Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Позивач ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 29.05.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] був укладений договір №499446-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який був підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 29.05.2024 року направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти кредитний договір, на умовах визначених офертою, яку відповідач того дня прийняла. Крім цього, позивач направив відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону, який був зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, який боржником було введено/відправлено. За умовами договору про надання кредиту відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 33000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, які вона зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором та Правил про надання грошових коштів у кредит. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, натомість відповідач частково сплатив кошти, у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 101532 грн, з яких: 33000 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 66875,34 грн. сума прострочених платежів по процентам, а також 1656,66 грн. сума платежів за комісією. Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором та судові витрати. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.02.2025 року вищевказану справу прийнято до провадження та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, а також не заперечував щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.05.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] був укладений договір №499446-КС-002 про надання кредиту шляхом направлення відповідачу пропозиції (оферти), яку остання прийняла. Крім цього, ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону, який був зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, який боржником було введено/відправлено, яким відповідач скористалася для укладення договору з позивачем. Відповідно до умов Кредитного договору ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачу грошові кошти в сумі 33000 грн, строком на 24 тижні, до 13.11.2024 року, зі сплатою процентів за користування коштами: денна відсоткова ставка 1,16 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка 19672,05% та комісії за надання кредиту в розмірі 4950 грн. В свою чергу відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування коштами та комісію за надання кредиту у порядку і на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Також відповідач підписала Паспорт споживчого кредиту, чим підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що були надані їй виходячи з обраних умов кредитування. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надавши відповідачу в кредит грошові кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 16.01.2025 року, за якою відповідачу на підставі кредитного договору №499446-КС-002 від 29.05.2024 року на платіжну карту №[NUMBER] було перераховано 33000 грн та даними виписки з особового рахунку про рух грошових коштів по картці належній відповідачу. За умовами цього договору відповідач зобов`язався повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк, однак, позичальник свої зобов`язання за договором не виконав та не повернув отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за вказаним договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість перед позивачем, що утворилася станом на 14.01.2025 року виникла заборгованість в загальному розмірі 101532 грн, з яких: 33000 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 66875,34 грн. сума прострочених платежів по процентам, а також 1656,66 грн. сума платежів за комісією. Доказів повернення кредитних коштів, оплати за користування кредитом матеріали справи не містять. З огляду на викладене, між сторонами виникли кредитні правовідносини, де відповідачем порушено право позивача на отримання заборгованості, тому, при вирішенні вказаного спору суд керувався ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.\~12\~цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно із ч. 3 ст.11 Закону «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Надаючи оцінку наданим позивачем та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам судом встановлено, що: спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором. Сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. При укладенні кредитного договору сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Таким чином, з урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у відповідача утворилась заборгованість, в зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Бізнес Позика» необхідно стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved