Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Києва звернулась позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Згідно заявлених вимог, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дружини в розмірі частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 06 вересня 2022 року між сторонами був укладений шлюб, в якому у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , одруження виявилось невдалим, з листопада 2023 року сторони не проживають однією сім`єю. Позивач зазначає, що станом на день подачі цього позову, також подано позов про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення з нього аліментів на дитину, спільна донька залишилась проживати з нею, у зв`язку з чим на неї покладений великий тягар утримання дитини, оскільки вона має обов`язок не тільки в матеріальному забезпеченні дитини, а ще й в постійному та цілодобовому вихованні. Позивач зазначає, що відповідач має постійний дохід, інші аліментні зобов`язання відсутні, свої обов`язки по утриманню дружини з якою проживає малолітня дитина до досягнення трирічного віку, добровільно не виконує, а тому вона змушена звернутися з позовною заявою до суду. Позивач зазначає, що вона отримує допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 грн та навчається, дитина відвідує Д.Н.З. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21.06.2024 відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, отримавши копію ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами, процесуальним правом на подачу відзиву не скористався. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені нею обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що 06 вересня 2022 року між сторонами було укладено шлюб. (а.с. 8) Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Позивач [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 4, 5) Судом встановлено, що дитина [PERSON] на момент звернення з позовом до суду не досягла трирічного віку та проживає разом із позивачем. Позивач навчається в ЗФПО «Київський фаховий медичний коледж ім. П.І. Гаврося» (а.с. 9-а) та отримує щомісячну одноразову допомогу при народжені дитини в розмірі 860,00 грн на місяць (а.с.10). Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та в разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає в строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до частин 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Аналіз вищевикладеного дає підстави для висновку, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: перебування у зареєстрованому шлюбі з чоловіком, проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, таке право не залежить від матеріального стану дружини та від стану здоров`я дитини. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Зважаючи на викладене, позивач має право на отримання аліментів від відповідача, враховуючи відсутність доказів неспроможності останнього надавати матеріальну допомогу за станом здоров`я або з інших поважних причин. При цьому судом установлено, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 червня 2024 року ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 03 квітня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Доказів наявності інших стягнень з відповідача матеріали справи не містять. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Беручи до уваги викладені обставини, визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, доказів неспроможності сплачувати аліменти стороною відповідача надано не було, та з урахуванням всіх встановлених обставин справи та наявних доказів, з урахуванням стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини сторін за рішенням суду в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи викладене, аліменти підлягають стягненню з 03.04.2024. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, від сплати якого при зверненні до суду позивач була звільнена. На підставі викладеного, статтями 79, 84 СК України, статтями 2, 10, 76-81, 89, 141, 209, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

Outcome: approved