Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Позивачка в особі свого представника - адвоката Дергачова Віктора Сергійовича, згідно адвокатського договору від 24.01.2025, (ордер серії АХ № 1240124 від 12.02.2025), засобами Електронного суду, звернулася із позовною заявою, в якій просила розірвати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6324581000:21:000:0035 від 28.05.2010, укладений між позивачем та відповідачем 28.05.2010 року з урахуванням додаткової угоди від 15.03.2019 року до вищевказаного договору оренди землі у відповідності до якої, сторони домовились продовжити строк дії договору на 10 років (до 2029 року), з урахуванням всіх додаткових угод до договору оренди землі, а також просила стягнути з відповідача на користь позивачки розмір несплаченої орендної плати з урахуванням індексації та 3% річних у розмірі 12 503,38 грн. Також позивачка просить стягнути 2 422,40 грн. судових витрат по сплаті судового збору та 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Підставою позовних вимог позивачка вказала відсутність з боку відповідача належних виплат орендної плати без конкретизації періоду таких несплат, що порушує умови, укладеного між первинним орендодавцем та відповідачем, умов договору та має системний характер. Ухвалою судді від 21.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання на 17 квітня 2025 року. 03.04.2025 представник позивача надав заяву про можливість приймати участь у судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку, яка ухвалою суду від 07.04.2025 задоволена. 07.04.2025 представником відповідача Шевченко М.В. подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив суд у позові відмовити повністю, оскільки за умовами спірного договору позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,3897 га, у тому числі ріллі 5,3897 га, кадастровий номер 6324581000:21:000:0035, яка належить позивачці. Також представник відповідача посилався на наступне. Пунктом 5 Договору встановлено, що нормативна грошова оцінки земельної ділянки на 01.01.2010 рік становить 71 728 грн. 83 коп. Пунктом 9 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі у грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2 151 грн. 86 коп. (дві тис. сто п`ятдесятодна грн. 86 коп.). Згідно з п.10 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням її щорічної індексації. У п.8 Договору зазначено, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Договір було зареєстровано в Міськрайонному управлінні Держкомзему у місті Первомайському і Первомайському районі 05.07.2011 за № 632450004000086. Таким чином, строк дії Договору - до 05.07.2031. До Договору між [PERSON] та ТОВ «Агроком» було укладено додаткову угоду від 15.03.2019, якою було продовжено дію Договору на 10 років з моменту закінчення строку дії Договору, а також внесено інші зміни до Договору, при цьому, в п.9 Договору зміни не вносились. Відповідно до п.11 Договору (з урахуванням додаткової угоди від 15.03.2019) орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня року, за який сплачується орендна плата. Згідно з п.12 Договору (з урахуванням додаткової угоди від 15.03.2019) орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою Сторін розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватись в натуральній формі. Орендна плата виплачується Орендодавцю за вирахуванням суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Внесення орендної плати оформлюється письмово (у тому числі, але не виключно, видатковими касовими ордерами, відомостями, актами, накладними, чеками, квитанціями). У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої своєчасно суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені. ТОВ «Агроком» було сплачено [PERSON] орендну плату: - за 2022 р. 13.12.2022 у розмірі 1 732,20 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №89 від 13.12.2022 на суму 1 732,20 грн.; - за 2023 р. 14.12.2023 у розмірі 14 490,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №97 від 14.12.2023 на суму 14 490,00 грн.; - за 2024 р. 22.11.2024 у розмірі 14 490,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №411 від на суму 14 490,00 грн. Таким чином, у ТОВ «Агроком» немає заборгованості перед [PERSON] за Договором по орендній платі за 2022-2024 роки, а існує переплата орендної плати за ці роки у розмірі 16 802,38 грн. (розрахунок: (1 732,20 + 14 490,00 + 14 490,00) - (4 559,10 + 4 559,10 + 4 791,62) = 16 802,38). Факт систематичної несплати або недоплати орендної плати за 2022-2024 роки за Договором [PERSON] відсутній, тому Договір не може бути розірвано. Крім того, у позовній заяві зазначено, що 13.02.2025 позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про розірвання Договору. Дану вимогу ТОВ «Агроком» не отримувало. Представник відповідача звертає увагу на те, що в цій вимозі, доказах її відправлення, а також у позовній заяві по цій справі позивачем зазначено неправильне місцезнаходження відповідача: [ADDRESS] , оскільки ТОВ «Агроком» зареєстровано за адресою: 64841, Харківська обл., Лозівський р-н, с.Верхньоводяне, пров.Київський, 3. Таким чином, відповідач вважає, що позивачем не доведено факт порушення його прав відповідачем. 13.04.2025 (дата реєстрації канцелярією суду 14.04.2025) представник позивача надав відповідь на відзив, в якіій зазначив, що відзив на позовну заяву підтверджує факт систематичного порушення умов договору. 13.05.2025 представник відповідача, засобами Електронного суду надав додаткові пояснення, в яких зазначив, що у відзиві на позовну заяву, внаслідок помилки, суму орендної плати за 2022 р., сплаченої ТОВ «Агроком» [PERSON], було вказано невірно, оскільки, крім вищевказаної суми 1 732,20 грн., плаченої за видатковим касовим ордером №89 від 13.12.2022, їй також було сплачено суму 16 267,80 грн. За видатковим касовим ордером №80 від 07.12.2022. Тобто, всього ТОВ «Агроком» сплатило [PERSON] орендну плату за 2022 р. у розмірі 18 000,00 грн. (розрахунок: 1 732,20 + 16 267,80 =18 000,00). У зв`язку з цим у відзиві на позовну заяву зазначено невірний розмір переплати [PERSON] орендної плати за 2022-2024 роки за Договором, який замість 16 802,38 грн. насправді становить 33 070,18 грн. (розрахунок: (18 000,00 + 14 490,00 + 14 490,00) - (4 559,10 + 4 559,10 + 4 791,62) = 33 070,18) Таким чином, у ТОВ «Агроком» немає заборгованості перед [PERSON] за договором оренди земельної ділянки від 28.05.2010 по орендній платі за 2022-2024 роки. Факт систематичної несплати або недоплати орендної плати за 2022-2024 роки за Договором [PERSON] відсутній, тому Договір не може бути розірвано. 15.04.2025 позивач, засобами Електронного суду просив відкласти підготовче судове засідання, яке призначене на 17.04.2025. 17.04.2025 представник позивача, засобами Електронного суду просив розглянути клопотання відповідача без виходу у судове засідання і на розсуд суду, повідомити представника позивача про дату та час наступного судового засідання. Ухвалою суду від 17.04.2025 підготовче судове засідання відкладено на 14.05.2025. 07.05.2025 (дата реєстрації канцелярією суду 08.05.2025) представник відповідача за ордером серії АХ № 1255662 від 28.04.2025 Кабанова Анна Володимирівна (посвідчення адвоката № 8350/10 видане 08.10.2019 року радою адвокатів Київської області), надала заяву про залучення її у дану цивільну справу як представника відповідача ТОВ «Агроком з наданням їй доступу до електронної справи № 632/480/25 в підсистемі «Електронний суд». Також, 07.05.2025 (дата реєстрації канцелярією суду 08.05.2025) представник відповідача Кабанова А.В., засобами Електронного суду надала заяву про проведення підготовчого судового засідання по справі №632/480/25, призначеного на 14.05.2025 о 10:00, та всі наступні судові засідання по справі №632/480/25 за участю представника ТОВ «Агроком» - адвоката Кабанової Анни Володимирівни в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд». 08.05.2025 подано клопотання представником відповідача ТОВ «Агроком» Шевченко М.В. про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою суду від 14.05.2025 в задоволенні клопотання відповідача ТОВ «Агроком» Шевченко М.В. про залишення позовної заяви без руху відмовлено. 08.07.2025 представником відповідача було подано заяву про розподіл судових витрат, а саме стягнення з [PERSON] судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. Питання про розподіл судових витрат вирішити після ухвалення рішення суду по справі в порядку ст. 270 ЦПК України шляхом винесення додаткового рішення. Ухвалою суду від 10.06 2025 підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду на 09.07 2025. В судовому засіданні було оголошено перерву до 15.07.2025. У судове засідання у режимі відеоконференцзв`язку прибули: представник позивачки Дергачов В.С. , та представник відповідача Кабанова А.В. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, оскільки відповідач допустив систематичне неналежне виконанння умов договору оренди землі через що договір оренди земельної ділянки позивача повинен бути розірваний зі стягненням із відповідача недоплаченої орендної плати з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки землі та відповідальності у порядку ч.2 ст.625 ЦК України за 2022-2024 роки. Представниця відповідача у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі, вважаючи, що відповідач у повному обсязі виконав відповідні обов`язки перед позивачкою, сплативши орендну плату в більшому обсязі, ніж це було передбачено умовами оспорюваного договору оренди землі, позиція позивачки є помилковою та відповідач добросовісно виконує свої договірні обов`язки відносно позивачки відповідно до умов укладеного договору оренди землі. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та правове обгрунтування заявлених позовних вимог, суд приходить до думки, що в задоволенні заявлених позивачкою позовних вимоги слід відмовити, виходячи з наступного. 28 травня 2010 року між [PERSON] та ТОВ «АГРОКОМ» укладено договір оренди землі з кадастровим номером 6324581000:21:000:0035 для товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до умов договору земельна ділянка передається у строкове (згідно пункту 8 договору на 10 років) платне користування (згідно п.9 договору: орендна плата на день укладення договору становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки). Пунктом 5 Договору встановлено, що нормативна грошова оцінки земельної ділянки станом на 01.01.2010 рік становить 71 728 грн. 83 коп. Відповідно п.10 Договору обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної форми власності здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації, який визначено нормами діючого законодавства України. Згідно п.37 Договору, договір припиняється також в інших випадках передбачених законом (а.с. 44-45). Вказаний Договір зареєстровано в Міськрайонному управлінні Держкомзему у місті Первомайському і Первомайському районі 05.07.2011 за № 632450004000086. 15 березня 2019 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди землі у відповідності до якої, сторони домовились продовжити строк дії договору на 10 років з моменту закінчення строку дії Договору, а також внесено інші зміни до Договору, при цьому, в п.9 Договору зміни не вносились. Таким чином, строк договору слід вважати з 05.07.2011, а тому строк дії Договору діє до 05.07.2031. Враховуючи позицію позивачки, у неї відсутні вимоги до відповідача щодо несплати орендної плати або не виплати її у визначений строк. Єдина та головна її вимога для розірвання договору оренди землі - це не проведення індексації орендної плати відповідно до визначених законодавством коефіцієнтів нормативної грошової оцінки землі у період 2022-2024 роки, відповідно систематичне невиконання відповідачем умов діючого договору оренди землі та відповідні нарахування через вказане порушення щодо не виплаченої орендної плати та нарахувань на неї у порядку ч.2 ст.625 ЦК України. В цій частині суд зазначає, що нормативна грошова оцінка землі (далі - НГО) - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами. Питання НГО визначено в Законі України «Про оцінку землі» та у податковому кодексі України, причому останній надає тлумачення застосуванню НГО у відповідних земельних відносинах з приводу сплати податків за орендними платежами за землю. Твердження представника позивачки, щодо орендної плати 18000 грн. на рік та інформації з Єдиної кадастрової карти України, щодо нормативно грошової оцінки земельної ділянки не підтверджені жодним доказом по справі. Судом встановлено, що відповідач у 2022, 2023 та 2024 роках здійснив виплату орендної плати у розмірі більшому, ніж 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, який склав 4 559,10 грн, 4 559,10 грн. та 4 791,62 грн. відповідно з вирахуванням податку на доходи фізичної особи та військового збору, з урахуванням коефіцієнтів нормативної грошової оцінки землі за 2022,2023 та 2024 роки. Позивачці [PERSON] сплачено відповідачем: у 2022 році - 18 000,00 грн. (а.с.57, 101), у 2023 році -14 490,00 грн. (а.с.58) та у 2024 році - 14 490,00 грн. (а.с.59). Відносно цієї частини позовних вимог суд погоджується з позицією відповідача і щодо того, що коефіцієнти НГО застосовуються не у рік, за який вони встановлені, а лише наступного року, тобто коефіцієнт НГО за 2022 рік застосовується у 2023 році і так далі, оскільки відповідні коефіцієнти формуються лише до 15 січня року, наступного за роком, в якому вони складаються і їх застосування до закінчення відповідного року при виплаті орендної плати є фізично неможливим. Порушення вимог щодо сплати орендної плати з боку відповідача відносно позивачки [PERSON] не мали місце у 2022, 2023 та 2024 роках, відповідно відсутня обов`язкова ознака для розірвання договору як систематичність, відповідно відсутні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною другою статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Відповідно до частини першої статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України «Про оренду землі»). Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (стаття 21 Закону України «Про оренду землі»). Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця, зокрема передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до вимог статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Чинне законодавство про оренду землі не містить заборони сплати орендної плати за майбутні періоди користування земельною ділянкою». Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог позивачки [PERSON] у порядку ст.141 ЦПК України усі судові витрати, вказані позивачкою, слід залишити за нею. Суддя зазначає, що 08.07.2025 представником відповідача було подано заяву про розподіл судових витрат, а саме стягнення з [PERSON] судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. Питання розподілу судових витрат вирішити після ухвалення рішення суду по цій справі в порядку ст. 270 ЦПК України шляхом винесення додаткового рішення за результатами розгляду заяви ТОВ «Агроком» з доданими до неї доказами надання правничої допомоги та детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже, процесуальний закон передбачає доведення розміру витрат на професійну правову допомогу шляхом подання стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, детального опису робіт (наданих послуг), а також надання доказів понесення таких витрат та їх співмірності заявленим позовним вимогам. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Частиною 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19). На підставі зазначеного та

Outcome: dismissed