Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить припинити право спільної часткової власності та виділити йому частку з спільної часткової власності. В обґрунтуванням позовних вимог позивач посилався на те, що у відповідності до свідоцтва про право власності на нерухоме майно йому належить на праві спільної часткової власності 52/100 частин нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . За рішенням Герцаївського районного суду від 25 липня 2013 року було припинено право спільної часткової власності на вказану нежитлову будівлю. Відповідачу, [PERSON] , виділено в натурі його частку, яка становить 48/100 частини цієї будівлі. Позивач, у свою чергу, просить виділити йому в натурі його частку, що складає 52/100 частини тієї ж нежитлової будівлі, оскільки частка відповідача вже була виділена. У судове засідання позивач не з`явився, проте від його представника адвоката Іліє П.М. надійшла заява у якій просить провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просив провести розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Суд дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Отже, судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] належить на праві спільної часткової власності нежитлова будівля, що знаходиться за адресою урочище «Ферма» № [NUMBER] , в с. Мольниця Герцаївського району Чернівецької області. Часка [PERSON] у спадковому майні дорівнює 52/100 та що складається з обідньої зали 1-8 загальною площею 66,50 кв.м., кладової 1-9 загальною площею 9,30 кв.м., пекарні 1-10, загальною площею 11,50 кв.м., коридору 1-11, загальною площею 17,50 кв.м., посудомийки 1-12, загальною площею 11,00 кв.м., кухні 1-13, загальною площею 20,10 кв.м., коридору 1-14 загальною площею 8,20 кв.м., залу засідань1-15 загальною площею 59,60 кв.м., коридору 1-16 загальною площею 10,00 кв.м. та 1/2 огорожі № 1. Відповідачу [PERSON] належало 48/100 частини вищевказаної будівлі. Рішенням Герцаївського районного суду по справі ЄУН:714/459/13-ц від 25 липня 2013 року було припинено право спільної часткової власності на вказане майно, передавши у приватну власність [PERSON] 48/100 його частку, що складається з: коридору 1-1, загальною площею 25,60 кв.м., більярдна 1-2, загальною площею 22,60 кв.м., побутова кімната 1-3,загальною площею 7,70 кв.м., побутова кімната 1-4, загальною площею 6, 10 кв.м., кімната 1-5 загальною площею 27,30 кв.м., кімната відпочинку 1-6, загальною площею 37,00 кв.м., зал засідань 1-7 загальною площею 71,00 кв.м., та 1/2 частина огорожі №1, залишивши у власність [PERSON] 52/100 частини нежитлової будівлі літ. «А», що складається з обідньої зали 1-8 загальною площею 66,50 кв.м., кладової 1-9 загальною площею 9,30 кв.м., пекарні 1-10, загальною площею 11,50 кв.м., коридору 1-11, загальною площею 17,50 кв.м., посудомийки 1-12, загальною площею 11,00 кв.м., кухні 1-13, загальною площею 20,10 кв.м., коридору 1-14 загальною площею 8,20 кв.м., залу засідань1-15 загальною площею 59,60 кв.м., коридору 1-16 загальною площею 10,00 кв.м. та 1/2 огорожі № 1. Як вбачається зі змісту вказаного рішення суду, частку в натурі було виділено тільки [PERSON] . Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року (далі за текстом Інструкція), у разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. Відповідно до пункту 3.4. Інструкції, при розрахунку частки кожного співвласника в будинку необхідно визначити всю внутрішню площу будинку, а також площу, яка належить кожному співвласнику окремо відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24 травня 2001 року № 127. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна. Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт. Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна. Аналіз змісту статей 356, 367, 364 ЦК України свідчить, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. Так, при поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, розподіляється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Натомість при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі №336/1136/19, провадження №61-4521св21, які суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин. Зважаючи на\~те,\~що у\~відповідності до\~рішенням Герцаївського\~районного суду\~Чернівецької області\~від 25\~липня 2013\~року,\~відповідачу [PERSON] \~було виділено\~в натурі\~його частку\~(48/100)\~спірної нежитлової\~будівлі,\~визнано за\~ним право\~власності на\~цю частку\~та припинено\~його право\~на спільну\~часткову власність,\~то належна\~позивачу [PERSON] \~частка (52/100)\~цієї будівлі\~у відповідності\~до статті\~364\~Цивільного кодексу\~України підлягає\~виділенню позивачу\~в натурі\~його частку\~ 52/100\~у спільній\~частковій власності.\~А відтак,\~позовні вимоги\~ [PERSON] підлягають до задоволення На підставі ст. 1217, 1222, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК, ст.ст. 3 12, 13, 89, 259, 264, 265, 280, 282, 293, 315 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved