Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», у жовтні 2024 року звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № С-410-012550-20-980 від 25 лютого 2020 року в загальній сумі 14576,98 грн, яка станом на 19.12.2023 року складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 5000,00 грн, та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 9576,98 грн. Позов мотивований тим, що 25 лютого 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем було укладено угоду № С-410-012550-20-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до вказаної угоди максимальний ліміт кредитної лінії встановлений у розмірі 200000,00 грн. Ліміт доступний клієнту на момент укладання угоди становить 5000,00 грн. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00 % річних. Кредит надається строком до 25.02.2024 року. 19.12.2023 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за угодою № С-410-012550-20-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. 22.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за угодою № С-410-012550-20-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором № С-410-012550-20-980 від 25 лютого 2020 року належним чином не виконав та відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в загальній сумі 14576,98 грн, яка станом на 19.12.2023 року складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 5000,00 грн, та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 9576,98 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 листопада 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с.56). Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив, про розгляд справи за відсутності представника позивача, та підтримання позовних вимог. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с. 1-3). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 61, 66, 72), причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань та відзиву на позов до суду не подавав. Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідачу направлялась повістка про виклик до суду на адресу, зазначену в позовній заяві, та є адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (довідка № 021936/1 про задеклароване/зареєстроване місце проживання, а.с. 31), а також відповідача про розгляд справи було повідомлено в порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини четвертої статті 223 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] 25 лютого 2020 року укладено угоду № С-410-012550-20-980 про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування (а.с.5). За умовами пункту 3.1-3.3. угоди № С07.203.75244 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, банк надав клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку х максимальним лімітом кредитної лінії в сумі 200 000,00 грн. Доступний ліміт кредитної лінії на момент укладання угоди становить 5000,00 грн. Процента ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00 % річних. Між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» 19 грудня 2023 року укладено договір факторингу № 19/12-2023. За умовами пункту 2.1 якого за цим договором Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги, та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах визначених цим Договором. Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в Реєстрі Боржників (Додаток № 2), що підписується Сторонами в день укладання цього Договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді (Додаток № 1), що надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток № 3) Клієнтом Фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладанння цього Договору. Друкований Реєстр Боржників після належного підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору (пункт 2.2 договору факторингу № 19/12-2023) (а.с. 17-23). Згідно Друкованого Реєстру Боржників № 2 до договору факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» право вимоги до [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , за кредитним договором № С-410-012550-20-980 від 25.02.2020 року (а.с.24-26). Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» 22 грудня 2023 року укладено договір факторингу № 22/12-2023. За умовами пункту 2.1 якого за цим договором Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги, та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах визначених цим Договором. Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в Реєстрі Боржників (Додаток № 2), що підписується Сторонами в день укладання цього Договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді (Додаток № 1), що надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток № 3) Клієнтом Фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладанння цього Договору. Друкований Реєстр Боржників після належного підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору (пункт 2.2 договору факторингу № 22/12-2023) (а.с.29-33). Згідно Друкованого Реєстру Боржників № 2 до договору факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» право вимоги до [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , за кредитним договором № С-410-012550-20-980 від 25.02.2020 року (а.с.34-36). Згідно довідки-розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за угодою № С-410-012550-20-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 25.02.2020 року становить в загальній сумі 14576,98 грн, яка станом на 19.12.2023 року складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 5000,00 гр.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 9576,98 грн (а.с.10), яку і заявив до стягнення позивач. Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За визначенням, що міститься у статтях 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованості за основною сумою боргу в сумі 5000,00 грн. Крім того, позивач заявив до стягнення з відповідача заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам в сумі 9576,98 грн. У відповідності до положень частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України та згідно частини першої статті 1048 Цивільного Кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Обов`язок позичальника повернути позику встановлений статтею 1049 Цивільного кодекс України згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно угоди № С-410-012550-20-980 про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування від 25.02.2020 року сторони погодили відсоткову ставку за користування кредитом в розмірі 24,00 % річних. Відповідач ознайомився з даними умовами кредитування, про що засвідчив підписом на вказаній угоді (а.с. 5). Таким чином, оскільки докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов`язань за договором в матеріалах справи відсутні, а також враховуючи, те, що відповідач при оформленні кредиту ознайомлений з відсотковою ставкою по договору кредиту, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам в сумі 9576,98 грн. Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на професійно правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з частиною третьою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини п`ятої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено такі висновки: «розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Цивільного процесуального кодексу України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. … саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. […] Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності». Позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024 року (а.с.38-41) додаткову угоду № 1/1 від 01.07.2024 року до договору про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024 року (а.с.42), та акт №1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 05.09.2024 року, відповідно до якого позивачу надано правничої допомоги на суму 182000,00 грн, платіжну інструкцію в національній валюті від 05.09.2024 року N 918\~ (а.с.46). В Додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Цивільного процесуального кодексу України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. У постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зроблено висновок, що: згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи вищевикладене, оскільки представником позивача проведена значна робота щодо збирання доказів, з`ясування обставин цієї справи, надання всіх письмових пояснень та заперечень, понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача, у зв`язку з чим, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 7000,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» задоволено в повному обсязі, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved