Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Позивач ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 25\~725 грн та судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. В обґрунтування позову вказав, що 11.05.2021 року [PERSON] , ознайомившись з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту, та ТОВ «МІЛОАН» уклали договір про надання споживчого кредиту №3666153, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» перерахувало відповідачу кредитні кошти в сумі 6 000 грн, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «МІЛОАН» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. 10.08.2021 року ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» уклали договір факторингу №06Т, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором від 11.05.2021 року №3666153 перейшло до ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС». Відповідач не виконав умови кредитного договору, не повернув кредит позивачу, а також не виконав всі інші грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором. Згідно з договором факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» становить 25 725 грн. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було вжито заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення Досудової вимоги на адресу відповідача. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] \~на користь ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором від 11.05.2021 року №3666153 в розмірі 25\~725 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 6 000 грн.; заборгованість за відсотками 19 125 грн.; заборгованість за комісійними винагородами 600 грн.; 2422,40 грн. судового збору та 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.03.2025 року за позовною заявою ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» відкрито спрощене позовне провадження. 17.04.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] . Відповідно до відзиву відповідач [PERSON] визнав наявність заборгованості лише за тілом кредиту в розмірі 6 000,00 грн та заперечив проти стягнення нарахованих процентів та комісії, оскільки він з 22.04.2021 року по 10.05.2024 року був військовослужбовцем, і на нього поширювались гарантії, встановлені чинним законодавством України. Його статус військовослужбовця підтверджується Довідкою командира військової частини [NUMBER] від 10.05.2024 року про перебування його на військовій службі в ЗСУ з 22.04.2021 року по 10.05.2024 року та Військовим квитком [NUMBER] від 22.04.2021 року. У судове засідання представник позивача та відповідач не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 11.05.2021 року між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» укладено Договір про споживчий кредит №3666153. За умовами договору ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачу кредит у розмірі 6000 грн. строком на 15 днів, починаючи 11.05.2021 року, з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 26.05.2021. Відповідно до п. 1.5.1. комісія за надання кредиту: 600 грн, яка нараховується за ставкою 10,0% від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом: 1125 грн, які нараховуються за ставкою 1.25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.2.3 Договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього часу кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій тощо, визначена в п. 1. 5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування (пролонгації) та стандартних (базових) умовах згідно п. 2.3.1.12 продовжують нараховуватися за базовою ставкою згідно п.1.6 Договору. Стандартна (базова) ставка не є підвищеною. Згідно з п. 2.3.1.2. Договору визначено порядок пролонгації на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен рази коли Позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Копією платіжного доручення №45970132 від 11.05.2021 підтверджується, що ТОВ «МІЛОАН» перерахувало відповідачу [PERSON] кошти у сумі 6000,00 грн, на підставі укладеного договору про споживчий кредит №3666153. Судом встановлено, що 10.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» (кредитор) та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (новий кредитор) був укладений договір відступлення права вимоги №06Т у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за плату право грошової вимоги, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (Портфель Заборгованості). Відповідно до пункту 1.2. внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий Кредитор заміняє Кредитора у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Відповідно до витягу додатку з реєстру боржників до договору факторингу №06Т від 10.08.2021 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» сума боргу [PERSON] становить 25\~725 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 6 000 грн.; заборгованість за відсотками 19 125 грн.; заборгованість за комісійними винагородами 600 грн.. Таким чином, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги за боргом до [PERSON] за кредитним договором №3666153. Відповідно до ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 626, 628 ЦК України). Статтею 627\~ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилами частини першої статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.\~611\~ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 612\~ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається відповідач не оспорює фактичні обставини справи, а саме те, що він отримав кредит від ТОВ «МІЛОАН» у розмірі 6 000 грн. Водночас заперечує щодо стягнення процентів та комісії за користування кредитом. Відповідно положень п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Відповідно до визначення, наданого у ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абз. 15 ст. 1). Відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Отже, особливий період в Україні розпочався 17.03.2014 року і триває дотепер. Згідно з Довідкою командира військової частини [NUMBER] від 10.05.2024 року матрос [PERSON] звільнений з військової служби в запас ЗСУ та з 22.04.2021 року по 10.05.2024 року перебував на військовій службі. та Військовим квитком [NUMBER] від 22.04.2021 року. Також факт перебування [PERSON] на військовій службі під час дії особливого періоду у Збройних Силах України підтверджується відповідними записами у військовому квитку серії [NUMBER] . На момент укладення кредитного договору (станом на 11.05.2021 року) відповідач вже був військовослужбовцем та проходив строкову військову службу в умовах дії особливого періоду. Отже, на думку суду, на нього в повній мірі поширюються вказані гарантії. Таким чином, нарахування позивачем процентів за користування кредитом у сумі 19 125 грн. та заборгованості за комісійними винагородами у сумі 600 грн. суперечить вимогам Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» ( у редакції, що діяв на момент укладення спірного кредитного договору). Отже, суд проаналізувавши, встановлені фактичні обставини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 6 000 грн, що становить тіло кредиту, оскільки відповідач проходив строкову військову службу під час дії особливого періоду, а тому штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує наступним чином. Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частка задоволених вимог становить: 6000 грн / 25 725 грн) х 100% = 23,32%. Тобто розмір судового збору, який підлягає компенсації з державного бюджету на користь позивача становить: 2422,40 грн х 23,32% = 564,90 грн. Крім того, за змістом п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги від 01 листопада 2024 року №42649746, додаткову угоду до договору №42649746 та акт №3666153 про підтвердження надання правової допомоги від 30.11.2024 року, з яких слідує, що загальна вартість наданих послуг становить 6000 грн. Згідно з ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд,

Outcome: partial