Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

У квітні 2025 року позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 19.06.2009 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління у місті Києві, актовий запис № 498. В обґрунтування позову позивач зазначає, що протягом останнього часу відношення з відповідачем поступово погіршувалось, в результаті чого, між позивачем та відповідачем зникло взаєморозуміння. Вказане, на думку позивача, зумовлене тим, що він є військовим та приймав участь у бойових діях пов`язаних з захистом України збройної агресії російської федерації. З моменту вступу позивача до лав ЗСУ, він з відповідачем проживає окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.04.2025 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач з`явилася в судове засідання, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином; заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшло. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.06.2009 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідовтмо про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві 19.06.2009, про що зроблено відповідний актовий запис № 498. Крім того, судом встановлено, що у сторін є дитина: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 03.12.2009, про що зроблено відповідний актовий запис № 2044. Разом з тим, судом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені та спільне господарство не ведеться. При цьому, суд вважає, з урахуванням позиції позивача, відновлення подружніх відносин та збереження сім`ї неможливо. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно пп. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи те, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, який виключає відновлення колишніх сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, у зв`язку із цим приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, інші особи, які б понесли судові витрати відсутні, стягнення судового збору підлягає з відповідача в користь держави.

Outcome: approved