Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс»\~(далі позивач, ТОВ «Свеа Фінанс»), через систему «Електронний суд», звернувся з позовом до відповідача [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №33077-03/2023 від 21.03.2023 у розмірі 19490 гривень, за кредитним договором №38869-03/2023 від 24.03.2023 у розмірі 7240 гривень, судові витрати в розмірі 2422,40 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що 21 березня 2023 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інверструм» був укладений договір про надання споживчого кредиту №33077-03/2023, який було підписано відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора який був надісланий відповідачу через телекомунікаційні систему. Відповідно до умов договору [PERSON] у безготівковій формі, шляхом перерахування на реквізити платіжної карти надано кредит у розмірі 5000 гривень, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Також, 24 березня 2023 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інверструм» був укладений договір про надання споживчого кредиту №38869-03/2023, який було підписано відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора який був надісланий відповідачу через телекомунікаційні систему. Відповідно до умов договору [PERSON] у безготівковій формі, шляхом перерахування на реквізити платіжної карти надано кредит у розмірі 2000 гривень, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. 03 липня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір факторингу №3072023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передав ТОВ «Стар Файненс Груп» за плату, а ТОВ «Стар Файненс Груп» прийняло належні ТОВ «Інвеструм» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема за кредитним договорами №33077-03/2023 від 21.03.2023, №38869-03/2023 від 24.03.2023. 29 листопада 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Свеа Фінанс» (ТОВ «Росвен Інвест Україна») укладено договір факторингу №01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ Стар Файненс Груп» передав ТОВ «Свеа Фінанс» (ТОВ «Росвен Інвест Україна») за плату, а ТОВ «Свеа Фінанс» прийняло належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №01.02.-79/23 року ТОВ «Свеа Фінанс» (ТОВ «Росвен Інвест Україна») набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитними договорами №33077-03/2023 від 21.03.2023 у розмірі 19490 гривень, за кредитним договором №38869-03/2023 від 24.03.2023 у розмірі 7240 гривень. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору заборгованість за кредитним договором №33077-03/2023 від 21.03.2023 склала 19490 гривень, яка складається з по тілу кредиту 5000 гривень, заборгованості за відсотками 14490 гривень; за кредитним договором №38869-03/2023 від 24.03.2023 склала 7240 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 2000 гривень, заборгованості по відсоткам 5240 гривень, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2025 року позовну заяву передано за підсудністю на розгляд до Покровського районного суду міста Кривого Рогу. Ухвалою судді від 26 травня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 12 червня 2025 року розгляд справи відкладений у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 21 березня 2023 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інверструм» був укладений договір про надання споживчого кредиту №33077-03/2023, який було підписано відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора який був надісланий відповідачу через телекомунікаційні систему. Відповідно до умов договору [PERSON] у безготівковій формі, шляхом перерахування на реквізити платіжної карти надано кредит у розмірі 5000 гривень, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. 24 березня 2023 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інверструм» був укладений договір про надання споживчого кредиту №38869-03/2023, який було підписано відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора який був надісланий відповідачу через телекомунікаційні систему. Відповідно до умов договору [PERSON] у безготівковій формі, шляхом перерахування на реквізити платіжної карти надано кредит у розмірі 2000 гривень, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. 03 липня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір факторингу №3072023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передав ТОВ «Стар Файненс Груп» за плату, а ТОВ «Стар Файненс Груп» прийняло належні ТОВ «Інвеструм» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема за кредитним договорами №33077-03/2023 від 21.03.2023, №38869-03/2023 від 24.03.2023. 29\~листопада 2023\~року між\~ТОВ «Стар\~Файненс Груп»\~ та\~ТОВ «Свеа\~Фінанс» (ТОВ\~«Росвен Інвест\~Україна»)\~укладено договір\~факторингу №01.02-79/23,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Стар\~Файненс Груп»\~передав ТОВ\~«Свеа Фінанс»\~(ТОВ\~«Росвен Інвест\~Україна»)\~за плату,\~а ТОВ\~«Свеа Фінанс»\~прийняло належні\~ТОВ «Стар\~Файненс Груп»\~права грошової\~вимоги до\~боржників за\~кредитними договорами,\~вказаними у\~реєстрі боржників. Відповідно до витягів з реєстру боржників до договору факторингу №01.02-79/23 від 29.11.2023 року від ТОВ «Стар Файненс Груп» до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №33077-03/2023 від 21.03.2023 у розмірі 19490 гривень, за кредитним договором №38869-03/2023 від 24.03.2023 у розмірі 7240 гривень. Відповідно до\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями ч. 1\~ст. 6 ЦК України\~визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. У ч. 1, 3\~ст. 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із ст. 526 ЦК України\~ зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із\~ст. 627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 610 ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно зі\~ст. 625 ЦК\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року\~(зі змінами), на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~ст. 3 вказаного Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3\~ст. 11 зазначеного Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6\~ст. 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі\~ч. 12 ст. 11 Закону. Статтею 12 вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Судом встановлено факт укладення Кредитних договорів та отримання грошових коштів на умовах, узгоджених сторонами Договорів. Відповідач не надав доказів належного виконання умов Договорів. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1\~ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи також підтверджено, що до позивача ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань (включаючи проценти, пеню та інші платежі) за Договорами про надання споживчого кредиту №33077-03/2023 від 21.03.2023, №38869-03/2023 від 24.03.2023. Відповідно до\~ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідач не виконав свої зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитним договором. З розрахунку заборгованості, який перевірений судом та не спростований відповідачем вбачається, що відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за Договором про надання споживчого кредиту №33077-03/2023 від 21.03.2023 у розмірі 19490 гривень, за кредитним договором №38869-03/2023 від 24.03.2023 у розмірі 7240 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved