Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

11 квітня 2025 року [PERSON] звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом, поданим представником позивача - адвокатом Олійник О.А. до Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в якому просить: - встановити факт, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), розташований в [ADDRESS] від 05.12.1988 року, видане на ім`я [PERSON] , згідно рішення виконкому Новомосковської районної Ради народних депутатів №374 від 18.11.1987 року - належить [PERSON] , померлому [INFO] ; - визнати за позивачем право власності на житловий будинок (домоволодіння), розташований в [ADDRESS] , загальною площею 62,7 кв.м., житловою площею -31,8 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилався на те, що [PERSON] є дружиною [PERSON] з 22 червня 1974 року. Під час шлюбу вони побудували будинок [ADDRESS] , загальною площею 62,7 кв.м., житловою площею 31,8 кв.м., свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок від 05 грудня 1988 року видане на ім`я [PERSON] .. Право власності на будинок було зареєстроване у Новомосковському міському БТІ. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - частина будинку, у якому позивач була зареєстрована та проживала на день смерті чоловіка, а тому із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка в нотаріальну контору не зверталась. Лише у 2010 році за її заявою була заведена спадкова справа № 235/2010 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Після смерті [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем всього його майна, яка фактично вступила у володіння та управління майном померлого. При зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок, листом державного нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та запропоновано звернутись до суду, у зв`язку з тим, що у свідоцтві про право особистої власності на спадковий будинок, виданому 05.12.1988 року та свідоцтві про смерть спадкодавця наявні розбіжності у по батькові спадкодавця і власника, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Крім того, в процесі оформлення спадкових документів було встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в основному розділі зареєстроване право власності на житловий будинок загальною площею 62,7 кв.м, житловою площею - 31,8 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] за власником - [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Державна реєстрація права власності була проведена державним реєстратором Товстуха Ю.М. КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області 30.08.2016 року на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 2-69/09 від 22.05.2009 року. РНОКПП фізичної особи зазначений в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є РНОКПП позивача [PERSON] . Більш того, як з`ясувалось, відповідно до відомостей автоматизованої системи документообігу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з 2008 року по 2011 рік, і на день надання відповіді, цивільна справа № 2-69/09 за позовом [PERSON] до Знаменівської сільської ради, третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності - не обліковується. Справа № 2-69/09 стосується інших учасників та іншого предмету позову. У зв`язку з тим, що іншим чином ніж рішенням суду позивач не може захистити свої права, вимушена звернутися до суду з позовом. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2025 року провадження у справі відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 19 травня 2025 року за завою представника позивача витребувані докази у справі. 30 травня 2025 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи, заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а також матеріали інвентаризаційної справи на будинок по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 10 червня 2025 року закрите підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подане клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають. Третя особа у судове засідання не з`явився, подавши заяву в якій просить розглянути справу за відсутності їхнього представника. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши підстави позову, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом по справі встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , народилася у с.Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, якій 19 січня 2003 року Новомосковським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області виданий паспорт громадянина України серії [NUMBER] ; згідно з довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру Новомосковською ОДПІ від 25.12.1998 року РНОКПП позивача - [NUMBER] . Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 22 червня 1974 року Знаменівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, 22 червня 1974 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . З інвентаризаційної справи на будинок [ADDRESS] , вбачається, що за реєстровим № 988-4 на підставі свідоцтва про право приватної власності від 05.12.1988 року право власності зареєстроване на вказаний будинок за [PERSON] . З копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 05 грудня 1988 року вбачається, що свідоцтво про право приватної власності видане [PERSON] на підставі рішення виконкому Новомоскоської районної Ради народних депутатів № 374 від 18.11.1987 - вперше. Як вбачається з копії рішення виконкому Знаменівської сільської ради народних депутатів від 23 жовтня 1987 року право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] визнане за [PERSON] . Вказане рішення було затверджене рішенням № 374 від 18 листопада 1987 року виконавчим комітетом Новомосковського районної ради народних депутатів. З витягу з ДРРП № 423523815 від 21.04.2025 року та інформації з ДПРРП на нерухоме майно … № 428432774 від 24.05.2025 вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер 1223282500:03:001:0467, площею 0,2224 га, із цільовим призначенням 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належить на праві приватної власності [PERSON] РНОКПП [NUMBER] на підставі рішення про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність, серія та номер № 34-23/VII, виданий 25.10.2017, видавник Знаменівська сільська рада. З копії Рішення Знаменівськоїх сільської ради № 34-23/VII від 25.10.2017 року вбачається що земельна ділянка кадастровий номер 1223282500:03:001:0467, площею 0,2224 га, розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] - його по батькові зазначено як [PERSON] . Також цей факт підтверджений копією посвідчення тракториста -машиниста, де також його по батькові зазначено - [PERSON] . З довідки за № 976 від 22 квітня 2010 року, виданої Знаменівською сільською радою, вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав з 1953 року до дня смерті за адресою: [ADDRESS] , разом з ним проживала дружина - [PERSON] . З копії паспорту та відомостей щодо місця реєстрації - позивач і на сьогодні проживає та зареєстрована за цією ж адресою. [INFO] помер [PERSON] , про що виконкомом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис № 83 від 12 листопада 2001 року. З копії спадкової справи № 235/2010, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] вбачається, що: 23 квітня 2010 року з заявою про прийняття спадщини за законом звернулась [PERSON] ; - згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 23503242 від 23 квітня 2010 року - спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. - згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 23503234 від 23 квітня 2010 року - заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. - з довідки за № 976 від 22 квітня 2010 року, виданої Знаменівською сільською радою, вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав з 1953 року до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживала дружина - [PERSON] ; - згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 квітня 2010 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на іменні акції з належними дивідендами, загальною вартістю 2186,00 грн; - 09 квітня 2025 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на будинок [ADDRESS] звернулась представник [PERSON] - [PERSON] . Державним нотаріусом другої Самарівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л.П. 09 квітня 2025 року відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , в зв`язку з тим, що по батькові власника в свідоцтві про право власності на житловий будинок зазначено як [PERSON] , а в свідоцтві про смерть - [PERSON] . Відповідно до довідки № 10343/25 від 11 квітня 2025 року КП «СМБТІ» власником будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 05.12.1988 року, виданого згідно рішення виконкому Новомосковської районної Ради народних депутатів № 374 від 18.11.1987 року, зареєстрованого в БТІ 05 грудня 1988 року за р. № 988-4. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналізуючи надані позивачем та досліджені в судовому засіданні письмові докази суд вважає, що юридичний факт, який просить встановити заявник, знайшов своє підтвердження та його об`єктивність не викликає сумніву у суду. А тому, враховуючи зазначені вище обставини та положення діючого законодавства, приймаючи до уваги, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а саме: для оформлення спадкових прав, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Стаття 5 ЦК України (2003р) визначає, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до п. 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення. У відповідності до ч.1 ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За приписами ст. 548 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У відповідності до п. 109 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 № 18/5, чинного на час відкриття спадщини, Свідоцтво про право на спадщину видається за заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Згідно абз. 4 п. 112 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 № 18/5, чинного на час відкриття спадщини, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Згідно з абз. 1 п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 № 18/5, чинного на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного кодексу (1540-06). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема, довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. Відповідно до п. 114 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 № 18/5 чинного на час відкриття спадщини, державний нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які подали заяву, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов`язково вимагаються відповідні документи. У постанові Верховного Суду від 25.03.2020 у справі №305/235/17 зазначено, що фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі з обов`язкового страхування; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відкрилася спадщина на житловий будинок. Єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після його смерті є [PERSON] , яка на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. А тому позовні вимоги позивача про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] - підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved