Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 20 червня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON] згідно якої 06 серпня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. З початку подружнього життя відносини у сторін були відносно нормальними, проте згодом спільне життя між ними не склалося, з вини відповідача між подружжям стали постійно виникати конфлікти, їх причинами стало те, що під час спільного подружнього проживання виявилось, що вони люди різного характеру і це призвело до того, що їм стало неможливим дійти згоди при вирішенні побутових, сімейних та інших життєвих питань, кожен із них має різні погляди на сімейне життя, на вибір своїх занять та ведення спільного господарства, відповідач перестала розуміти позивача, як чоловіка, людину та члена сім`ї. Через складність економічної ситуації в державі позивач на певний час залишав спільне із відповідачем місце проживання, виїжджав на тимчасові заробітки в різні регіони держави, а така поведінка позивача стала ще більше викликати нарікання відповідача. Згодом позивач втратив можливість працювати через неналежний стан свого здоров`я й зрештою йому було встановлено інвалідність, стосунки між подружжям ще більше ускладнились. Незважаючи на проживання за однією адресою, позивач та відповідач перестали вести спільне господарство, їх сім`я фактично розпалася, шлюб став формальністю. Неодноразові спроби, намагання позивача вплинути на відповідача, щоб вона змінила ставлення до сімейно-шлюбних стосунків не дали жодних результатів, тому надання строку на примирення не виправить стану їх шлюбних відносин, оскільки це продовжується протягом досить тривалого часу - приблизно з 2018-2019 року, тобто понад 6 років, строк на примирення не сприятиме налагодженню подружніх відносин та лише продовжить їх перебіг у часі. Вжиті позивачем в минулому спроби примирення не принесли жодного результату. У зв`язку із цим позивач просить суд розірвати шлюб, спір про поділ майна відсутній. ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 2. 11 липня 2025 року до суду надійшла заява позивача [PERSON] про розгляд справи у його і його представника відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити й розірвати шлюб, адже не проживає з відповідачем більше року, вони не ведуть спільного господарства, примирення між ними неможливе, спору щодо майна немає. 3. 11 липня 2025 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, просить розірвати їх з позивачем шлюб й залишити їй набуте у шлюбі прізвище. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 4. В ч. 1 ст. 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. 5. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч. 3). Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 4). Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ч. 1). Якщо один із подружжя вчинив домашнє насильство, незалежно від стану розгляду порушеного кримінального провадження, цивільної справи або справи про адміністративне правопорушення щодо домашнього насильства, заходи щодо примирення подружжя не вживаються (ч. 2). Як зазначено у ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (ч. 1). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2). У ч. 1 ст. 113 СК України зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. 6. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. ІV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 7. 06 серпня 1996 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 8. Із позовної заяви, заяв позивача і відповідача вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини хоча й проживають за однією адресою, тривалий час спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, це свідчить про те, що їх сім`я розпалась, шлюб має формальний характер. Враховуючи ці обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб сторін необхідно розірвати, відповідач має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися набутим в шлюбі прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 9. Позовна заява є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню. VІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 10. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У заяві позивач вказав, що судові витрати залишає за собою. Враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно залишити за позивачем.

Outcome: approved