Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

До Томаківського районного суду Дніпропетровської області звернувся Дніпропетровський обласний центр зайнятості в особі директора Вінтоняк О.? з? позовом до [PERSON] про стягнення з останньої кошти, що були виплачені їй як допомога по безробіттю у розмірі 3256,01 грн. (три тисячі двісті п`ятдесят шість гривень 01 копійка), та понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , звернулась до Марганецької міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості 15.01.2021 р. в пошуку роботи. Наказом від 15.01.2021 року № НТ 210115 [PERSON] надано статус безробітної з 15.01.2021 р. відповідно до ч.1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року № 5067-VI (далі - Закон № 5067-VI), разом з тим призначено допомогу по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу з 15.01.2021 р. по 11.10.2021 р. згідно частини 1 ст.22, частини 1 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 р. №1533-ІІІ у редакції, чинній на момент перебування особи на обліку (далі по тексту - Закон № 1533-ІІІ). Окрім того, розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю з 15.01.2021р. відповідно до ст. 22 Закону №1533-ІІІ. Відповідно до Закону №1533-ІІІ розмір допомоги по безробіттю застрахованим особам визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1266 (далі - Порядок № 1266), залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - Фонд) для цієї категорії осіб. Розрахунок суми допомоги по безробіттю здійснюється із використанням Єдиної інформаційно-аналітичної системи Державної служби зайнятості (далі - ЄІАС), відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 22, частини 1 ст. 23 Закону № 1533-ІІІ та Порядку № 1266, у відсотках до середньої заробітної плати (доходу) безробітного. Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №3 від 18.01.2022 р. згідно даних ПФУ встановлено факт перебування [PERSON] в трудових відносинах з ТОВ «ЯНЕКС ХОЛД» під час перебування на обліку в центрі зайнятості в статусі безробітної особи та отримання допомоги по безробіттю. Для підтвердження факту працевлаштування особи 15.11.2021 р. було направлено запит директору ТОВ «ЯНЕКС ХОЛД» 18.01.2022 р. отримано відповідь ТОВ «ЯНЕКС ХОЛД» від 28.12.2021 р., якою підтверджено, що [PERSON] перебуває в трудових відносинах з ТОВ «ЯНЕКС ХОЛД» з 15.09.2021 р. по теперішній час на посаді менеджера в оптовій торгівлі наказ № 3 від 14.09.2021 р.). [PERSON] приховала від центру зайнятості той факт, що вона перебувала у трудових відносинах з ТОВ «ЯНЕКС ХОЛД» з 15.09.2021р., а тому як зайняте населення не мала права мати статус безробітного та перебувати на обліку в центрі зайнятості як безробітний відповідно до ст. 4, ст. 43 Закону № 5067-VI. В своїй заяві від 15.01.2021 р. [PERSON] особистим підписом підтверджує, що вона ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг. Також, 15.01.2021 р. [PERSON] під особистий підпис в додатку 2 до ІППБ додатково було ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованих безробітних, а також з інформацією про те, що відповідальність за достовірність поданих до центру зайнятості даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Наказом від 12.10.2021 р. № НТ 211012 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю з 12.10.2021 р. (у зв`язку з закінченням строку виплати відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 31 Закону № 1533-ІІІ у редакції, чинній на момент перебування особи на обліку) та припинено реєстрацію безробітного (у зв`язку з поданням зареєстрованим безробітним заяви про припинення реєстрації). Наказом від 18.01.2022 р. № НТ 220118 прийнято рішення про повернення коштів у встановленому порядку відповідно до ч. З ст. 36 Закону № 1533-ІІІ. За весь період перебування на обліку та отримання матеріального забезпечення з 15.01.2021 р. по 11.10.2021 р. [PERSON] було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю на загальну суму 38 047,43 грн. За період з 15.09.2021 р. по 11.10.2021 р. [PERSON] було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю в розмірі 3 256,01 грн., тобто загальна заборгованість по особі [PERSON] складає 3256,01 грн. Таким чином, [PERSON] , перебуваючи на обліку в центрі зайнятості, порушила вимоги п.2 ст.36 Закону №1533-ІІІ, а саме: не надала до центру зайнятості відомості про своє працевлаштування. Отже, [PERSON] незаконно отримала допомогу по безробіттю в розмірі 3 256,01 грн., що є коштами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. 27.01.2022 року [PERSON] особисто отримала претензію про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю №15 від 18.01.2022 р. та повідомила, що на даному підприємстві не працювала. Особі було запропоновано звернутись до підприємства, до інспекції з праці або до прокуратури з метою вирішення питання. Проте, [PERSON] не надала жодної інформації про звернення. 30.06.2022 року відповідачу поштою за двома адресами (зареєстроване місце проживання та місце фактичного перебування) було направлено претензію про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю №138 від 29.06.2022р., але обидва поштові відправлення повернуто у зв`язку закінченням терміну зберігання. 30.05.2023 року [PERSON] повторно поштою за двома адресами (зареєстроване місце проживання та місце фактичного перебування) було направлено претензію про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю №213 від 29.05.2023 р. з інформацією про реорганізацію Марганецької міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості та зміну реквізитів для повернення коштів. Одне поштове відправлення повернуто у зв`язку з закінченням терміну зберігання, інше - вручено особисто. Однак, жодної відповіді від [PERSON] отримано не було. На даний час [PERSON] добровільно заборгованість не сплачена. Несвоєчасне надходження коштів до Фонду тягне за собою негативні наслідки у вигляді несвоєчасної виплати допомоги по безробіттю громадянам, що перебувають на обліку в центрі зайнятості населення, що в свою чергу може призвести до тяжкого соціального становища малозабезпечених верств населення, чим суттєво порушуються державні інтереси, оскільки вказані кошти в більшості випадків є єдиним джерелом існування громадян, та невиконання вимог ст. 46 Конституції України щодо соціального захисту прав громадян. 30.10.2024 ухвалою Томаківського районного суму Дніпропетровської області, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов Дніпропетровського обласного центру зайнятості в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову Дніпропетровського обласного центру зайнятості заперечувала , просила відмовити у задоволенні даного позову, посилаючись на відзив на позовну заяву від 09.12.2024 року. 20.12.2024 року представником позивача надано відповідь на відзив, в якому представник наполягає на своїх позовних вимогах, та просить суд їх задовольнити. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, заслухавши представника позивача, відповідача, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. Відповідач у справі, [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , звернулась до Марганецької міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості 15.01.2021 р. в пошуку роботи. Наказом від 15.01.2021 року № НТ 210115 [PERSON] надано статус безробітної з 15.01.2021 р. відповідно до ч.1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року № 5067-VI (далі - Закон № 5067-VI), відповідно, призначено допомогу по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу з 15.01.2021 р. по 11.10.2021 р. згідно частини 1 ст.22, частини 1 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 р. № 1533-ІІІ у редакції, чинній на момент перебування особи на обліку (далі по тексту - Закон № 1533-ІІІ). Разом з тим, розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю з 15.01.2021р. відповідно до ст. 22 Закону №1533-ІІІ. Відповідно до Закону №1533-ІІІ розмір допомоги по безробіттю застрахованим особам визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1266 (далі - Порядок № 1266), залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - Фонд) для цієї категорії осіб. Розрахунок суми допомоги по безробіттю здійснюється із використанням Єдиної інформаційно-аналітичної системи Державної служби зайнятості (далі - ЄІАС), відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 22, частини 1 ст. 23 Закону № 1533-ІІІ та Порядку № 1266, у відсотках до середньої заробітної плати (доходу) безробітного. Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 3 від 18.01.2022 р. згідно даних ПФУ встановлено факт перебування [PERSON] в трудових відносинах з ТОВ «ЯНЕКС ХОЛД» під час перебування на обліку в центрі зайнятості в статусі безробітної особи та отримання допомоги по безробіттю. Для підтвердження факту працевлаштування особи 15.11.2021 р. було направлено запит директору ТОВ «ЯНЕКС ХОЛД» 18.01.2022 р. отримано відповідь ТОВ «ЯНЕКС ХОЛД» від 28.12.2021 р., якою підтверджено, що [PERSON] перебуває в трудових відносинах з ТОВ «ЯНЕКС ХОЛД» з 15.09.2021 р. по теперішній час на посаді менеджер в оптовій торгівлі наказ № 3 від 14.09.2021 р.). [PERSON] приховала від центру зайнятості той факт, що вона перебувала у трудових відносинах з ТОВ «ЯНЕКС ХОЛД» з 15.09.2021р., а тому як зайняте населення не мала права мати статус безробітного та перебувати на обліку в центрі зайнятості як безробітний відповідно до ст. 4, ст. 43 Закону № 5067-VI. В своїй заяві від 15.01.2021 р. [PERSON] особистим підписом підтверджує, що вона ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг. Також, 15.01.2021 р. [PERSON] під особистий підпис в додатку 2 до ІППБ додатково було ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованих безробітних, а також з інформацією про те, що відповідальність за достовірність поданих до центру зайнятості даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Наказом від 12.10.2021 р. № НТ 211012 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю з 12.10.2021 р. (у зв`язку з закінченням строку виплати відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 31 Закону № 1533-ІІІ у редакції, чинній на момент перебування особи на обліку) та припинено реєстрацію безробітного (у зв`язку з поданням зареєстрованим безробітним заяви про припинення реєстрації). Наказом від 18.01.2022 р. № НТ 220118 прийнято рішення про повернення коштів у встановленому порядку відповідно до ч. З ст. 36 Закону № 1533-ІІІ. За весь період перебування на обліку та отримання матеріального забезпечення з 15.01.2021 р. по 11.10.2021 р. [PERSON] було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю на загальну суму 38047,43 грн. За період з 15.09.2021 р. по 11.10.2021 р. [PERSON] було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю в розмірі 3256,01 грн. Тобто загальна заборгованість по особі [PERSON] складає 3256,01 грн. Таким чином, [PERSON] , перебуваючи на обліку в центрі зайнятості, порушила вимоги п. 2 ст. 36 Закону № 1533-ІІІ, а саме: не надала до центру зайнятості відомості про своє працевлаштування. Отже, [PERSON] незаконно отримала допомогу по безробіттю в розмірі 3256,01грн., що є коштами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. 27.01.2022 року [PERSON] особисто отримала претензію про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю № 15 від 18.01.2022 р. та повідомила, що на даному підприємстві не працювала. Особі було запропоновано звернутись до підприємства, до інспекції з праці або до прокуратури з метою вирішення питання. Проте, [PERSON] не надала жодної інформації про звернення. 30.06.2022 року відповідачу поштою за двома адресами (зареєстроване місце проживання та місце фактичного перебування) було направлено претензію про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю № 138 від 29.06.2022р., але обидва поштові відправлення повернуто у зв`язку закінченням терміну зберігання. 30.05.2023 року [PERSON] повторно поштою за двома адресами (зареєстроване місце проживання та місце фактичного перебування) було направлено претензію про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю №213 від 29.05.2023 р. з інформацією про реорганізацію Марганецької міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості та зміну реквізитів для повернення коштів. Одне поштове відправлення повернуто у зв`язку з закінченням терміну зберігання, інше - вручено особисто. Однак, жодної відповіді від [PERSON] отримано не було. На даний час [PERSON] добровільно заборгованість не сплачена. Несвоєчасне надходження коштів до Фонду тягне за собою негативні наслідки у вигляді несвоєчасної виплати допомоги по безробіттю громадянам, що перебувають на обліку в центрі зайнятості населення, що в свою чергу може призвести до тяжкого соціального становища малозабезпечених верств населення, чим суттєво порушуються державні інтереси, оскільки вказані кошти в більшості випадків є єдиним джерелом існування громадян, та невиконання вимог ст. 46 Конституції України щодо соціального захисту прав громадян. Відповідно до наказу Міністерства економіки України від 18.10.2022 рок; № 3910 «Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості)! Нікопольський міськрайонний центр зайнятості (код ЄДРПОУ 21910812) було реорганізовано шляхом приєднання до Дніпропетровського обласного центр\ зайнятості. Згідно наказу Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 15.12.2022року № 315 «Про зміну до структури та штатного розпису Дніпропетровської обласної служби зайнятості» припинена діяльність Марганецької міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості (код ЄДРПОУ 42101239) та утворено структурний підрозділ Марганецьке управління у складі Нікопольської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості. Наказом Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 23.12.202 року № 319 «Про утворення філій Дніпропетровського обласного центру зайнятості» утворено Нікопольську філію Дніпропетровського обласного центру зайнятості (код ЄДРПОУ 45108216). Отже, Дніпропетровський обласний центр зайнятості є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків Нікопольського міськрайонного центру зайнятості та Марганецької міської філії Дніпропетровського обласного центру. Відповідно до положень ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до ч.2,3 ст.36\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення»\~статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Згідно з п. 4 ч. 2\~ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення»\~зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій\~статті 45 цього Закону. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення»\~реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Згідно з ч. 3\~ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення»\~відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до абзацу 19 підпункту 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 р. № 792, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня встановлення факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності згідно із\~статтею 4 Закону України «Про зайнятість населення». Виходячи з вищевказаного, [PERSON] з 15.09.2021 року втратила статус безробітного та право на отримання допомоги по безробіттю, так як вона з цього дня працевлаштувалася, відносився до зайнятого населення. Оскільки, відповідач не повідомила позивача про наявність цивільно-правових відносин з ТОВ «ЯНЕКС ХОЛД», виплачена допомога по безробіттю за період з 15.09.2021 р. по 11.10.2021 р. в розмірі 3 256,01 грн. отримана нею незаконно та підлягає поверненню. Дніпропетровським обласним центром зайнятості прийнято рішення про відшкодування матеріального забезпечення [PERSON] . 27.01.2022 року [PERSON] особисто отримала претензію про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю № 15 від 18.01.2022 р. та повідомила, що на даному підприємстві не працювала. Особі було запропоновано звернутись до підприємства, до інспекції з праці або до прокуратури з метою вирішення питання. Проте, [PERSON] не надала жодної інформації про звернення. 30.06.2022 року відповідачу поштою за двома адресами (зареєстроване місце проживання та місце фактичного перебування) було направлено претензію про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю № 138 від 29.06.2022р., але обидва поштові відправлення повернуто у зв`язку закінченням терміну зберігання. 30.05.2023 року [PERSON] повторно поштою за двома адресами (зареєстроване місце проживання та місце фактичного перебування) було направлено претензію про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю №213 від 29.05.2023 р. з інформацією про реорганізацію Марганецької міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості та зміну реквізитів для повернення коштів. Одне поштове відправлення повернуто у зв`язку з закінченням терміну зберігання, інше - вручено особисто. Однак, жодної відповіді від [PERSON] отримано не було. На даний час [PERSON] добровільно заборгованість не сплачена. Враховуючи наведене вище та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 3 256,01 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача [PERSON] кошти у сумі 3 256,01 грн. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та у зв`язку із задоволенням позовних вимог підлягає стягненню в повному обсязі з відповідача [PERSON] на користь позивача у сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved