати фізичний та розумовий розвиток дітей. Письмові докази, які додані до матеріалів справи, як на підтвердження обставин, на які посилається Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради доводять про максимальне вжиття заходів з боку відповідних служб району з метою допомоги відповідачам та виходу із кризової ситуації через їх неналежне виконання батьківських обов`язків, щодо виховання та утримання дітей. За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва) , а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до вимог ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Частина 2 ст. 155 СК містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У даній справі підставою відібрання дітей без позбавлення відповідачів батьківських прав є невиконання відповідачами батьківських обов`язків щодо належного виховання та розвитку дитини, створення відповідачами небезпечної для дітей обстановки, не створення ними належних елементарних умов для життя, здоров`я, морального виховання дітей, забезпечення здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, а також моральної складової виховання дітей. Суд вважає, що у даному випадку відібрання дітей у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав сприятиме захисту інтересів дітей, які потребують першочергового захисту. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та відібрати дітей, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення i про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 20 від 19.12.2008 р., ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний i духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для ii нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так i в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В контексті п. 2 ст. 8 Конвенції про права дитини, ЄСПЛ наголосив, що в усіх випадках основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції, визначення компетентними органами, що розлучення дитини з батьками необхідно застосовувати в якнайкращих інтересах дитини може бути необхідне у випадку, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18. Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. При цьому суд зауважує, що відібрання дитини у батьків це санкція за невиконання батьківських обов`язків. Ця санкція є більш м`якою, порівняно з іншими, зокрема із позбавленням батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом. Згідно з вимогами ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Отже, відповідачі не позбавлені можливості змінити своє відношення та ставлення до виконання батьківських обов`язків та за наявності позитивних змін ініціювати питання повернення їй дитини. Також суд дійшов висновку про доцільність попередити відповідачів про необхідність змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків стосовно дітей. Частиною 4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001року також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини в батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку доходу матері, батька, яка буде стягуватися на дитину, визначається судом. Чинним законодавством України передбачено, що мінімальний розмір аліментів становить на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів передбачені ст.182 CK України, ч. 2 якої зазначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму i може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні судом позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Розмір аліментів на дитину має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскілки позивачу невідомо про офіційний дохід відповідачів, тому суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у розмірі 1/2 заробітку /доходу/ платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що підлягає індексації згідно закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду i до досягнення дітьми повноліття. Зважаючи на викладене, а також те, що відповідачка (мати) не працевлаштована, проводить антисоціальний спосіб життя, відповідач (батько) не бере участі у вихованні та утриманні дітей, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей, тому в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернувся 18.04.2025 року, аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з цієї дати. В порядку, визначеному п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім цього, у відповідності зі ст.141 ЦПК України, враховуючи розгляд судом двох позовних вимог, з відповідачів солідарно слід стягнути в користь держави 2422,40 грн. судового збору, по 1 211,20 грн з кожного відповідача.

Outcome: approved