Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

01.04.2025 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»») звернулося до суду з указаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованість за договорами позики (т. 1 а.с. 2-7), який протоколом авторозподілу судової справи від 01.04.2025 року передано судді Невгаду О.В. (т. 1 а.с. 44). 03.04.2025 року ухвалою суду позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви (т. 1 а.с. 52-54). 25.04.2025 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви (т. 1 а.с. 58-59) до якої додано позовну заяву в новій редакції в якій позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ»»просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 79689452 від 12.05.2024 у розмірі 22412,00 грн., за договором позики № 2659298 від 18.05.2024 у розмірі 16935,00 грн., загальний розмір боргу: 39347,00 грн., а також вирішити питання відшкодування судових витрат (т. 1 а.с. 61-67). 25.04.2025 року ухвалою суду позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторінта призначив судове засідання на 11:00 год. 22.05.2025 (т. 1 а.с. 124-125). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.05.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 79689452. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22414,45 грн. 18.05.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 2659298. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16935 грн. Отже, позивач має право вимоги до відповідача за вказаними двома договорами позики, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо належного повернення боргу, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача борг на загальну суму 39 347 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. 14.05.2025 року до суду надійшов відзив представника відповідача - адвоката Гунченко І.Ю., в якому повідомляється, що відповідач не погоджується з позовними вимогами, оскільки позивач не надав жодного доказу здійснення підписання договорів позики саме відповідачем; надані суду фінансові документи створені позивачем самостійно у 2025 році; договір факторингу був укладений 14.06.2021 року, а договори позики 12.05.2024 та 18.05.2024, тому відступлення неіснуючих прав вимоги на користь позивача суперечить ст. 514 ЦК України, внаслідок чого права кредитора не перейшли до позивача; відсутні докази зарахування коштів на рахунок відповідача тощо. Просила відмовити в задоволенні позову (т. 1 а.с. 133-136). Представник позивача скористалася своїм правом та 19.05.2025 скерувала до суду відповідь на відзив, в якому просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Окрім того, звернула увагу суду, що відповідач у відзиві на позовну заяву вказав свій контактний телефон [NUMBER] , який був зазначений позичальником при укладенні договорів позики і на який надсилався одноразовий ідентифікатор, який відповідачем використовувався при підписанні договорів. Крім того, кредитні кошти були надані відповідачу в безготівковій формі на банківську картку [NUMBER] , вказану позичальником при укладенні договору, тобто відповідач не заперечує факт отримання коштів, але намагається показати, що позивач не довів його належним чином, хоча відповідач має можливість, як власник карткового рахунку, отримати виписки по рахунку для підтвердження чи спростування факту отримання кредитних коштів, але відповідачем не надано суду доказів на спростування позовних вимог. Договір факторингу не визнаний недійсним, тому діє презумпція правомірності правочину тощо (т. 1 а.с. 141-155). Того ж дня, 19.05.2025, до суду надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів у якому просила суд витребувати у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію про емітування картки № [NUMBER] та рух коштів по ній, а також щодо номера телефону [NUMBER] чи був він фінансовим номером та чи знаходиться він в анкетних даних [PERSON] (т. 1 а.с. 226-230). Представник відповідача скористалася своїм правом та 21.05.2025 скерувала до суду заперечення на відповідь на відзив та клопотання позивача, в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач раніше користувався послугами іншого банку та вважає, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» незаконно отримало доступ до його персональних даних та без його відому від його імені уклали та підписали кредитні договори від 12.05.2024 № 79689452 та від 18.05.2024 № 2659298. При цьому коштами вказаного товариства відповідач не користувався. Також наведено доводи щодо оцінки договору факторингу та відсутності доказів зарахування коштів на рахунок відповідача, які повторюють доводи, наведені раніше у відзиві на позовну заяву. Крім того, просила відмовити в задоволенні клопотання про витребування доказів через порушення строку його подання та наявність можливості самостійно отримати необхідну інформацію (т. 1 а.с. 160-164). 24.06.2025 року ухвалою суду клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено (т. 1 а.с. 241-244). 30.06.2025 до суду від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшла інформація, яка була витребувана ухвалою від 24.06.2025 (т. 1 а.с. 247-250, т.2. 1-97). 16.07.2025 до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення доказів (т. 2 а.с. 39-53). Ухвалою суду, постановленою на місці із занесенням до протоколу судового засідання від 16.07.2025, клопотання представника позивача було задоволено судом та долучено до матеріалів справи додаткові письмові докази. Представник позивача Ясницька Н.О. , беручи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, просила задовольнити вимоги позивача з підстав, наведених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Додатково пояснила, що відповідач за договором позики № 79689452 від 12.05.2024 отримав кошти двома частинами: 4000 грн. та 2500 грн., а всього 6500 грн. 12.05.2024 року; за договором позики № 2659298 від 18.05.2024 року отримав кошти також двома частинами: 1500 грн. 18.05.2025 та 3500 грн. (в позовній заяві помилково зазначено 2500 грн.) 24.05.2025, а всього 5000 грн. Відповідач взагалі не сплачував коштів на повернення кредиту. Розмір заборгованості за відсотками був визначений первісним кредитором. Розрахунок пені проводився відповідно до умов договору за ставкою 2,7%. В частині стягнення пені представник позивача повідомила суду, що з врахуванням змісту п. 18 Перехідних положень ЦК України, покладається на розсуд суду. Відповідач [PERSON] та його представник Гунченко І.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Відповідаючи на питання суду відповідач додатково пояснив, що користується карткою № [NUMBER] але з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредитних договорів не підписував. На картку в той період були надходження, оскільки він працював. Не пам`ятає, чи надходили йому на картку кошти, які позивач вимагає повернути. Якщо такі кошти можливо помилково надійшли йому, їх необхідно повернути. До цього часу він тих коштів не повертав. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, заперечень, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого. 1. Судом встановлено, що 12.05.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 79689452, який підписаний електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором 18657, за умовами якого відповідач мав отримав позику у розмірі 4000,00 грн., строком кредитування 30 днів до 10.06.2024 року, процентна ставка 1,5%, фіксована, яка діє протягом строку договору. (т. 1 а.с.68-70). Пунктом 2 вказаного Договору визначено параметри та умови позики, порядок і графік повернення позики та сплати процентів, а також пеню в розмірі 2,7%. Відповідно до п. 3 Договору, позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, зазначених у додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором (п. 4 договору). Згідно з п.п.5.1. та 5.3. договору, підписанням цього договору відповідач підтвердив, що ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено ст.9 Закону України «Про споживче кредитуваня», ст.7 Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії" та нормативно-правовими актами Національного банку України; до моменту підписання договору вивчив його та правила надання грошових коштів у позику за допомогою вебсайту https://mycredit.ua/ua/documents-license/ їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін на наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі. Якщо сума позики, зазначена в п. 2 Договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право нараховувати пеню, в розмірі визначеному п. 2 Договору за кожен день такого користування з врахуванням обмежень, встановлених ЗУ «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства (а. 18 Договору). Цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію» (п. 21 Договору). Додатком №1 до даного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, за умовами якого відповідач отримав позику у розмірі 4000,00 грн., строком кредитування 30 днів, до 10.06.2024 року, проценти за користування кредитом 1800 грн. Загальна вартість кредиту 5800 грн. (т. 1 а.с.71). 12.05.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 79689452 до договору позики № 79689452 від 12.05.2025, яка підписана електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором 24150, за умовами пункту 1 якої сума позики 4000 грн. збільшується на 2500 грн., таким чином загальний розмір наданої позики становить 6500 грн. (т. 1 а.с.72). Додатком №1 до даного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, за умовами якого відповідач отримав позику у розмірі 6500,00 грн., строком кредитування 30 днів, до 10.06.2024 року, проценти за користування кредитом 2925 грн. Загальна вартість кредиту 9425 грн. (т. 1 а.с.73). 2. 18.05.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 2659298, який підписаний електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором Fu4q34, за умовами якого відповідач отримав позику у розмірі 1500,00 грн., строком кредитування 30 днів до 17.06.2024 року, процентна ставка 1,5%, фіксована, яка діє протягом строку договору. (т. 1 а.с. 93-95). Пунктом 2 вказаного Договору визначено параметри та умови позики, порядок і графік повернення позики та сплати процентів, а також пеню в розмірі 2,7%. Відповідно до п. 3 Договору, позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, зазначених у додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором (п. 4 договору). Згідно з п.п.5.1. та 5.3. договору, підписанням цього договору відповідач підтвердив, що ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено ст.9 Закону України «Про споживче кредитуваня», ст.7 Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії" та нормативно-правовими актами Національного банку України; до моменту підписання договору вивчив його та правила надання грошових коштів у позику за допомогою вебсайту та мобільного додатку "ClickCredit" що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін на наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі. Якщо сума позики, зазначена в п. 2 Договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право нараховувати пеню, в розмірі визначеному п. 2 Договору за кожен день такого користування з врахуванням обмежень, встановлених ЗУ «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства (а. 18 Договору). Цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію» (п. 21 Договору). Додатком №1 до даного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, за умовами якого відповідач отримав позику у розмірі 1500,00 грн., строком кредитування 30 днів, до 17.06.2024 року, проценти за користування кредитом 675 грн. Загальна вартість кредиту 2175 грн. (т. 1 а.с.96). 24.05.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2659298-532687 до договору позики № 2659298 від 18.05.2025, яка підписана електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором 05SRO2, за умовами пункту 1 якої сума позики 1500 грн. збільшується на 3500 грн., таким чином загальний розмір наданої позики становить 5000 грн. (т. 2 а.с. 43-44). Додатком №1 до даного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, за умовами якого відповідач отримав позику у розмірі 5000,00 грн., строком кредитування 30 днів, до 17.06.2024 року, проценти за користування кредитом 1935 грн. Загальна вартість кредиту 6935 грн. (т. 2 а.с. 45-46). Встановлено, що 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (т. 1 а.с.82-85). До вказаного договору неодноразово укладались додаткові угоди, зокрема, 28.07.2021 укладено додаткову угоду № 2, 13.06.2022 укладено додаткову угоду №7, 25.09.2024 укладено додаткову угоду №37 та 28.10.2024 укладено додаткову угоду №42 (т. 1 а.с. 86, 87, 88, 104). Відповідно до Витягу з реєстру боржників №32 від 25.09.2024 до вищевказаного договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22412,00 грн., з яких: 6500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2925,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 12987,00 грн. - сума заборгованості за пенею (т. 1 а.с.90-91). Відповідно до Витягу з реєстру боржників №35 від 28.10.2024 до вищевказаного договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16935 грн., з яких: 5000.00 гри. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1935,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 10000,00 грн. - сума заборгованості за пенею (т. 1 а.с. 106-107). Інших доказів матеріали справи не містять та суду не надано. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). (ч.1 ст. 1078 ЦК України). Отже, відповідач [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за договорами позики перед новим кредитором ТОВ «ФК «ЄАПБ»» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Всупереч умовам Договорів позики, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення наданих йому коштів в строки, що передбачені умовами договору, тобто існує заборгованість, право вимоги якої, набув позивач. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачем договорів позики № 79689452 від 12.05.2024, № 2659298 від 18.05.2024 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ»», із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. (Висновок ВС викладений у Постанові від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17). Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Щодо договору позики № 79689452 від 12.05.2024 суд дійшов висновку, що згідно з п. 2.1, 2.2, 2.3. цього Договору кредит в розмірі 4000,00 грн. надавався строком на 30 днів, тобто до 10.06.2024 зі сплатою фіксованої процентної ставки 1,5 %, процентної ставки за понадстрокове користування позикою 2,70%, пеня 2,70%. Орієнтовна загальна вартість позики була визначена - 5800,00 грн. 12.05.2024 укладено додаткову угоду № 79689452, позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики 4000,00 грн. на 2500,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 6500,00 грн. Відповідно до таблиці обчислення вартості кредиту сума процентів за користування кредитом складає 1800 грн., і вбачається нарахування відсотків в межах строку кредиту з 12.05.2024 року до 10.06.2024 року. При цьому, позовних вимог щодо стягнення процентів на підставі ст. 625 ЦК України, по закінченню строку кредитування, позивачем не було заявлено. Тому на думку суду, розмір заборгованості слід визначати з урахуванням погодженого строку кредитування у 30 днів. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Нарахування пені є необґрунтованою з вище наведених підстав (п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Тому, до стягнення підлягає заборгованість за договором позики № 79689452, у розмірі 9425,00 грн., що складається з: 6 500.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2925,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Щодо договору позики № 2659298 від 18.05.2024, суд дійшов висновку, що згідно з п. 2.1, 2.2, 2.3. цього Договору кредит в розмірі 1500,00 грн. надається строком на 30 днів, тобто до 17.06.2024 зі сплатою фіксованої процентної ставки 1,5 %, процентної ставки за понадстрокове користування позикою 2,70%, пеня 2,70%. Орієнтовна загальна вартість позики була визначена - 2175,00 грн. 24.05.2024 укладено додаткову угоду № 2659298-532687, позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики 1500,00 грн. на 3500,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 5000,00 грн. Відповідно до таблиці обчислення вартості кредиту сума процентів за користування кредитом складає 1935 грн., і вбачається нарахування відсотків в межах строку кредиту з 18.05.2024 року до 17.06.2024 року. При цьому, позовних вимог щодо стягнення процентів на підставі ст. 625 ЦК України, по закінченню строку кредитування, позивачем не було заявлено. Тому на думку суду, розмір заборгованості слід визначати з урахуванням строку кредитування у 30 днів. Отже, стягненню підлягає заборгованість за договором позики № 2659298 у розмірі 6935,00 грн., що складається з: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1935 грн. - сума заборгованості за відсотками. Нарахування пені є необґрунтованою з вище наведених підстав (п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). З врахуванням наведеного, суд приймає до уваги надані позивачем розрахунки заборгованості (т. 1 а.с. 20, 28, 76-79, 100-103) за основною сумою боргу та за відсотками, як належні докази у справі, оскільки будь-яких доказів на їх спростування відповідачем не надано. Щодо заперечень сторони відповідача з приводу того, що відповідач не отримував кредитні кошти та не користувався ними, а тому у нього відсутнє зобов`язання повернути їх та сплатити відсотки, а також, що договір факторингу був укладений до укладення кредитних договорів коли заборгованість по ним не існувала, тому не могла бути передана первісним кредитором позивачу, то суд зазначає наступне. Так, на підтвердження факту виконання умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів позивач надав суду довідки ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» про переказ коштів [PERSON] на ЕПЗ № [NUMBER] 12.05.2025 в сумі 4000 грн. (т. 1 а.с. 74); 12.05.2025 в сумі 2500 грн. (т. 1 а.с. 80); 18.05.2025 в сумі 1500 грн. (т. 1 а.с. 97). Крім того, з отриманого судом з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» руху коштів по картці вбачається, що відповідач [PERSON] означений як клієнт банку, також міститься інформація про дату його народження: [INFO] ; ІПН [NUMBER] ; номер картки [NUMBER] , номер рахунку [NUMBER] , та період з 12.05.2024 по 21.05.2025 (т. 1 а.с. 249-250, т. 2 а.с. 1-36), а також відображено надходження на картку [PERSON] 12.05.2024 коштів в сумі 4000 грн. та 2500 грн., 18.05.2024 - 1500 грн., 24.05.2024 - 3500 грн. Також, з листа АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 27.06.2025 вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) Банком було емітовано платіжну картку [NUMBER] . Фінансовий номер телефону [NUMBER] знаходиться в анкетних даних [PERSON] (т. 1 а.с. 247). Крім того, хоча договір факторингу № 14/06/21 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» було укладено 14.06.2021, але до вказаного договору неодноразово укладались додаткові угоди, зокрема, 28.07.2021 укладено додаткову угоду № 2, 13.06.2022 укладено додаткову угоду №7, 25.09.2024 укладено додаткову угоду №37 та 28.10.2024 укладено додаткову угоду №42 (т. 1 а.с. 86, 87, 88, 104). Судом встановлено, що вимоги по відповідача були відступлені позивачу на підставі додаткових угод №37 від 25.09.2025 та №42 від 28.10.2024, тобто після виникнення у відповідача заборгованості перед первісним кредитором за договорами позики. Разом з тим, вимоги про визнання недійсним договору факторингу відповідач не заявляв, інформації про визнання недійсним договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З врахуванням наведеного вище суд враховує договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, оскільки він є дійсним. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Щодо решти доводів відповідача та його представниці слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, з огляду на вищенаведені норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши, що відповідач [PERSON] допустив невиконання взятих на себе зобов`язань за договором позики, право вимоги за яким згідно договору факторингу набув позивач, суд висновує про наявність правових підстав для часткового задоволення цього позову. Вирішуючи згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд керується положенням ст. 141 ЦПК України, за яким судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції № 103042 від 18.03.2025 року при пред`явленні даного позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень. Оскільки позов задоволено частково, то судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить 1 259 грн. (3028 грн. х (9 425 грн. + 6 935 грн.) : 39347 грн.) На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial