Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

У березні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент Банк» (далі позивач, АТ «Акцент Банк», попередня назва «А-Банк») звернулося до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) 46758,52 грн заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. 23 лютого 2021 року, будучи клієнтом банку, [PERSON] уклав з банком кредитний договір АВН0СТ155101614075026576, за умовами якого отримав кредит у сумі 33220,00 грн строком на 40 місяців зі сплатою процентів у розмірі 50,00 щорічно. Станом на 28 березня 2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складає 46758,52 грн, з яких 26991,07 грн заборгованість за тілом кредиту, 19767,45 грн заборгованість за відсотками. Ухвалою від 08 квітня 2025 року суд відкрив провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення АТ «Укрпошта» із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»; із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу вимог частини восьмої статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, убачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У рішеннях ЄСПЛ, зокрема звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до частини першої, третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. За правилами частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд установив, що 16 січня 2020 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банк». У вказаній заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складають між відповідачем і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.\~с. 5). 23 лютого 2021 року відповідач підписав заяву клієнта №\~АВН0СТ155101614075026576, в якій просив надати йому в АТ «А-Банк» кредит за послугою «швидка готівка» за наступними умовами, мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплату послуг, сума кредиту 33220,00 грн, строк кредиту 36 місяців, процентна ставка (фіксована) 50%. Окрім того, відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» (а.\~с. 5-6). На виконання зобов`язання АТ «Акцент-Банк» перерахувало [PERSON] 33220,00 грн на його рахунок, призначення платежу: видача кредиту згідно з договором №\~АВН0СТ155101614075026576, що підтверджується меморіальним ордером № TR.16808019.25306.65455 від 23 лютого 2021 року (а.\~с. 9). На підтвердження заборгованості за кредитним договором позивач надав розрахунок заборгованості за договором №\~АВН0СТ155101614075026576 від 23 лютого 2021 року, укладеним між АТ «Акцент Банк» та клієнтом [PERSON] , відповідно до якого станом на 28 березня 2025 року загальний залишок заборгованості за кредитом становить 46758,52 грн, з яких 26991,07\~грн заборгованість за кредитом і 19767,45 грн за нарахованими процентами (а.\~с. 7-8). Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у останнього виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають у результаті використання цих коштів, та повернути кредит. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується наданим позивачем доказами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вбачає наявність підстав для задоволення позову. Окрім того, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати щодо сплати 2422,40 грн судового збору.

Outcome: approved