Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 7510119 від 24.01.2024 року, укладеним між ним та ТОВ «Авентус Україна», в сумі 72744 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.01.2024 року між ТОВ «Авентус Україна`та Скрипником М.С. було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7510119, відповідно якого відповідачу надано кредит в сумі 16000 гривень на строк 351 день зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,20% в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вкавзаного в п. 1.4 Договору. Знижена процентна ставка 2,09 % в день застосовується у випадку коли споживач до 20.02.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі, не менше першого платежу або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Додатковою угодою до договору про надання споживчого кредиту № 7510119 від 24.01.2024 року, 31.01.2024 року суму кредиту збільшено на 5000 гривень та погоджено, що орієнтовна реальна процентна ставка, зазначена в договорі на дату його укладення, складе 55701,84% річних за стандартною процентною ставкою та 50865,23% річних за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки. На виконання умов договору Товариство свої зобов`язання виконало належним чином, перерахувавши [PERSON] кредитні кошти, проте останній своїх зобов`язань належним чином не виконав, порушивши умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість за договором загальною сумою 72744 грн., яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 19.03.2025 Павленко І.В. відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 19.03.2025 було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Представник позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві міститься вимога про розгляд справи у його відсутності, у випадку неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та день розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень з приводу поданого позову не надав. За наявності\~існуючих умов,\~передбачених в\~ч.\~2\~ст.\~247,\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~судом постановлено\~провести заочний\~розгляд справи\~за відсутності\~сторін та\~без здійснення\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Із матеріалів справи встановлено, що 24.01.2024 року між ТОВ «Авентус Україна`та Скрипником М.С. було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7510119, відповідно якого відповідачу надано кредит в сумі 16000 гривень на строк 351 день зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,20% в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вкавзаного в п. 1.4 Договору. Знижена процентна ставка 2,09 % в день застосовується у випадку коли споживач до 20.02.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі, не менше першого платежу або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Додатковою угодою до договору про надання споживчого кредиту № 7510119 від 24.01.2024 року від 31.01.2024 року суму кредиту збільшено на 5000 гривень та погоджено, що орієнтовна реальна процентна ставка, зазначена в договорі на дату його укладення, складе 55701,84% річних за стандартною процентною ставкою та 50865,23% річних за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки. На виконання умов договору Товариство свої зобов`язання виконало належним чином, перерахувавши [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується інформацією ТОВ «Пейтек» № 20241113-1/1 від 13.11.2024 року, а також випискою за договором №б/н за період 31.01.2024-05.02.2024, наданою 10.06.2025 АТ КБ «ПриватБанк» на підставі ухвали суду, з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Згідно виписки по рахунку № [NUMBER] за період 31.01.2024-05.02.2024 на карту було зараховано суму 5000 UAH, а 24.01.2024 р. на карту № [NUMBER] були зараховані грошові кошти в сумі 16000 UAH. Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] за період 31.01.2024-05.02.2024рр.: [NUMBER] . Проте [PERSON] своїх зобов`язань належним чином не виконав, порушивши умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість за договором загальною сумою 72744 грн., в тому числі 21000 грн. основного боргу та 51744 грн. заборгованості за відсотками, що підтверджується випискою з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором № 7510119 та розрахунками заборгованості за кредитним договором. Відповідно договору факторингу № 23.10/24-Ф від 23.10.2025 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», ТОВ «Авентус Україна» право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 7510119 від 24.01.2024 року, укладеним з [PERSON] на суму 72744 грн. відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Відповідно договору факторингу №\~20/01/2025-01 від 20.01.2025 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 7510119 від 24.01.2024 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна`та Скрипником М.С. на суму 72744 грн., відступило ТОВ «Юніт Капітал». Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За нормою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначеност. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Із дослідженого судом договору про надання споживчого кредиту № 7510119 від 24.01.2024 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , та додаткової угоди до нього від 31.01.2024 року, встановлено, що останні укладені в електронній формі та зі сторони споживача підписані електронним підписом одноразовими ідентифікаторами С3835 та С6112. Отже, підписання кредитного договору свідчить про те, що [PERSON] всі умови цілком зрозумів та своїм підписом підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідност. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Разом з тим, статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимогст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити, оскільки відповідачем порушено умови договору про надання споживчого кредиту № 7510119 від 24.01.2024 року, укладеним між ним та ТОВ «Авентус Україна», та не виконано взятих на себе зобов`язань. Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. При цьому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено в судовому засіданні, позивач поніс судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 11040 від 27.02.2025 року, а тому суд у відповідності ст. 141 ЦПК України стягує його з відповідача. Крім того, згідно із ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, які відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому сам факт оплати таких послуг не є обов`язковою передумовою можливості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у разі якщо стороною, на користь якої ухвалено рішення суду, подано необхідні докази, які підтверджують надання відповідних послуг щодо розгляду конкретної судової справи (постанова ВС від 28.09.2021 року у справі №\~160/12268/19). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 11.01.2023 року у справі №\~479/475/21, провадження № 61-6583св22 дійшов наступного висновку. Так, у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18\~та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19\~висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial