Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

01.05.2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 вересня 2001 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №382. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що він з 28.09.2001 року знаходиться з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з відповідачем. Причиною розірвання шлюбу є те, що на протязі останніх трьох років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося. Позивач постійно перебував у відрядженнях де і зустрів іншу жінку, яку дуже покохав та почав жити разом з нею в цивільному шлюбі, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між ним та відповідачем. З початку 2024 року подружжя остаточно припинило шлюбні стосунки, мекають окремо, перестали вести спільне господарство та вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне проживання з відповідачем втратило будь-який сенс для позивача та шкодить його інтересам, оскільки він бажає одружитися з іншою жінкою, тому вважає за необхідне розірвати шлюб. Ухвалою суду від 06.05.2025 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито провадження у справі. Крім того, зобов`язано позивача надати до суду оригінал свідоцтва про шлюб для залучення до матеріалів справи. Позивач у судове засідання не з`явився. 29.05.2025 року до канцелярії суду надав заяву, якою просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, при цьому просив, судовий збір не стягувати з відповідача. Разом з тим надав оригінал свідоцтва про одруження. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян. Крім того, недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач. У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу,\~у відповідності\~до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши доводи сторін, надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2001 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №382 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане повторно 13.05.2025 року). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Суд залишає судові витрати за позивачем [PERSON] , оскільки останній в позовній заяві просив залишити судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved