Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 35000,00 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 24.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (надалі - товариство) та [PERSON] (надалі відповідач, позичальник) було укладено договір про надання фінансового кредиту №26061-02/2024 (надалі - кредитний договір). Відповідно до розділу 1 кредитного договору, товариство надає позичальнику кредит у розмірі 10 000,00 грн. Кредит надається строком на 100 днів. Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 2,5 % в день. На виконання умов вказаного договору ТОВ «Стар Файненс Груп» свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Стар Файненс Груп» складала 35000,00 грн., з них: заборгованість за основним боргом 10000,00 грн., заборгованість за відсотками 25000,00 грн. Щодо права вимоги про стягнення заборгованості за означеним вище кредитним договором до відповідача, то ТОВ «Свеа Фінанс» як позивач обґрунтовує це тим, що 29.08.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «Свеа Фінанс», було укладено договір факторингу №01.02-26/24 (далі - договір факторингу). Відповідно до договору факторингу, ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Стар Файненс Груп», визначеними в Реєстрі Боржників. Зокрема, за договором факторингу ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТОВ «Свеа Фінанс» права вимоги за заборгованістю [PERSON] за кредитним договором №26061-02/2024 від 24.02.2024. З огляду на викладене ТОВ «Свеа Фінанс» просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 35000,00 грн. та судові витрати. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідача надішов відзив на позовну заяву. [PERSON] заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенню в повній мірі. Зазначив, що заява на отримання кредиту ним не підписувалась. Договір не містить інформації про його підписання з використанням одноразового ідентифікатора, який має бути проставлений на кожній сторінці кредитного договору. В матеріалах справи відсутні докази, з яких можна було б встановити, що відповідач пройшов ідентифікацію у інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Стар Файненс Груп" при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", через номер телефону, який він зазначив чи лист, що надійшов на електронну пошту, не надано доказів надіслання мені одноразового ідентифікатора для підписання договору і взагалі його перебування на сайті в мережі інтеренет на адресою: http://starfin.com.ua. Із наданих позивачем доказів ідентифікувати номер картки, на який позивач перерахував грошові кошти та її приналежність відповідачу неможливо. Також позивачем не надано доказів перерахування грошових коштів відповідачу первинним кредитором. Крім того, позивачем не надано суду належно оформленого реєстру боржників до договору факторингу, з якого б вбачалось, що до ТОВ "Свеа Фінанс" перейшло право вимоги ТОВ "Стар Файненс груп" до [PERSON] . Витяг з реєстру боржників №1 до договору факторингу не відповідає вимогам до такого реєстру, визначеним договором факторингу, оскільки підписаний директором ТОВ "Свеа Фінанс" та скріплений печаткою ТОВ "Свеа Фінанс", тоді як такий витяг повинен бути підписаний уповноваженими представниками сторін договору факторингу та скріплений їх печатками. В судове засідання учасники не з`явились. В позовній заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Просив відмовити у задоволенні позову повністю. Також додав копію пенсійного посвідчення, з якого вбачається, що йому встановлено 2 групу інвалідності. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223, 280 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 09.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №26061-02/2024, відповідно до пунктів 1.1-1.4 якого сторони обумовили тип кредиту - кредит, суму кредиту 10 000,00 грн., процентну ставку 2,5 % в день, та строк кредиту - 100 днів (а.с. 9-12). Із дослідженого паспорту споживчого кредиту та Додатку №1 до кредитного договору суд встановив, що між сторонами означеного правочину обумовлено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення, а також розмір платежів. Із листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18.03.2025 року суд встановив факт отримання позичальником [PERSON] від ТОВ «Стар Файненс Груп» грошових коштів в сумі 10\~000,00 грн. відповідно на виконання умов кредитного договору (а.с. 17). Також із розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором, вбачається, що заборгованість відповідача перед кредитодавцем згідно кредитного договору становить 35000,00 грн., з них: заборгованість за основним боргом 10\~000,00 грн., заборгованість за відсотками 25000,00 грн. (а.с. 15-16). 29.08.2024 ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Свеа Фінанс», було укладено договір факторингу №01.02-26/24. Відповідно до розділу 2 договору факторингу, ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Стар Файненс Груп», визначеними в Реєстрі Боржників (а.с. 17-23). За п. 3.1.3 договору факторингу право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за кредитними договорами. Договір факторингу підписано 29 серпня 2024 року. Як встановлено судом із дослідженої платіжної інструкції №9731 від 30.08.2024, ТОВ «Свеа Фінанс» сплатило ТОВ «Стар Файненс Груп» 3827017,94 грн. як плату за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу. Із витягу з Реєстру боржників №1 до договору факторингу (а.с.23) суд встановив, що ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №26061-02/2024 від 24.02.2024 року на загальну суму 35000,00 грн. Суд, безпосередньо дослідивши надані позивачем докази дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~11\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 512\~ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Згідно із ч. 1ст. 627\~ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 626 та ч. 1 ст. 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст.\~1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Щодо твердження відповідача про те, що на його банківську картку не надходили кредитні кошти, то вказана теза ним не підтверджена. Натомість надходження коштів на його рахунок позивачем підтверджено листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18.03.2025 року про перерахування коштів в сумі 10\~000,00 грн. від ТОВ «Стар Файненс Груп» Лисенку О.В. З приводу тези відповідача, щодо того, що позивач не підтвердив отримання права вимоги до відповідача від первинного кредитора, то це спростовується наданими позивачем доказами, зокрема договором факторингу, додатками до нього, платіжною інструкцією, витягом з реєстру боржників. За встановлених обставин, на підставі досліджених матеріалів цивільної справи, враховуючи викладені вище норми матеріального права, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за угодою, не у повній мірі виконував означені зобов`язання за Кредитним договором, не повернувши кредитодавцю основну суму боргу та відсотки за користування кредитом, тому факт порушення умов зазначеного договору зі сторони відповідача є доведеним стороною позивача. Згідно з ч. 1, 5, 6, 7\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів як неотримання ним у кредит від ТОВ «Стар Файненс Груп» грошових коштів за кредитним договором, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання їх умов у передбачені строки. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконав грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту та відсотків за користування ним, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача заборгованості за договором кредиту підлягає до задоволення . Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 9 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір`від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідно до копії пенсійного посвідчення [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності, а тому він звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 35 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати», якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн (платіжна інструкція №1515 від 08 квітня 2025 року). Таким чином, судовий збір повинен бути компенсований за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved