Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

02 грудня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про припинення стягнення аліментів, вказуючи, що 05.04.2012 між ним та [PERSON] було розірвано шлюб від якого вони мають повнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 25.04.2024, зміненого постановою Полтавського апеляційного суду від 26.09.2024, \~з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього\~сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку до досягнення сином 23 років, яке настане [INFO] , але не довше ніж до закінчення учбового закладу, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи з 25 листопада 2022 року. Позивач просить припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON] , оскільки повнолітній син з матір`ю не проживає. Зокрема після вступу до університету син проживав у гуртожитку, а з кінця серпня 2023 проживає в квартирі, яку він йому винаймає. Окрім того, він регулярно самостійно забезпечує сина. Так він проплатив операцію сину з корекції зору 22.07.2023 на суму 38\~000 грн та поніс витрати на поліпшення зору сина в загальному на 54\~000 грн, передавав сину готівку за три місяці звернення до суду на суму 31 000 грн, з кінця листопада 2022 купив сину телефон Xiomi, ноутбук Asus, зимові куртки, термобілизну, два спортивних костюми, комплект постільної білизни, холодильник Nord, мікрохвильову піч Samsung, ортопедичний матрац, при цьому його син навчається за рахунок коштів державного бюджету. Тоді як відповідач із стягнутих з нього аліментів перераховує сину несуттєву частину і не цікавиться його життям, здоров`ям, бажаннями, ідеями самореалізації. З цих підстав просив суд припинення стягнення аліментів на повнолітного сина [PERSON] , які стягуються з нього на підставі постанови Полтавського апеляційного суду від 26.09.2024 на користь [PERSON] в розмірі 1\\8 частини всіх видів його заробітку до досягнення сином 23 років, яке настане 22 листопада 2027 року, але не довше ніж до закінчення учбового закладу, залежно від того, яка з цих обставин настане першою. Ухвалою суду від 31.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідача [PERSON] до суду 20.01.2025 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позовні вимоги позивача не визнала, зазначивши, що син [PERSON] з 19.09.2022 навчається у м. Київ, але з початком повномасштабної війни, університет, де він навчається було переведено з 10.10.2024 по 19.04.2023 на форму навчання «Онлайн», тому син майже півроку навчався та перебував вдома в м. Гадяч. Всі канікули та вихідні дні приїздив додому. З 01.09.2023 син проживав у гуртожитку, за який сплачувала вона, а з квітня 2024 почав винаймати квартиру в м. Київ за рахунок отримуваних аліментів, на підтвердження чого надала платіжні інструкції. Щодо неперерахування нею коштів, які стягуються з позивача на утримання сина, відповідач вказує, що з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 04.12.2024 №66749 вбачається, що позивач взагалі не сплачував кошти на утримання сина. Відповідач зазначає, що операцію з корекції зору сина позивач дійсно оплатив в сумі 38\~000 грн, інших витрат не здійснював. Грошові кошти в сумі 31\~000 грн позивач, зі слів сина, йому не передавав. Щодо телефону, то позивач подарув його сину на день народження ще у 2018 р., на ноутбук додав 10\~000 грн, щодо холодильника та мікрохвильовки то про ці речі вона з сином не знають і син їх не отримував. Щодо придбання одягу, то це була ініціатива позивача. З цих підстав просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] 21 січня 2025 року від третьої особи [PERSON] надійшли пояснення, в яких він позовні вимоги позивача визнає з підстав, викладених у позовній заяві та просить допитати його як свідка по даній справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Від представника позивача адвоката Андрейків О. В. до суду 02.07.2025 надійшла заява, в якій він просив судове засідання по справі, призначене на 07.07.2025 проводити за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, клопотання про допит третьої особи просять залишити без розгляду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила суду, що отримує від [PERSON] аліменти на двох дітей, які вона відразу ж ділить пополам і половину відразу ж перераховує сину на карту. За рахунок аліментів син знімає в м. Київ квартиру. Підтвердила, що [PERSON] проплатив сину операцію на очах, щодо придбання якось іншого цінного майна їй невідомо. В разі припинення сплати аліментів син не матиме можливості довчитись, оскільки їй самій буде складно утримувати двох дітей. Третя особа [PERSON] суду пояснив, що мати отримує аліменти на його утримання від батька на карту і відразу відсилає половину йому та скидає скріншоти. За рахунок аліментів він винаймає квартиру, за яку сплачує лише комунальні послуги. Батько 8 місяців тому придбав йому холодильник б/у за 2 чи 3 тисячі гривень, деякий одяг. Він не має постійної роботи, перебивається тимчасовими підробітками, тому припинення сплати аліментів ускладнить його навчання. Щодо пояснень, які надійшли до суду від його імені, то він їх не писав, а був запрошений до офісу адвокатом, яка йому роз`яснила положення закону та надала вказане пояснення, яке він бігло перечитав. Факти, викладені у поясненні не відповідають дійсності в більшій їх частині, також заперечив про його допит в якості свідка. Заслухавши пояснення відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, з таких підстав. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2\~ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що рішенням Гадяцького районного суду від 25.04.2024 у справі №526/2562/22 позовну заяву [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~ [PERSON] про\~стягнення аліментів\~на утримання\~повнолітньої дитини,\~яка продовжує\~навчання задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення сином - 23 років, яке настане [INFO] , але не довше ніж до закінчення учбового закладу, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи з 25 листопада 2022 року. Постановою Полтавського апеляційного суду від 26.09.2024 вказане рішення Гадяцького районного суду змінено в частині розміру аліментів, що стягнуті з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дитини\~сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, зменшивши їх розмір з 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача до 1/8 частини всіх видів заробітку відповідача, до досягнення сином - 23 років, яке настане 22 листопада 2027 року, але не довше ніж до закінчення учбового закладу, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи з 25 листопада 2022 року. [PERSON] \~навчається в Державному університеті інформаційно комунікаційних технологій ІV рівня акредитації на ІІІ курсі денної форми навчання Навчально-наукового інституту кібербезпеки та захисту інформації, першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, спеціальності 125 «Кібербезпека», навчання за рахунок коштів державного бюджету з 19.09.2022 року (наказ «Про зарахування на навчання» № 04-68 ст. від 17.09.2022 року). Термін навчання з 29.09.2022 р. по 30.06.2026 р, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу від 08.11.2024 №452. [PERSON] , згідно платіжної інструкції від 08.05.2023 сплатив за гуртожиток Державному університету комунікацій за навчальний рік 2023-2024 в сумі 4800 грн. 30.08.2023 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди нерухомого майна № 30/08/23, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] з побутовою технікою та іншими технічними пристроями та предметами домашньої обстановки. З квитанцій за оплату комунальних послуг по [ADDRESS] : №577/6907 від 14.06.2024, №814/9692 від 17.07.2024, №961/11447 від 19.08.2024, №904/10517 від 16.09.2024, №760/9084 від 17.10.2024, вбачається що комунальні послуги оплачені платником [PERSON] , а не позивачем. Позивачем було надано суду копії скріншотів з картки [NUMBER] про оплату комуналки та інтернету 12.05.2024 на суму 1\~415,45 та 14.06.2024 на суму 1\~039,85 грн, проте в них не вказано ні платника, ні адреси житла, за яке сплачені вказані комунальні послуги, тому вони не можуть братись судом до уваги як належні та допустимі докази. В матеріалах справи наявна квитанція на оплату послуг з лазерної корекції зору медичного центру ТОВ «Юкреніан Віжн Центр» на суму 38\~000 грн, в якому не зазначено платника, проте як відповідач так і третя особа [PERSON] не заперечують, що вказану оплату було проведено позивачем [PERSON] . З даного приводу суд зауважує, що відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, тому таку поведінку батька суд розцінює як добровільне виконання вимог сімейного законодавства. З платіжних інструкцій від 18.12.2024, 09.01.2025,10.12.2024 та інших квитанцій, оглянутих в судовому засіданні вбачається, що відповідач [PERSON] систематично перераховує кошти повнолітньому сину [PERSON] в частці від отриманих від позивача аліментів. Відповідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданого 04.12.2024 №66749 головним державним виконавцем Миргородського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області, згідно виконавчого листа №526/2562/22 від 25.04.2024, виданого 22.10.2024 Гадяцьким районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення сином - 23 років, яке настане 22 листопада 2027 року, але не довше ніж до закінчення учбового закладу, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи з 25 листопада 2022 року, заборгованість по аліментах [PERSON] станом на 01.12.2024 становить 266\~669,55 грн. Позивач стверджує, що не має заборгованості по аліментах, посилаючись на специфіку нарахування аліментів з часу звернення [PERSON] до суду з листопада 2022 року про стягнення з нього аліментів на повнолітнього сина та посилається на розрахунок заборгованості по аліментах у ВП №546201417, виданого 31.10.2024 №60539 державним виконавцем Миргородського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області за яким заборгованість по аліментах у нього відсутня. Проте вказаний розрахунок здійснений за іншим виконавчим листом №2-392, виданим 21.05.2007 року Гадяцьким районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1\\6 частина всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 11.04.2007 і до повноліття дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , тому його посилання на те, що він не має заборгованості зі сплати аліментів на утримання повнолітнього сина є безпідставним. Посилання позивача про те, що він передав сину готівку на суму 31\~000 грн, придбав для сина [PERSON] холодильник Nord, мікрохвильову піч Samsung, ортопедичний матрац, одяг, інші речі судом не приймаються, оскільки на їх підтвердження позивачем не було надано жодного належного та допустимого доказу ( квитанції, чеки) на підтвердження такого придбання. В судовому засіданні [PERSON] підтвердив, що батько купив йому б/у холодильник та одяг. Письмові пояснення третьої особи [PERSON] про визнання ним позову суд не приймає до уваги, оскільки таке визнання спростоване ним у судовому засіданні. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показання свідків. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із\~ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно із частиною четвертою\~статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З матеріалів справи вбачається, що у позивача [PERSON] , як платника аліментів так і у їх одержувача [PERSON] не змінились обставини, що впливають на визначені судом розміри платежів аліментів, що стягуються з позивача на утримання повнолітнього сина та їх тривалість у розумінні ч.4 ст. 273 ЦПК України. До того ж, [PERSON] у судову засіданні зазначив, що має змогу сплачувати за орендовану ним квартиру лише за рахунок цих аліментів, власне за які він і проживає. Мати також надає йому матеріальну допомогу: передає продукти харчування, купляє одяг та взуття. Під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження посилання позивача на те, що він самостійно забезпечує сина, а відповідач [PERSON] не повністю перераховує повнолітньому сину стягнуті з нього аліменти та не цікавиться його життям. Такі твердження були спростовані оглянутими судом платіжними інструкціями та скрін шотами з телефону. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення рішення суду про стягнення з нього аліментів у вересні\~2024\~року на користь\~ [PERSON] \~на утримання\~сина, що\~навчається змінилися\~обставини,\~що впливають\~на визначені\~розміри платежів,\~суттєво погіршився його матеріальний стан, чи змінився сімейний стан, чи стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Жодних суттєвих змін у житті та навчанні сина теж не відбулося, окрім переїзду ним з гуртожитку до орендованої ним квартири у м. Київ. Окрім того, розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання сина [PERSON] відповідає вимогам сімейного законодавства, а їх припинення без доведення погіршення його майнового становища та зміни сімейного стану або здоров`я може суттєво вплинути на процес навчання і здобуття освіти та суперечитиме його інтересам, розмір отримуваних відповідачем аліментів навпаки сприятиме найкращому розвитку та забезпеченню сина. Проживання сина окремо від матері, на яку стягуються аліменти, не можуть в даному випадку слугувати визначальним фактором, оскільки син навчається в м. Київ на денному відділенні, а тому ніяк не може проживати разом з матір`ю в м. Гадяч. Будь - яких належних та допустимих доказів, що відповідач використовує аліменти не за цільовим призначенням, суду не надано. Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про припинення стягнення аліментів не є безпідставними, тому не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON] є особою з інвалідністю 2-ї групи та звільнений від сплати судового збору в усіх судових інстанціях відповідно до п. 9 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у задоволенні його позовних вимог відмовлено, судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed