Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

\~У квітні 2025 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 06.12.2021 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «АЛЬФА-ЛІЗИНГ УКРАЇНА» було укладено страхове свідоцтво № 2917/21-Т/Дп/02 (до Генерального договору № 500/19-Тл/ЦЗ добровільного страхування наземного транспорту «ALL RISKS» від 28.02.2020 р.), згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Subaru Forester» д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 27.07.2022 року в м. Дніпрі по пр. Гагаріна, 123, сталася ДТП за участю автомобіля «Subaru Forester» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «BMW Х5» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм «BMW Х5» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , що підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.09.2022 року у справі № 201/5532/22. Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «Subaru Forester», д.н.з [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику - завданий матеріальний збиток. Відповідно до ремонтної калькуляції № Б29072202 від 11.08.2022 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Subaru Forester», д.н.з [NUMBER] , складає 136 356 грн. 77 коп. Згідно Рахунку № [NUMBER] від 01.08.2022 року, наданого ТОВ «АВТО ЦЕНТР-УКРАЇНА ПЛЮС», вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Subaru Forester», д.н.з [NUMBER] , становить 118\~254,90 грн. У зв`язку із викладеним і відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило страхове відшкодування у розмірі 118\~254,90 грн. на підставі рахунку № СЧТ0103928 від 01.08.2022 року, наданого ТОВ «АВТОЦЕНТР-УКРАЇНА ПЛЮС», що підтверджується платіжним дорученням № 44377460 від 29.08.2022 року. Станом на дату ДТП, а саме 27.07.2022 року, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «BMW Х5», д.н.з. [NUMBER] , не була застрахована, а тому позивач має право зворотної вимоги до відповідача. З наведених підстав позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у сумі 118\~254,90 грн. та судовий збір 3028 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 09 квітня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Куць О.О. (а.с.33). Ухвалою судді від 11 квітня 2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено її до судового розгляду (а.с.35). Представник позивача Щиголь А.М. надала суду клопотання про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.(а.с.46) Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час повідомлений належним чином, причини не явки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. \~ \~ \~ \~Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України). Судом встановлено, що 06.12.2021 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «АЛЬФА-ЛІЗИНГ УКРАЇНА» було укладено страхове свідоцтво № 2917/21-Т/Дп/02 (до Генерального договору № 500/19-Тл/ЦЗ добровільного страхування наземного транспорту «ALL RISKS» від 28.02.2020 р.(а.с.5-9)), згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Subaru Forester» д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП (а.с.12). [PERSON] 27 липня 2022 року о 14 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «БМВ», д/н [NUMBER] , рухався в районі буд. № 123 по пр. Гагаріна в м. Дніпрі, де своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним попереду автомобілем «Subaru Forester», д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] .. Своїми діями [PERSON] порушив\~п. 12.3 Правил дорожнього руху\~України, спричинивши матеріальний збиток власникам та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Вказані обставини встановлені постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22.09.2022 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 805 грн. (а.с.17). Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На день скоєння ДТП, 27.07.2022 року, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «BMW Х5», д.н.з. [NUMBER] , не була застрахована. 27.07.2022 року [PERSON] , як власник транспортного засобу «Subaru Forester», д.н.з [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с.13). Відповідно до ремонтної калькуляції № Б29072202 від 11.08.2022 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Subaru Forester», д.н.з [NUMBER] , становить 136 356 грн. 77 коп. (а.с.19-24). Згідно Рахунку № [NUMBER] від 01.08.2022 року, наданого ТОВ «АВТО ЦЕНТР-УКРАЇНА ПЛЮС», вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Subaru Forester» д.н.з [NUMBER] , становить 118\~254,90 грн. (а.с.28) Відповідно до страхового акту № 006.01107622-1 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (а.с.26) сплатило страхове відшкодування у розмірі 118\~254,90 грн. на підставі рахунку № СЧТ0103928 від 01.08.2022 року, наданого ТОВ «АВТОЦЕНТР-УКРАЇНА ПЛЮС» (а.с.28), що підтверджується платіжним дорученням № 44377460 від 29.08.2022 р. (а.с.30) Відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Згідно з п. 3 ч. 1\~ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Як вбачається з\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до\~ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до\~ст. 25 Закону України «Про страхування» від 18 листопада 2021 року №1909-IX, здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком. Як вбачається зі\~ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок-подія передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виник обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодувани) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~та\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц зроблено правовий висновок про те, що згідно з\~ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Крім того, згідно з ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Європейський суд з прав людини у рішенні від 23.08.2016 року у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри». Такі тези викладено та застосовано, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.09.2022 року у справі № 275/732/17 (провадження № 61-15117св21). З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату ТОВ «АЛЬФА-ЛІЗИНГ Україна» за договором добровільного страхування в розмірі 118\~254,90 грн. З огляду на такі обставини, враховуючи, що вина відповідача у спричинені ДТП встановлена постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22 вересня 2022 року у справі № 201/5532/22 від 22.09.2022 року, позивач виконав покладені на нього обов`язки, передбачені договором добровільного страхування, та здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 118\~254,90 грн., відтак до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на підставі\~ст. 993 ЦК України\~ в сумі 118\~254,90 грн. З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №62530937 від 25 березня 2025 року про сплату судового збору у сумі 3 028 грн., який відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved