Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~15 квітня 2025 року представник позивача, адвокат Макарова А.Ф. звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить суд зменшити розмір стягнутих аліментів на підставі судового рішення від 13 червня 2017 року, ухваленого Довгинцівським районними судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] з 1/2 частини до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~У розумінні\~статті 81 ЦПК України\~та вимог\~статті 192 СК України\~позивач повинен довести обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Як визначено ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Що стосується\~відзиву [PERSON] \~про відмову\~у задоволенні\~позовних вимог\~у повному\~обсязі,\~то обґрунтуванням\~таких вимог\~є потреба\~у постійних\~витратах на\~лікування та\~проходження обстежень\~дитини у\~зв`язку зі\~станом здоров`я,\~а також\~постійні витрати\~на відвідування\~спортивної школи,\~що є\~необхідним для\~підтримки фізичного\~здоров`я дитини\~та її\~розвитку.\~Аналізуючи обсяг\~наданих відповідачем\~доказів,\~а також\~беручи до\~уваги повідомлення,\~яке надійшло\~до суду\~від КНП\~«Центр первинної\~медико-санітарної\~допомоги №5»\~Криворізької міської\~ради від\~18.06.2025,\~в якій\~зазначено,\~що за\~станом здоров`я\~ [PERSON] \~є практично\~здоровою дитиною\~з компенсованою\~соматичною патологією,\~потребує подальшого\~нагляду фахівців,\~планового курсового\~оздоровлення,\~повноцінного харчування,\~ЛФК.\~В літній\~період рекомендовано\~перебування в\~дитячому таборі\~чи оздоровчому\~комплексі.\~Особливих протипоказів\~та заборон\~зі сторони\~стану здоров`я\~немає,\~суд дійшов\~висновку,\~що малолітній\~ [PERSON] ,\~дійсно потребує\~більше звичайних\~витрат.\~Проте,\~за своїм\~характером такі\~витрати не\~є тими,\~що обумовлювали\~б підстави\~для залишення\~розміру аліментів,\~а фактично\~у розумінні\~ст.185\~СК України\~такі витрати\~є додатковими,\~будучи обумовленими\~особливими обставинами. Суд звертає увагу відповідача по справі, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини, а їх розмір повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину в окремому порядку від аліментів.\~ Дане положення стосується особливих обставин, зокрема випадків, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до тих чи інших занять тощо). Правові висновки з цього приводу викладені Верховним Судом у постановах від 20 березня 2019 року у справі\~\~№183/1679/17, від 12 грудня 2019 року у справі №756/4947/17-ц, від 01 квітня 2020 року у справі №521/16268/18, від 08 грудня 2021 року у справі №607/12170/20. Відповідно до ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи вищевикладене та з урахуванням встановлених обставин даної справи, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача на підставі рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.06.2017 у справі № 211/245/17-ц на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/2 на 1/3 частину всіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Зменшення розміру аліментів з 1/2 частини до 1/3 на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини. За правилами\~ст. 191 СК України\~лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до\~ст.141 ЦПК України, суд враховує, що позивачем заявлялася вимога не розподіляти понесених ним витрат по сплаті судового збору, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача.

Outcome: partial