Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

14 лютого 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою, яка в подальшому була уточнена, в якій просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що складається із житлового будинку «А», загальною площею 54,4 кв.м, житловою площею 37,8 кв. м, літньої кухні «Б», гаража «В», парканів №№1-3,5, водо колонки І, замощення ІІ розташованих за адресою: [ADDRESS] , а також на земельну ділянку площею 0,0476 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 1211000000:06:027:0052, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Подану позовну заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , мати позивачки [PERSON] , За життя [PERSON] належало право власності на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами, земельна ділянка, розташовані за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 15 квітня 1998 року укладеного між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] . На підставі вищевикладеного договору купівлі-продажу [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Інші спадкоємці відсутні. 11 листопада 2023 року. З питання оформлення спадщини, [PERSON] звернулась до державного нотаріуса П`ятої Криворізької державної нотаріальної контори Оксамитної Н.В. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через те, що спадкоємицею для оформлення спадкових справ надано правовстановлюючий документ на спадкове майно, який не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме договірне відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору, були порушені ст. ст. 45,47, 227 ЦК України в ред. 1963 року, стосовно вимоги щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Тому державний нотаріус не мала змоги встановити склад спадкового майна та відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Ринкова вартість об`єкта оцінки - житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , складає 264 400,00 гривень. А земельної ділянки за вказаною адресою - 93 000,00 грн., відповідно до висновків про вартість нерухомого майна, складений суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] станом на 12.02.2025 року. Таким чином, ціна позову складає 264 400,00 + 93 000,00 = 357 400,00 грн., попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат. Які позивач поніс - сплата судового збору у розмірі 3 574,00 грн. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2025 року клопотання позивачки [PERSON] задоволено та вибребовано копію спадкової справи. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2025 року витребувано копію спадкової справи. 21 квітня 2025 року позивачкою подано уточнену позовну заяву. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2025 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2025 року закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті. В судовому засідання позивачка та представник позивачки не з`явились, останній надав суду заяву про розгляд справи без участі позивачки та представника позивача, позовні вимоги просили задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення просила прийняти на розсуд суду. Відповдач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв до суду не подавав. Третя особа Товарна біржа"Приднепровська" повідомлялась про розгляд справи належним чином, Представник третьої особи до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, судом встановлено наступне. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданим Перещепинською сільрадою Новомосковського району Дніпропетровської області від 08 грудня 1979 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] (а.с.79). Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] виданого Червонокостянтинівською сільрадою Петрівського району Кіровоградської області, серія [NUMBER] від 06 листопада 1999 року, згідно змісту якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.80-81). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 березня 2018 року Саксаганський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 546 (а.с.82). Таким чином, позивачка є скадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] та 27.07.2028 року звернулась із заявою про прийняття спадщини (а.с.42) Інших спадкоємців не встановлено. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості Придніпровської товарної біржі від 15 квітня 1998 року [PERSON] купила жилий будинок за адресою: [ADDRESS] . Будинок загальною площею 54,4 кв.м., жилою площею 37,80 кв. м., літня кухня, гараж, сарай, водо колонка, забор, цоколь розташований на земельній ділянці 476,00 кв. м (а.с.83-84). Згідно з довідкою КП Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» виданої [PERSON] про те, що, відповідно до даних архівної справи, станом еа 31.12.2012 року житловий будинок з господарчими побудовами, розташований в [ADDRESS] , зареєстрований на праві приватної власності на [PERSON] (а.с.85). Відповідо до повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна ФОП [PERSON] відомо, що станом на 06 березня 2023 року встановлено, що змінено літерацію житлового будинку, всі зміни не потребують документів і підлягають державній реєстрації (а.с.86- 97). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесеною 11.11.2023 року державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , через неналежний правовстановлюючий документ на спадкове майно, біржову угоду від 15 квітня 1998 року, за реєстровим №336-Н/98, з відчуження шляхом купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та помилкову реєстрацію іншого майна, іншого власника, що знаходиться в селі Новопокровка (а.с.98). Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. За змістом ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до глави 7 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій (далі - інструкція) до статті 46 Закону нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Відповідно до п. 4.18 глави 10 Інструкції видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна. Тобто, нотаріусу слід подати документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, а не їх копії. Під цим розуміється саме оригінал такого документу, що залишається в спадковій справі. У разі втрати документу, може бути наданий дублікат. Укладення договору на товарній біржі унеможливлювало його нотаріальне посвідчення в силу прямої вказівки на це в законі. Отже, укладення договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки на товарній біржі не потребувало нотаріального посвідчення (постанова Об`єнаної палати Верховного Суду від 25.03.2024 справа №336/6023/20). Відтак договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки , що укладений на товарній біржі є дійсним в силу закону та не потребує визнання його дійсним в судовому порядку. Тому правильним є звернення спадкоємців в такому разі до суду з вимогою визнання права власності на таке майно в порядку спадкування. В ході судового розгляду судом не встановлено доказів тому, що договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 15.04.1998 між спадкодавцем та [PERSON] не було укладено, на підставі Договору право власності було зареєстровано в Бюро технічної документації, видано Державний Акт на право приватної власності на землю. Крім того, відповідно до Довідки БТІ від 8.05.2023 на запит нотаріуса, в реєстраційні документи за адресою: [ADDRESS] , 28.03.2003 року помилково були внесені відомості за іншим Свідоцтвом про право власності: замість правильної: [ADDRESS] . Також судом встановлено, що позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] , виконала усі діі для прийняття спадщини, однак не отримала свідоцтво про прийняття спадщини, у зв`язку з допущеними помилками при реєстрації права власності за адресою спадкового майна, а також відсутністю кодифікації законодавства щодо набуття права власноті на підставі договору на товарній біржі. З огляду на викладене, об`єктивно дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що доводи, викладені в позові, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Позивачка не просить вирішити питання щодо судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved