Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Адвокат Фльорків О.В. в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом, після померлого [INFO] [PERSON] право засновника Фермерського господарства «Застав`я», ідентифікаційний код 21149717, місцезнаходження якого зареєстровано в с. Мартишківці Кременецького району Тернопільської області. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої серед іншого, входять права засновника Фермерського господарства «Застав`я». Як вбачається із змісту Статуту ФГ «Застав`я» (в новій редакції), затвердженого рішенням засновника №1 від 15.02.2013 р., членами господарства є також п`ятеро фізичних осіб, в тому числі позивач та відповідач. Також, із змісту Статуту ФГ «Застав`я» та відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що у ФГ «Застав`я» статутний капітал не формувався та [PERSON] є одноосібним засновником ФГ «Застав`я». Щоб здійснювати управління фермерським господарством позивачці необхідно оформити в порядку спадкування права засновника. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Бадер Л.В. із заявою про прийняття спадщини, однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в статутному капіталі ФГ «Застав`я», у зв`язку з неможливістю встановити склад спадкового майна, оскільки статутний капітал фермерського господарства не сформований. Ухвалою судді [PERSON] від 10.12.2024 відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести її розгляд у порядку загального позовного провадження. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 26.02.2025 дану справу, у зв`язку із звільненням із посади судді [PERSON] передано на розгляд судді Ромазан В.В. Ухвалою судді Ромазан В.В. від 10.03.2024 дану справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фермерське господарство «Застав`я» письмових пояснень щодо позову не подавав. \~ \~ \~ \~Протокольною ухвалою судді від 29.04.2025 року закрито підготовче провадження у даній справі, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Фльорків О.В. позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити з підтяв наведених у позові. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фермерське господарство «Застав`я» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи. \~ \~ \~ \~ Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив. \~ \~ \~ \~Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. 10 листопада 1995 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Ланівецького району Тернопілсьької області) і після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] ». [PERSON] виступав засновником та головою Фермерського господарства «Застав`я», ідентифікаційний код 21149717, членами господарства є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Статутом господарства, а також Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Як вбачається із змісту Статуту ФГ «Застав`я» (в новій редакції), затвердженого рішенням засновника №1 від 15.02.2013 р., та відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у ФГ «Застав`я» статутний капітал не формувався. \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] помер (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 22.05.2024 р. Тернопілсььким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.). \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входять права засновника ФГ «Застав`я». Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Згідно інформації, зазначеної у довідці про осіб, зареєстрованих за адресою за період із 20.05.2024 по 20.05.2024 від 18.11.2024 р., [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним, на день його смерті, був зареєстрований його син [PERSON] . \~ \~ \~ \~ 18\~листопада 2024\~року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Бадер Л.В. заведено спадкову справі №12/2024 до майна [PERSON] , померлого [INFO] , за заявою його дружини [PERSON] . \~ \~ \~ \~Син померлого [PERSON] , відмовився від належної йому частки спадкового майна, що залишилась після смерті його батька [PERSON] в користь дружини померлого [PERSON] , про що, 18 листопада 2024 року, подав свою письмову заяву. Постановою приватного\~нотаріуса Тернопільського\~міського нотаріального\~округу Бадер\~Л.В.\~від 26\~листопада 2024\~року за\~№ 103/02-31,\~відмовлено [PERSON] \~у вчиненні\~нотаріальної дії\~ видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~частку в\~статутному капіталі\~Фермерського господарства\~«Застав`я»,\~код ЄДРПОУ\~21149717,\~місцезнаходження юридичної\~особи:\~село Мартишківці\~Кременецький район\~Тернопільської області, у зв`язку з неможливістю встановити склад спадкового майна, оскільки статутний капітал фермерського господарства не сформований. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закон. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України. Частинами 1, 4 ст. 4 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом. Відповідно до норм ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Згідно статті\~20\~Закону України «Про фермерське господарство», майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін. Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство», успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Відповідно до положень статті 35 Закону України «Про фермерське господарство» діяльність фермерського господарства припиняється: у разі реорганізації фермерського господарства; ліквідації фермерського господарства; визнання фермерського господарства неплатоспроможним (банкрутом); якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Із змісту зазначеної норми випливає, що таке немайнове право засновника фермерського господарства, як вирішення питання щодо господарської діяльності фермерського господарства може переходити до спадкоємців засновника. В роз`ясненнях, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначено, що успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. У п.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц, сформовано правову позицію згідно якої, ефективним способом захисту прав спадкоємців засновника фермерського господарства, які не відмовилися від вступу до фермерського господарства, в якого немає сформованого статутного капіталу, є визнання в порядку спадкування після смерті спадкодавця прав засновника такого господарства. Зважаючи на те, що позивач, яка є спадкоємцем померлого засновника фермерського господарства «Застав`я» першої черги за законом, бажає продовжити господарьску діяльність його, а смерть засновника фермерського господарства не є підставою для припинення діяльності цієї юридичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: approved