Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Стислий виклад позиції учасників процесу 26 травня 2025 року представник [PERSON] звернувся до суду в інтересах позивача [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла матір [PERSON] [PERSON] , про що Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) зроблено відповідний актовий запис № 73 від 29 січня 2022 року та видано свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] . 16 серпня 2016 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Г.Я та зареєстрований в реєстрі за № 3-205. Із змісту вказаного заповіту видно, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла своєму синові [PERSON] (Позивачу) все своє майно, де би воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті. Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить: - житловий будинок за адресою [ADDRESS] , яким володіла [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; - земельна ділянка із кадастровим номером 4623980600:02:004:0035, площею 0.2500 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку. господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована у [ADDRESS] ; - земельна ділянка із кадастровим номером 4623980600:06:000:0632, площею 0,5329 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у Львівській області, Радехівський район на території Березівської сільської ради; - земельна ділянка із кадастровим номером 4623980600:06:000:0631, площею 0,8065 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у Львівській області, Радехівський район на території Березівської сільської ради; - земельна ділянка із кадастровим номером 4623980600:10:000:0632, площею 0,5065 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у Львівській області, Радехівський район на території Березівської сільської ради; - земельна ділянка із кадастровим номером 4623980600:11:000:0631, площею 0,4286 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у Львівській області, Радехівський район на території Березівської сільської ради; - земельна ділянка із кадастровим номером 4623980600:10:000:0631, площею 0,7759 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у Львівській області, Радехівський район на території Березівської сільської ради; - земельна ділянка із кадастровим номером 4623980600:11:000:0632, площею 0,2771 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у Львівській області, Радехівський район на території Березівської сільської ради; - земельна ділянка із кадастровим номером 4623980600:08:000:0631, площею 0,2700 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у Львівській області, Радехівський район на території Березівської сільської ради; - земельна ділянка із кадастровим номером 4623980600:08:000:0632, площею 0,2700 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у Львівській області, Радехівський район на території Березівської сільської ради. Для того, щоб успадкувати вище наведене майно 14 квітня 2025 року Позивач звернувся до Третьої державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке належало [PERSON] , але у оформленні спадщини йому було відмовлено у зв`язку із пропуском встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) строку для подання заяви про прийняття спадщини. Проте, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зазначає, що Позивач із своєю матір`ю проживав до дня її смерті, оскільки [PERSON] останні роки свого життя хворіла на онкологічне захворювання, яке і стало причиною її смерті, та потребувала постійного догляду та допомоги у побутових речах. Вказане також підтверджується заявою сімейного лікаря спадкодавця [PERSON] від 29.10.2024, у якій вказано, що [PERSON] опікувався її син та на останній стадії захворювання отримував для неї знеболюючі опіати. З цих підстав, представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким: встановити факт постійного спільного проживання на час відкриття спадщини між [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , на усе спадкове майно (а.с.3-14). Заяви та клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі Суд своєю ухвалою від 29 травня 2025 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання (а.с.1-2). Ухвалою судового засідання від 2 липня 2025 року суд залучив до участі справі співвідповідача [PERSON] (а.с.87-88). У судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не прибули, представник позивача подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснювати без участі сторони позивача (а.с.99). Відповідач [PERSON] надіслала на адресу суду заяву про визнання позову, у якій зазначила, що вона повністю визнає обставини, що викладені у позові та не заперечує проти їх задоволення та просить розглядати справу без її участі (а.с.71). Співвідповідач [PERSON] \~подав заяву,\~у якій\~просить суд\~розглянути справу\~без його\~участі.\~Крім того.\~у заяві\~зазначив,\~що викладені\~у позовній\~заяві обставини\~йому відомі\~та не\~викликають заперечень.\~Він підтвердив,\~що [PERSON] \~проживав з\~матір`ю та\~доглядав її,\~оскільки він\~був відсутній\~у м.\~Львові у\~зв`язку з\~роботою в\~м.\~Києві.\~Позов визнає\~повністю та\~не заперечує\~проти ухвалення\~судом рішення\~про задоволення\~цього позову (а.с.94). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися учасники справи. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалює рішення у підготовчому засіданні. Установлені судом фактичні обставини справи [INFO] померла матір [PERSON] [PERSON] , про що Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) зроблено відповідний актовий запис № 73 від 29 січня 2022 року та видано свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] (а.с.59). 16 серпня 2016 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Г.Я та зареєстрований в реєстрі за № 3-205 (а.с.46-47). Із змісту вказаного заповіту видно, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла своєму синові [PERSON] (Позивачу) все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить: - житловий будинок за адресою [ADDRESS] , яким володіла [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №64136903 від 22.07.2016 (а.с.16-18); - земельна ділянка із кадастровим номером 4623980600:02:004:0035, площею 0.2500 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована у [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №131904897 від 24.07.2018 (а.с.35-36); - земельна ділянка із кадастровим номером 4623980600:06:000:0632, площею 0,5329 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у Львівській області, Радехівський район на території Березівської сільської ради (після адміністративної реформи - Шептицький район на території Лопатинської ОТГ), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №64143253 від 22.07.2016 (а.19-20); - земельна ділянка із кадастровим номером 4623980600:06:000:0631, площею 0,8065 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у Львівській області, Радехівський район на території Березівської сільської ради (після адміністративної реформи - Шептицький район на території Лопатинської ОТГ), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №64136903 від 22.07.2016 (а.с.21-22); - земельна ділянка із кадастровим номером 4623980600:10:000:0632, площею 0,5065 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у Львівській області, Радехівський район на території Березівської сільської ради (після адміністративної реформи - Шептицький район на території Лопатинської ОТГ), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №64140650 від 22.07.2016 (а.с.23-24); - земельна ділянка із кадастровим номером 4623980600:11:000:0631, площею 0,4286 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у Львівській області, Радехівський район на території Березівської сільської ради (після адміністративної реформи - Шептицький район на території Лопатинської ОТГ), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №64163518 від 22.07.2016 (а.с.25-26); - земельна ділянка із кадастровим номером 4623980600:10:000:0631, площею 0,7759 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у Львівській області, Радехівський район на території Березівської сільської ради (після адміністративної реформи - Шептицький район на території Лопатинської ОТГ), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №64159733 від 22.07.2016 (а.с.27-28); - земельна ділянка із кадастровим номером 4623980600:11:000:0632, площею 0,2771 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у Львівській області, Радехівський район на території Березівської сільської ради (після адміністративної реформи - Шептицький район на території Лопатинської ОТГ), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №64154031 від 22.07.2016 (а.с.29-30); - земельна ділянка із кадастровим номером 4623980600:08:000:0631, площею 0,2700 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у Львівській області, Радехівський район на території Березівської сільської ради (після адміністративної реформи - Шептицький район на території Лопатинської ОТГ), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №64162897 від 22.07.2016 (а.с.31-32); - земельна ділянка із кадастровим номером 4623980600:08:000:0632, площею 0,2700 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у Львівській області, Радехівський район на території Березівської сільської ради (після адміністративної реформи - Шептицький район на території Лопатинської ОТГ), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №64151022 від 22.07.2016 (а.с.33-34). Для того, щоб успадкувати вище наведене майно 14 квітня 2025 року Позивач звернувся до Третьої державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке належало [PERSON] , але у оформленні спадщини йому було відмовлено у зв`язку із пропуском встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.49-50). Разом із тим, Позивач із своєю матір`ю проживав до дня її смерті, оскільки [PERSON] останні роки свого життя хворіла на онкологічне захворювання, яке і стало причиною її смерті, та потребувала постійного догляду та допомоги у побутових речах. Вказане також підтверджується заявою сімейного лікаря спадкодавця [PERSON] від 29.10.2024, у якій вказано, що [PERSON] опікувався її син та на останній стадії захворювання отримував для неї знеболюючі опіати (а.с.48). Відповідач [PERSON] (рідна сестра померлої) не претендує на спадкове майно та визнала позов повністю. Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до ст. 12, 229 ЦПК України такі докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Позиція суду Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Норми права, які застосував суд, та мотивована оцінка наведених сторонами аргументів Щодо позовних вимог про встановлення фактів, що мають юридичне значення До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України вказують на необхідність для прийняття спадщини саме постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не реєстрації їх місця проживання за однією адресою, що за певних обставин може бути відмінним один від одного (постанови Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17, від 12 січня 2022 року у справі № 446/53/16-ц). Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17, від 7 червня 2022 року в справі № 175/4514/20. Позивач [PERSON] довів належними та допустимими доказами факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на день його смерті. Отже, вимоги позивача про встановлення юридичного факту необхідно задовольнити. Щодо позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування На спадкові правовідносини після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , поширюються норми ЦК України. Відповідно до ст. 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У розумінні ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийнята спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зважаючи на встановлені обставини справи, позивач є спадкоємцем за заповітом, який вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час її відкриття постійно проживав разом із спадкодавцем, та не заявляв про відмову від спадщини. Відповідач [PERSON] (рідна сестра померлої) визнала позовні вимоги повністю. Докази про інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину або претендують на неї, в матеріалах справи відсутні. Як зазначив ВС КЦС у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, належним способом захисту, якщо вбачаються перешкоди в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку, є звернення сторони до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права. За правилами статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положення ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Враховуючи, безумовне визнання позову стороною відповідача та те, що позивач [PERSON] прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування на майно в нотаріальній конторі не може, суд дійшов висновку, що позовні вимоги сторони позивача про визнання права власності на спадкове майно є законними та обґрунтованими і, відповідно такі потрібно задовольнити.

Outcome: approved