Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

02.04.2024 товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось в Жашківський районний суд Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0997665276/1 від 21.11.2020 в розмірі 36 030,00 грн., з яких: 3 000,00грн. основна сума боргу (тіло кредиту), 33 030,00 грн. заборгованість за відсотками, 3028,00 грн. судового збору та 13 000,00грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 21.11.2020 р. між ТзОВ «Інфінанс» (первісний кредитор) та [PERSON] (далі відповідач, позичальник) на підставі Заяви-анкети №3348548 на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0997665276/1 (далі Договір позики, Договір). Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит в розмірі 3 000,00грн. на строк користування кредитом 30 днів, відсоткова ставка 0,875% за один день користування кредитом. ТзОВ «Інфінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач, всупереч умовам кредитного договору, порушив взяті на себе зобов`язання, не повернув в повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку, встановленого в договорі. 11.02.2022 між ТзОВ «Інфінанс» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №11.02.22, відповідно до умов якого ТзОВ «Інфінанс» відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором «0997665276/1 від 21.11.2020. В подальшому ТзОВ «Вердикт Капітал» за договором відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023р. передало ТОВ «Інфінанс», як новому кредитору, право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі й до [PERSON] за Договором позики №0997665276/1 від 21.11.2020. [PERSON] не здійснив жодного платежу ні на рахунки ТзОВ «Інфінанс», ТОВ «Вердикт капітал» ні ТзОВ «Коллект Центр». Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості [PERSON] за Договором №0997665276/1 від 21.11.2020 станом на 15.03.2024 склала 83 377,50 грн., з яких: 3 000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 80 377,50грн. заборгованість по відсотках на дату відступлення права вимоги. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 36 030,00грн.. з яких: 3 000,00грн. заборгованість по тілу кредиту, 33 030,00грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Таким чином, з боку відповідача відносно позивача має місце порушення зобов`язання, визначеного в Кредитному договорі, що відповідно до ст. 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені Кредитним договором або законом. Ухвалою судді Жашківського районного суду Черкаської області від 03.04.2024 року матеріали вказаної цивільної справи передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Львова. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 04.06.2024 справу прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. 21.06.2024 представник відповідача [PERSON] адвокат Яресько Т.В. подав відзив на позовну заяву, в якому просив у позові відмовити, а також подав заяву про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 24.06.2024 ухвалою суду постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04.07.2024 представник позивача ТзОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. подала письмові пояснення, 16.07.2024 додаткові письмові пояснення, в яких позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Представник позивача Ткаченко М.М. в судовому засіданні в режимі відеоконференції позов підтримала, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві і письмових поясненнях. Представник відповідача Яресько Т.В. в судовому засіданні в режимі відеоконференції проти задоволення позову заперечив, зіславшись на обставини, викладені у відзиві. Заслухавши представників сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 21.11.2020р. між ТзОВ «Інфінанс», правонаступником якого, згідно Договору факторингу №11.02.2022 від 11.02.2022 є ТзОВ «Вердикт Капітал», правонаступником якого, згідно Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 є ТОВ «Коллект Центр», та [PERSON] , на підставі Заяви Анкети №3348548, укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0997665276/1 від 21.11.2020, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписані у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Цей договір підписано електронним цифровим підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги. А також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Кредитний договір укладається Сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем Товариства, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін Договору позики виникають цивільні права та обов`язки. Зобов`язання за цим договором відповідач не виконував, що призвело до виникнення у нього заборгованості в розмірі 36 030,00грн. Згідно умов Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0997665276/1 від 21.11.2020, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 3 000,00 грн.; строк кредитування 30 днів, за користування кредитом сплачує 0,857% за один день користування кредитом. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладених кредитних договорів. Даний факт стверджується довідками про перерахування кредитних коштів. За ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив заборгованість. Згідно розрахунку позивача станом на 15.03.2024 загальний розмір заборгованості [PERSON] за Договором №0997665276/1 від 21.11.2020 станом на 15.03.2024 склала 83 377,50 грн., з яких: 3 000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 80 377,50грн. заборгованість по відсотках на дату відступлення права вимоги. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 36 030,00грн.. з яких: 3 000,00грн. заборгованість по тілу кредиту, 33 030,00грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Вирішуючи спір, суд враховує, що згідно з п.1 ч.2 ст. 11,ч.1 ст. 202 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини, тобто дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно Договору позики №0997665276/1 від 21.11.2020 року сторони визначили суму кредиту 3 000,00грн., визначили розмір процентів за користування кредитом 0,875% за день, та термін кредиту 30 днів. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 3 150,00грн. за умови неналежного виконання умов договору. Аналіз викладених пунктів договору дозволяє дійти висновку, що сторони погодили процентні ставки за правомірне користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, що настає у разі невиконання зобов`язань за договором. Проценти за правомірне користування кредитом визначено відповідно до ст.ст.1048, 1056-1 ЦК України і вони у даному випадку не виконують компенсаційну функцію за невиконання зобов`язань. Вирішуючи питання стягнення з відповідача процентів за користування кредитом в заявленому розмірі, суд зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено в ст. 8 Конституції України. Відповідно до ч.4 ст.42 Конституції України, держава захищає права споживачів. Верховний Суд аналізуючи кредитні відносини неодноразово зважав, що позичальником переважно є пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності. У Договорі позики № 0997665276/1 від 21.11.2020 сторони обумовили суму кредиту 3 000,00грн., строк користування кредитом 30 днів, зі сплатою 0,875% на добу, загальну вартість кредиту у грошовому вираженні - 3 150,00грн. за умови неналежного виконання умов договору. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, однак в порядку вказаної правової норми такої позовної вимоги заявлено не було. Тому суд не вправі вийти за межі заявлених вимог з огляду на дію принципу диспозитивності цивільного судочинства. Також кредитний договір містив умову, що строк кредитування складає 30 днів. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Отже, оскільки, умовами кредитного договору, визначено строк кредитування 30 днів, тому позивач має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: за Договором позики №0997665276/1 від 21.11.2020 з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 6 150,00 грн. (3 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3 150,00 грн. - проценти за користування кредитом за період 30 днів) У задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю вимог, про що наведено вище у мотивувальній частині рішення. Крім цього, позивач поніс витрати на правову допомогу. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію Договору №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 року, прайс лист АО «Лігал Ассістанс», заявку про надання юридичної допомоги №1378 від 07.02.2024, Витяг з Акту про надання юридичної допомоги від 13.02.2024 на суму 13 000грн. При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом та приходить до висновку щодо часткового стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2 000грн. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial