Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

У лютому 2025 позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 17582, вчинений 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем. В обґрунтування зазначеного позову позивач посилається на те, що за результатами моніторингу загальнодоступних систем «Єдиний реєстр боржників», їй стало відомо, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., 01 лютого 2021 року було вчинено виконавчий напис за № 17582 яким передбачено стягнення на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості з позивача в розмірі 27105 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Табінським О.В. 01 березня 2021 року відкрито провадження № 64661339, яке в подальшому передано на виконання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Мельнику Р.І з виконання зазначеного виконавчого напису. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість за кредитним договором не є безспірною. Спірний виконавчий напис нотаріуса вчинений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а саме Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. У зв`язку з чим, просить задовольнити його позов повністю та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 25.02.2025 вжито заходи забезпечення позову та зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 64661339. Ухвалою суду від 03.03.2025 відкрито провадження, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін. Позивач, повідомлена належним чином про дату, місце та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористався. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавав. Третя особа, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляд справи, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22.04.2013 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-03492-220413, на підставі якого останній було надано кредит в сумі 15000 грн. строком на 364 дні. 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинений виконавчий напис, реєстровий номер № 17582, яким запропоновано звернути стягнення з позивача на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», заборгованість за період з 22.05.2020 по 31.01.2021 за кредитним договором №002-03492-220413 від 22.04.2013, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , на загальну суму 26605 грн. Як вбачається зі змісту зазначеного виконавчого напису, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» отримало право вимоги до позивача на підставі договору № 2250/К про відступлення права вимоги від 21.05.2020, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». Зазначений вище виконавчий напис перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В., з 10.05.2023 переданий на виконання до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Р.І., ВП №64661339, дата відкриття: 01.03.2021. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2\~постанови Кабінету Міністрів України від\~29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»\~зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» \~ у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.112017 № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року відмовлено. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Судом встановлено, що кредитний договір, на підставі якого нотаріус вчинив виконавчий напис, не було нотаріально посвідчено, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Також відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей\~87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оскільки нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне. Відповідно до ч. 8\~ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Позивачем за подання позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., та 605,60 грн. за подання заяви про забезпечення позову. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1816,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved