Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Позивач 05.05.2025 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що 12.02.2020 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 112045. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору первісний кредитор надав відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти у розмірі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» 28.10.2021 року укладено Договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Однак відповідачка не виконує взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту, сплаті відсотків, тому має заборгованість перед позивачем на загальну суму 9400,00 грн, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, внаслідок чого позивач змушений звернутись до суду з відповідним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №112045 від 12.02.2020 року в сумі: 9400 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06.05.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання. Справу розглянуто згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника позивача, який в поданій до суду позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти винесення у справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась повторно, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача у своїй позовній заяві не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. 12.02.2020 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №112045 за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000,00 грн строком на 30 днів, тобто до 12.03.2020 (п. 1.2 договору), зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу (п. 1.3 договору), а клієнт зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Також п. 4.3. вказаного договору встановлено, що у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк зазначений в п. 1.2. договору, клієнт зобов`язаний виплатити пеню в розмірі 5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але в будь-якому випадку не більше 100 (ста) календарних днів. Відповідно до п. 1.4 договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. У розділі 7 реквізити та підписи сторін, у колонці клієнт зазначено рахунок позичальника № [NUMBER] (а.с. 10 зворот - 11). (а.с. 13-15). Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, [PERSON] договір підписала одноразовим ідентифікатором KL9623, який ТОВ «ЗАЙМЕР» направлено [PERSON] , на номер телефону, зазначений позичальником у кредитному договорі, про що свідчить відповідна довідка про ідентифікацію ТОВ «ЗАЙМЕР» (а.с. 8 зворот). Отже, між сторонами було укладено договір про надання фінансового кредиту №112045, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Також позивачем долучено: додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту №112045 укладеного 12.02.2020 - графік розрахунків. Вказаний додаток підписано [PERSON] електронним підписом - одноразовим ідентифікатором KL9623 (а.с.11 зворот). Згідно із випискою з особового рахунку за кредитним договором №112045 (а.с. 7 зворот), заборгованість відповідачки [PERSON] становить 9400 грн., з яких: 2000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7400 грн - заборгованість за відсотками. Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 25.02.2025 року вих. №1639/02, відповідно до якої 12.02.2020 року о 11:48 годині на банківську картку № [NUMBER] перераховано кошти в сумі 200,00 грн, опис: Видача кредита # [NUMBER] (а.с. 17). Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст.525-527 ЦК України). Згідно ч.ч.1,2 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За приписами ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Такі правові висновки містяться у постанові Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до змісту якого ТОВ «ЗАЙМЕР» передає ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» приймає належні ТОВ «Займер» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 12-13). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021, ТОВ «ЗАЙМЕР» передало, а ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» прийняло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №112045, дата укладення договору 12.02.2020 року, дата закінчення договору 12.03.2020, на загальну суму заборгованості 9400,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 2000,00 грн., заборгованість по відсотках - 7400,00 грн (а.с. 8). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» є новим кредитором у зобов`язанні з відповідачем. Встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що [PERSON] не виконала в повному обсязі передбачених кредитним договором до неї обов`язків по поверненню одержаних в якості кредиту грошових коштів та сплати процентів за користування кредитом, що у свою чергу відповідно до закону та умов договору порушило права ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ». Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом та процентами у загальному розмірі 9400,00 грн. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved