Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

В червні 2025 року позивач [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Володимирської міської ради звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що вона з 04.05.2019 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який згідно рішення Турійського районного суду Волинської області від 01.09.2022 року було розірвано. Від шлюбу у них народилась одна дитина, сини: [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям та здоров`ям сина, не приймає участі у його вихованні, навчанні, про моральний та фізичний розвиток не піклується, в його матеріальному забезпеченні участі не приймає, аліменти не сплачує, дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. На підставі викладеного, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Омелянюк М.В., документи про підтвердження повноважень якого містяться в матеріалах справи в судове засідання не з`явилися, представник позивача [PERSON] подав суду письмову заяву в якій позов підтримав повністю та просив його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові, не заперечував проти заочного вирішення справи, просив суд слухати справу у його відсутності та відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляв. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та висновок про доцільність задоволення вимог про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Просила винести рішення, враховуючи інтереси дитини. Ухвалою суду від 14.07.2025 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час позивачка та її представник не заперечували проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1, 2 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст.150 СК України). Судом встановлено, що сторони по справі з 04.05.2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Турійського районного Волинської області від 01.09.2022 року було розірвано. Дана обставина стверджується копією рішення суду від 01.09.2022 року. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Мокрецької сільської ради Турійського району, [INFO] народився син [PERSON] , батьком якого зазначений відповідач по справі - [PERSON] , матір`ю зазначена позивач - [PERSON] . Згідно Витягів з реєстру територіальної громади № 2025/006522205 та № 2025/006523321 від 19.05.2025 року, позивач по справі та її малолітній син зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки № 99 від 19.05.2025, виданої Турійською селищною радою Ковельського району, позивач по справі [PERSON] разом зі своїм малолітнім сином [PERSON] проживають без реєстрації за адресою : [ADDRESS] . [PERSON] здійснює виховання та догляд свого сина одна. [PERSON] , який являється батьком [PERSON] разом з ними не проживає, участі у вихованні та утриманні сина не приймав та не приймає. З довідки № 59 від 16.04.2025, виданої комунальним закладом «Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 2 «Казка» вбачається, що [PERSON] , [INFO] відвідує інклюзивну групу «Веселка» з 06.03.2024 по теперішній час. Згідно довідки № 74 від 22.05.2025, виданої комунальним закладом «Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 2 «Казка», мама дитини [PERSON] приймає активну участь в навчально-виховній діяльності своєї дитини - [PERSON] . Приводить в садочок та забирає, відвідує свята та розваги, батьківські збори, підтримує постійний зв`язок з вихователями групи. Батька дитини [PERSON] за час перебування дитини в установі вихователі жодного разу не бачили. Відповідно до консультативного висновку дитячого невролога від 04.03.2024 року, [PERSON] , [INFO] має затримку експресивного мовлення. Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 19.05.2025 року, проведеного комісією Мокрецького старостинського округу за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] проживає за вказаною адресою без реєстрації місця проживання разом зі своїм малолітнім сином [PERSON] , [INFO] та здійснює одна його догляд. [PERSON] , який являється батьком [PERSON] , [INFO] разом з ними не проживає, участі у вихованні та утриманні сина не приймав та не приймає. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. За тлумаченням ст.166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватись вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] та відповідність його інтересам дитини, затвердженого рішенням виконавчого комітету Турійської селищної ради від 20.06.2025 № 188, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки він ухиляється від своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням дитини не займається, його життям та розвитком не цікавиться, з боку батька відсутня будь-яка турбота про дитину, проживає окремо від нього. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, що така поведінка [PERSON] щодо не прийняття участі у житті та вихованні дитини свідчить про його небажання виконувати батьківські обов`язки щодо малолітнього сина, а тому суд вбачає підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь понесених нею судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача суму судового збору на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved