Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Адвокат Суп Мар`яна Богданівна, яка діє в інтересах [PERSON] , 13.06.2025 звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Позовні вимоги позову обгрунтовані тим, що 24 вересня 1983 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільській області. За час шлюбу у сторін народились діти, які є повнолітніми. Сторони тривалий час проживали в Сполучених Штатах Америки. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2017 року. 16 грудня 2022 року Окружним судом округу Кук, департамент округу Іллінойс, відділ сімейного права Сполучених Штатів Америки, у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] постановлено рішення, яким шлюб між сторонами розірвано (номер справи 2022D008160). Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2024 року у цивільній справі №595/1366/24 за клопотанням [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Бучацький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнано на території Україні рішення Окружного суду округу Кук, департамент округу Іллінойс, відділ сімейного права Сполучених Штатів Америки від 16 грудня 2022 року у справі номер 2022D008160 за позовною заявою [PERSON] , позивачки, до [PERSON] , відповідача, про розірвання шлюбу. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року, апеляційну скаргу [PERSON] на Ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2024 року, залишено без задоволення, а ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2024 року без змін. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, №00051375096 від 22 травня 2025, в графі "Відомості про розірвання шлюбу", підстава для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] зареєстрованого 24 вересня 1983 року, актовий запис №84, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області є рішення Окружного суду округу Кук, департамент округу Іллінойс, відділ сімейного права Сполучених Штатів Америки від 16 грудня 2022 року у справі №2022D008160 за позовною заявою [PERSON] , позивачки, до [PERSON] , відповідача, про розірвання шлюбу. В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області знадиться цивільна справа №334/23166/23 (головуюча суддя: Кіндратишин Л.Р.) за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна. Ухвалою суду від 29 квітня 2025 року у справі №334/23166/23 закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, та призначено справу до судового розгляду по суті 23 червня 2025 року. Предметом спору у даній справі є квартира [ADDRESS] , загальною площею 73,5 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м. та колісний транспортний засіб - автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2010 року. [PERSON] позовні вимоги [PERSON] у справі №334/23166/23 не визнає, адже вважає, що спірне майно - квартира [ADDRESS] , загальною площею 73,5 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м. та колісний транспортний засіб - автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2010 року, є його особистою власністю. Так, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2010 року, зареєстрований на праві власності 21.05.2019 року за [PERSON] . Згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 13 січня 2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне будівельно-виробниче підприємство "МЖК-Експрес-24" та [PERSON] , набув майнового права на квартиру в багатоквартирному житловому будинку (далі - об`єкт) за будівельним номером [ADDRESS] на території колишнього військового містечка № [NUMBER] у межах [ADDRESS] . Згідно акту прийому-передачі житла від 07 липня 2022р. згідно Договору купівлі-продажу майнових прав від 13.01.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне будівельно-виробниче підприємство "МЖК-Експрес-24" передає, а [PERSON] приймає згідно Договору купівлі-продажу майнових прав від 13.01.2020 р. двокімнатну квартиру (майнові права) [ADDRESS] . Право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] . площею 73,5 кв.м. [PERSON] набув на підставі акту прийому-передачі житла від 07 липня 2020р. та укладеного Договору купівлі-продажу майнових прав 13.01.2020р. між Товариствам з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне будівельно-виробниче підприємство "МЖК-Експрес-24" та [PERSON] 19 липня 2022 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 305499586 від 21.07.2022. Як вбачається із довідки ТзОВ "ЖЕБВП "МЖК Експрес-24" від 15.01.2025 №02/25 адресованої Івано-Франківському міськрайонному суду у справі №334/23166/23, платежі при купівлі майнових прав вносилися наступним чином: 15.01.2020р. оплачено 445 500 (чотириста сорок п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., платник [PERSON] . Призначення платежу: "Оплата за нерух.майно по [ADDRESS] зг. дог. куп.-прод. майнових прав від 13.01.2020р. Пл. [PERSON] 28.04.2020р. оплачено 456 196 (чотириста п`ятдесят шість тисяч сто дев`яносто шість) грн. 00 коп., платник [PERSON] . Призначення платежу: "Оплата за дог куппрод. майн. прав від 13.01.2020р. за квартиру [ADDRESS] . 22.07.2022р. оплачено 50 000,00 (П`ятдесят тисяч) грн. 00 коп., платник [PERSON] . Призначення платежу: "Оплата за майн.права по [ADDRESS] зг. дог. куп.-прод.майнових прав від 13.01.2020р. Загальна сума оплат становить 951 696,00 (Дев`ятсот п`ятдесят одна тисяча шістсот дев`яносто шість) грн.00 коп. Таким чином, придбання Позивачем спірного майна - автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 2010 року відбулась 21.05.2019 року, двокімнатної квартири [ADDRESS] . площею 73,5 кв.м. 21.07.2022 року, після спливу більше ніж двох років за час окремого проживання і припинення сторонами шлюбних відносин, за особисті кошти, що належали [PERSON] , і були ним накопичені самостійно від трудової діяльності. Позивач офіційно працює в Сполучених Штатах Америки, отримує потсійний та стабільний дохід, так як є засновником корпорації в сфері вантажних перевезень, корпоративна назва "EXPRESS 90 INC", у місті Іллінойс, 60622, округ Кук з 16 січня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію корпорації. Відповідач ніякої участі (у тому числі грошової чи трудової) у придбанні спірного майна не приймала. Письмову згоду [PERSON] на придбання спірного майна [PERSON] ніколи і нікому не надавала, документи, що містили би згоду на придбання спірного майна, відсутні, оскільки майно набувалось не для забезпечення інтересів сім`ї. Вказані обставини повністю спростовують презумпцію спільності майна подружжя. З огляду на викладене, автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2010 року та двокімнатна квартира [ADDRESS] . площею 73,5 кв.м. 21.07.2022 року не є об`єктами права спільної сумісної власності, а є особистою приватною власністю Позивача - [PERSON] . Згідно довідки ТзОВ "ЖЕБВП "МЖК Експрес-24" від 15.01.2025 №02/25 адресованої Івано-Франківському міськрайонному суду у справі №334/23166/23, загальна сума оплат за продаж квартири становить 951 696,00 (Дев`ятсот п`ятдесят одна тисяча шістсот дев`яносто шість) грн.00 коп. Згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи від 11.06.2024 №СЕ-19/109-24/4538-АВ (ст.9) проведеної в рамках цивільної справи №334/23166/23, ринкова вартість транспортного засобу - автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 2010 року випуску VIN [NUMBER] станом на 24.05.2024 року становила 313 256,00 (триста тринадцять тисяч двісті п`ятдесят шість) грн. Таким чином, загальна вартість майна становить 951 696,00+313 256,00=1 264 952 (один мільйон двісті шістдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят дві) грн.00 коп.. На підставі наведеного, позивач просить суд визнати право особистої приватної власності [PERSON] на двокімнатну квартиру [ADDRESS] площею 73,5 кв.м. та на транспортний засіб - автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2010 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Представник позивача адвокат Суп М.Б. у підготовчому судовому засіданні уточнивши позовні вимоги зазначила, що оскільки була зміна установки палива на автомобілі VOLKSWAGEN PASSAT, 2010 року випуску, то змінилися номерні знаки, та долучила до матеріалів справи копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ. Таким чином, просила суд визнати право особистої приватної власності [PERSON] на двокімнатну квартиру [ADDRESS] площею 73,5 кв.м., та на транспортний засіб - автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2010 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Представник відповідача адвокат Дяків Д.І. у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав про що подав відповідну заяву, просив суд ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ст.263 ч.6 ЦПК України, якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цьогоКодексу. Відповідно до ст.206 ч.ч.1, 4 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що представник відповідача позовні вимоги визнав, відповідно до ст. 206 ч.4, 263 ч.6 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, позовні вимоги є законними та для його задоволення маються всі законні підстави, а тому суд приймає рішення у підготовчому судовому засіданні. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями:1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У зв`язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Згідно частини 6 статті 57 Сімейного кодексу України, суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Верховний Суд у постанові від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18 (провадження № 61-13953св19) виснував, що "...У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя". У постанові від 14 вересня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 278/3095/21, провадження № 61-1534св23, вказав, що погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про спростування презумпції спільності майна подружжя, з огляду на те, що автомобіль марки «TOYOTA C-HR» придбаний відповідачем за час окремого проживання сторін у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, що визнано самою позивачкою, тому це майно не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Наявність письмової згоди одного з подружжя на укладення іншим із подружжя договору купівлі-продажу майна, зафіксованої у такому договорі, засвідчує придбання майна за спільні кошти у спільну сумісну власність, оскільки згода іншого з подружжя на набуття майна підтверджує придбання такого майна за спільні кошти подружжя. У разі, якщо інший із подружжя надав згоду на розпорядження майном (коштами) для набуття майна у спільну сумісну власність, і така згода зафіксована безпосередньо у договорі купівлі-продажу майна, який вчинено іншим з подружжя, то суд не може своїм рішенням підмінити домовленість подружжя про набуття майна в спільну сумісну власність (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 3 червня 2024 року у справі № 712/3590/22). Судом встановлено, що 24 вересня 1983 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільській області, актовий запис №84 (а.с.16). 16 грудня 2022 року Окружним судом округу Кук, департамент округу Іллінойс, відділ сімейного права Сполучених Штатів Америки, у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] постановлено рішення, яким шлюб між сторонами розірвано (номер справи 2022D008160). [PERSON] був належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Вказане рішення суду зареєстровано за №2246, набрало законної сили 16 грудня 2022 року, що підтверджується відміткою, проставленою на рішенні (а.с.24-35). Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2024 року у цивільній справі №595/1366/24 за клопотанням [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Бучацький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнано на території Україні рішення Окружного суду округу Кук, департамент округу Іллінойс, відділ сімейного права Сполучених Штатів Америки від 16 грудня 2022 року у справі номер 2022D008160 за позовною заявою [PERSON] , позивачки, до [PERSON] , відповідача, про розірвання шлюбу (а.с.18). Постановою Тернопільського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року, апеляційну скаргу [PERSON] на Ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2024 року, залишено без задоволення, а ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2024 року без змін (а.с.19-23). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2010 року, зареєстрований на праві власності 21.05.2019 року за [PERSON] . Згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 13 січня 2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне будівельно-виробниче підприємство "МЖК-Експрес-24" (Продавець) та [PERSON] (Покупець), на умовах встановлених договором, Покупець зобов`язується передати у власність Покупця в строк до 30 (тридцятого) червня 2021 (дві тисячі двадцять першого) року, а Покупець зобов`язується оплатити і прийняти квартиру, що буде створена в майбутньому і розташована в багатоквартирному житловому будинку (далі - об`єкт) за будівельним номером [ADDRESS] на території колишнього військового містечка № [NUMBER] у межах [ADDRESS] (надалі - квартира). З матеріалів справи вбачається, а саме із п.D Договору щодо врегулювання стосунків подружжя після розлучення, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 07 жовтня 2022 року, який включений до рішення суду і є його невід`ємною частиною, саме дружина подала клопотання про розірвання шлюбу до Окружного суду округу Кук штат Іллінойс, вимагаючи анулювати шлюб із її чоловіком. Згідно рішення суду від 16 грудня 2022 року, Позивачка брала участь в справі через своїх адвокатів, а суд заслухавши свідчення адвокатів у відкритому судовому засіданні і клопотання адвоката Позивача встановив серед іншого те, що: " 4. Сторони проживають окремо понад п`ять років. 6. Позивачу 61 рік, вона проживає в м.Чикаго, округ [PERSON] , штат Іллінойс, більше 90 днів. Відповідачу 63 роки, він проживає в місті Харвуд-Хайтс, округ Кук, штат Іллінойс. 9. Позивач, надавши переконливі докази, довела, що непререборні розбіжності між сторонами призвели до неможливості їхнього проживання разом як подружжя. Спроби примирення в минулому успіху не мали. Подальші спроби є неможливими й не відповідатимуть інтересам сім`ї". Згідно п.А, С Договору, Позивачу 60 років, вона проживає в м.Чикаго, округ Кук, штат Іллінойс, більше 90 днів. Відповідачу 63 роки, він проживає в місті ХарвудХайтс, округ Кук, штат Іллінойс. Сторони одружилися 24 вересня 1983 року в місті Бучач, Україна, і внаслідок непримиренних розбіжностей сторони не проживають разом уже понад п`ять років. Таким чином, судом встановлено, що сторони по справі\~ [PERSON] та [PERSON] з 2017 року проживали окремо, спільного господарства не вели, спільних коштів в Україні та за її межами не мали, подружніх відносин не підтримували. Відповідач [PERSON] жодної участі у придбанні позивачем [PERSON] спірного майна не приймала, що і не заперечувалося представником відповідача при визнанні позовних вимог. Тому, вказані обставини повністю спростовують презумпцію спільності майна подружжя. З врахуванням зазначеного, суд вважає, що двокімнатна квартира [ADDRESS] , площею 73,5 кв.м., та транспортний засіб - автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, 2010 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , є особистою приватною власністю позивача - [PERSON] , а відтак позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved