Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

У червні 2025 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що її та відповідача повнолітній син [PERSON] , [INFO] , перебуває на її утриманні та навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Технологічний фаховий коледж Державного університету економіки і технологій» на денній формі навчання в групі АТ-23 1/9, спеціальність 174 «Автоматизація, комп`ютерно-інтегровані технології та робототехніка», термін закінчення навчального закладу 30.06.2027, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач не бажає добровільно брати участь в утриманні сина [PERSON] , у зв`язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином 23-х років. Ухвалою суду від 24 червня 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, згідно заяви від 09.07.2025 просила справу розглядати у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, згідно заяви від 09.07.2025 просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав, вказав, що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, заявою від 09.07.2025 року просив розглянути справу за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21.03.2007 року Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Згідно рішення Довгинцівського районного суду Дніпропетровської області від 17.02.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В свідоцтві про народження дитини, прізвище матері, позивача у справі, вказано як « [PERSON] », яке вона змінила на « [PERSON] » у зв`язку з реєстрацією шлюбу 26 вересня 2014 року. Згідно довідки №496/01-08 від 15.05.2025 року [PERSON] є студентом 1 курсу денного відділення, в Відокремленому структурному підрозділі «Технологічний фаховий коледж Державного університету економіки і технологій» в групі АТ-23 1/9, спеціальність 174 «Автоматизація, комп`ютерно-інтегровані технології та робототехніка», навчається за рахунок бюджету, терміном з 01.09.2024 по 30.06.2027 роки. Згідно з витягами з реєстру територіальної громади дитина - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] . Згідно з витягом з реєстру територіальної громади відповідач - [PERSON] зареєстрований та проживає окремо від повнолітнього сина в кв. [ADDRESS] . Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В постанові Верховного Суду України від 24.12.2014 року №6-186ц14, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів, викладена правова позиція щодо стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, відповідно до якої правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199,200,201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на навчання сина не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст. 182 СК України, з відповідача на користь позивача повинні бути стягнуті аліменти на утримання сина у зв`язку з продовженням навчання, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення ним навчання або до досягнення ним 23-х річного віку. Також, відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 20.06.2025 року. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання ним освіти, внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина до дати закінчення навчання, а за умови продовження останнім навчання - до досягнення [PERSON] 23-х річного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір розмірі 1211, 20 грн. необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved