Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] ,у якому просить: 1) стягнути з [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (02090, м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, ЄДРПОУ: 42986956) заборгованість за кредитним договором № 146080 від 10.07.2024 у розмірі 12667,10 грн, яка складається з 6945,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 5321,10 грн заборгованість за відсотками та заборгованість за комісії 401,00 грн; 2) стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 10.07.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] уклали кредитний договір № 146080 у формі електронного документа із використанням електронного підпису. Відповідач добровільно без примусу чи тиску заявив бажання отримання коштів, зареєструвався на сайт, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації. Після вчинених дій відповідача, 10.07.2024 року ТОВ «ФК «Кредіплюс» ініціювало переказ коштів згідно договору на платіжну картку № [NUMBER] , що свідчить про прийняття пропозиції кредитодавця. 10.10.2024 року ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу №10102024, згідно умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» приймає належні ТОВ «Кредіплюс» права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024 року ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №146080 від 10.07.2024 в сумі 12667,10 грн. Позивачем жодних нарахувань за кредитним договором № 146080 не здійснювалось Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному кредитному договору від 10.07.2024 щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення ТОВ «ФК «Ейс» до суду із відповідним позовом. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 31 березня 2025 року позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості пийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. Разом з позовною заявою позивачем було додано клопотання про витребування доказів. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 28 квітня 2025 року витребувано у Акціонерного товариства «Універсал Банк» (04082, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, електронна адреса: contact@universalbank.com.uа) : інформацію, чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжна картка, маска картки № [NUMBER] ; інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період 10.07.2024 - 15.07.2024 у сумі 5000,40 грн (безготівкове зарахування згідно з транзакцією № 1437308432 від 10.07.2024); інформацію, чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); у разі підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період 10.07.2024 - 15.07.2024 у сумі 5000,40 грн (безготівкове зарахування згідно з транзакцією № 1437308432 від 10.07.2024) - надати первинні документи бухгалтерського обліку (бухгалтерські виписки/ платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію; надати повний номер рахунку маска картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на який зараховано кошти; у випадку неможливості надати вищевказані первинні документи - надати інші документи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти [NUMBER] , належний [PERSON] .. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзиву на позов не подав. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що 10.07.2024 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] укладено кредитний договір №146080 шляхом підпису договору відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 4с2b8b0a. Відповідно до 2.2.1 Кредитного договору (індивідуальна частина) сума (загальний розмір) кредиту становить 6945 грн, надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 5000,40 грн на № рахунку/картки позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 1944,60 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору (індивідуальна частина) проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 586% річних, тип процентної ставки - фіксована. Пунктом 2.5. Кредитного договору індивідуальної частини передбачено, що комісія за надання кредиту складає 1944,60 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 28,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Загальний строк кредитування складає 70 днів з 10.07.2024 по 18.09.2024. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні, конкретні дати вказані в графіку платежів. Загальні витрати позичальника за кредитом (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 7270,70 грн. Денна процентна ставка - 1,4956%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника становить 14215,70 грн. (п.п. 2.6-2.9.1 Кредитного договору (індивідуальна частина)). Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), та який містить аналогічні умови кредитного договору, було підписано відповідачем 10.07.2024 за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора 5204е7а1. З довідки ТОВ «ФК «Кредіплюс» № 11 про успішність операцій згідно з договором № 1412/11-1 від 14.12.2022, укладеним з ТОВ «ФК «Контрактовий дім» (вих. № 161/29-01 від 29.01.2025), вбачається, що ТОВ «ФК «Кредіплюс» свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 146080 від 10.07.2024 виконало і надало кредитні кошти позичальнику [PERSON] у повному обсязі, здійснивши 10.07.2024 о 12:36 год переказ грошових коштів в сумі 5000,40 грн на його банківську картку № [NUMBER] . Відповідно да картки обліку виконання договору № 146080 вбачається, що 10.07.2024 [PERSON] було надано кредит у сумі 6945,00 грн. За період з 10.07.2024 по 18.09.2024 відповідно до умов договору було нараховано проценти у сумі 5321,10 грн та комісію у розмірі 401 грн, загальний розмір заборгованості складає 12667,10 грн. Вказане також підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором № 146080. Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи правила надання коштів у кредит ТОВ «ФК «Кредіплюс». 10.10.2024 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Ейс» був укладений Договір факторингу №10102024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Ейс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Кредіплюс» за плату на умовах, визначених цим договором. Право вимоги переходить від ТОВ «ФК «Кредіплюс» до ТОВ «ФК «Ейс» у момент підписання ними відповідного Реєстру прав вимог та Акту приймання-передачі реєстру. Факт переходу до позивача права вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 146080 від 10.07.2024 у сумі 12667,10 грн (з яких 6945,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5321,10 грн - заборгованість за відсотками, 401,00 грн - заборгованість за комісією) підтверджується наявними в матеріалах справи Актом прийому-передачі реєстру боржників №3, Реєстром прав вимоги № 3. Відповідно до платіжної інструкції № 5179 від 12.12.2024 на виконання умов вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Ейс» здійснило плату ТОВ «ФК «Кредіплюс» за відступлення прав вимоги у сумі 656643,63 грн. Всупереч умовам Договору № 146080 від 10.07.2024 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, через що виникла заборгованість у розмірі 12667,10 грн, яка складається з наступного: 6945,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 5321,10 грн - заборгованість за відсотками; 401,00 грн - комісія за кредитним договором, що підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором № 146080, яка міститься в матеріалах справи. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ "Фінансова компанія "Ейс" до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] 10.07.2024 укладено кредитний договір № 146080, ТОВ «ФК «Кредіплюс» умови кредитного договору виконало належним чином, надавши відповідачеві кредит. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем склалась заборгованість у розмірі 12667,10 грн, а саме: 6945 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5321,10 грн. - заборгованість за відсотками; 401,00 грн заборгованість за комісією, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доказів сплати суми кредиту, відсотків та комісії за кредитним договором № 146080 від 10.07.2024 або ж власного розрахунку заборгованості відповідачем не надано, правом подати відзив на позовну заяву відповіач не скористався. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «ФК «Ейс» витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн до матеріалів справи надано копії наступних документів: договір № 04/02/25-01 про надання правничої допомоги від 04.02.2025, укладений між ТОВ "ФК "Ейс" та адвокатським бюро «Тараненко та партнери»; копію додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025, відповідно до якої Клієнт ТОВ "ФК "Ейс" доручає, а Адвокатське бюро "Тараненко та партнери" приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав з питань, що відносяться, у т.ч. до юрисдикції загалньих судів, по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами за переліком, у т.ч. щодо [PERSON] (номер кредитного договору 146080 від 10.07.2024); протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025; акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025, відповідно до якого виконавець АБ "Тараненко та партнери" надав, а Клієнт ТОВ "ФК "Ейс" отримав наступні послуги на загальну суму 7000,00 грн: складення позовної заяви до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 146080 від 10.07.2025 - 2 год. (вартість 5000,00 грн), вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з [PERSON] - 2 год. (вартість 1000,00 грн), підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором на рахунок [PERSON] - 1 год. (вартість 500,00 грн), підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором на рахунок [PERSON] - 1 год. (вартість 500,00 грн); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Тараненка А.І.. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зокрема, рівень складності юридичної кваліфікації спірних правовідносин, обсяг та обґрунтованість підготовлених позивачем документів, їх значення для розгляду справи, витрати на правничу допомогу мають складати 3000,00 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн, сплачені згідно з платіжною інструкцією № 8662 від 13.03.2025.

Outcome: approved