Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

17.01.2025 ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" через сервіс "Електронний суд" звернулось до Чугуївського міського суду Харківської області із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 3297912 від 27.11.2022 у розмірі 64 390 грн 24 к., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 27.11.2022 між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] укладено договір про надання коштів № 23053140, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кошти в сумі 10600 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом, що передбачені договором. Крім того, між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] укладено ряд додаткових договорів до договору про надання коштів від 27.11.2022. ТОВ "Лінеура Україна" умови договору виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит на потрібну йому суму. Відповідач в свою чергу, зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Договір підписаний [PERSON] електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатору відповідно до статті 11 та 12 Закону України "Про електронну комерцію", який був надісланий на номер мобільного телефону зазначеного відповідачем. Таким чином, ТОВ "Лінеура Україна" умови договору виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти на умовах викладених в укладеного договору. 13.09.2023 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Кредит - Капітал" укладено Договір факторингу № ККЛУ-13092023, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "Кредит - Капітал" набуло право грошової вимоги до відповідача за договором № 3297912 від 27.11.2022. Відповідно до Реєстру боржників доданого до Договору факторингу № ККЛУ-13092023 сума заборгованості відповідача за договором становить 64390 грн 24 коп., з яких: 10 599 грн 99 коп. - заборгованість за кредитом; 53 790 грн 25 коп. заборгованість за відсотками. ТОВ "ФК "Кредит - Капітал" було надіслано [PERSON] письмову Претензію (досудову вимогу) про погашення кредитної заборгованості та надано термін для добровільного врегулювання зобов`язання. Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, [PERSON] свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором не виконав, після відступлення позивачу права вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу на погашення існуючої заборгованості. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань стало підставою звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 24.01.2025 позовну заяву передано за підсудністю до Зміївського районного суду Харківської області та 24.03.2025 справа надійшла до канцелярії суду. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін на 14.05.2025. 14.05.2025 у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] судове засідання відкладено до 04.06.2025. 04.06.2025 у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] ,, судове засідання відкладено до 11.07.2025. 11.07.2025 учасники справи, яки повідомлялись про дату час та місце судового засідання належним чином в судове засідання не прибули. Представник позивача ТОВ "ФК "Кредит - Капітал" Газдун М.І. подала клопотання про проведення судового розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на його зареєстрованого місця проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки [PERSON] не повідомив, відзив на позов не надав, будь яких заяв з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно зі статтею 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 76 - 81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 27.11.2022 між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3297912 на суму 10 600 грн, строком на 360 днів, стандартна процентна ставка 1,99 % в день, орієнтована реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою за весь строк кредиту 26794,14 % річних, орієнтована загальна вартість на дату укладення договору за стандартною ставкою складає 86 538 грн 40 коп. (а. с. 54 - 62). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора К575. Згідно п.1.2 договору, товариство надає клієнту кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, оплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п. 1.3 договору, детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені договором. ТОВ "Лінеура Україна" умови договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконала умов кредитного договору, отримані кошти не повернула. 13.09.2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Кредит- Капітал" укладено договір факторингу № ККЛУ-13092023. Згідно вищевказаного договору та у відповідності до статті 512 Цивільного кодексу України, ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ "Лінеура Україна" включно до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 3297912 від 27.11.2022. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість [PERSON] перед позивачем, станом на 13.09.2023 становить 64390 грн 24 коп., з яких: 10 599 грн 99 коп. - заборгованість за кредитом; 53 790 грн 25 коп. заборгованість за відсотками (а. с. 74 - 79). З дати отримання права вимоги до відповідача [PERSON] позивач ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 Цивільного кодексу України). Стаття 6 та стаття 627 Цивільного кодексу України України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Матеріали справи свідчать про те, що договір 3297912 від 27.11.2022 про надання коштів на умовах споживчого кредиту укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. Навідміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.. В статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Нормою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно статті 640 Цивільного кодексу України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 Цивільного кодексу України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України передбачено, що разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відтак, [PERSON] повідомлявся про зміну кредитора шляхом направлення відповідного листа. В свою чергу, вимоги щодо повернення грошових коштів не виконує. Відповідно до статті 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мам місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, "боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Отже, ТОВ "ФК "Кредит - Капітал" має право вимоги до [PERSON] . Відповідно до частини 1 статті 1048 та частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. За встановлених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Кредит - Капітал" заборгованості за договором у загальному розмірі 64390 грн 24 коп., з яких: 10 599 грн 99 коп. - заборгованість за кредитом; 53 790 грн 25 коп. заборгованість за відсотками. Згідно зі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.

Outcome: approved