Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Представник органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до суду з цим позовом до відповідача [PERSON] та просить позбавити його батьківських прав стосовно дитини, [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та передати дитину службі у справах дітей виконкому Довгинцівської районної ради в м. Кривий Ріг. Позов мотивує тим, що до Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації 14.11.2024 надійшло повідомлення від КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Святошинського району м. Києва, про те, що 13.11.2024 до медичного закладу звернувся громадянин [PERSON] разом з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . За їх інформацією дівчинка мала недостатню масу тіла та самостійно не ходила, синці та садни на тілі, що свідчило про неналежний догляд за дитиною батьком. Також наголошено, що батько не вчасно звертається до лікарів за медичною допомогою та не виконує призначень лікаря - педіатра. Громадянин [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Мати дитини, громадянка [PERSON] , позбавлена батьківських прав (рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.04.2024). Працівниками Служби проведено відповідну бесіду з батьком, громадянином [PERSON] про необхідність термінового обстеження дитини в умовах стаціонару. Відповідно до інформації КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1» 15.11.2024 у відділення загальної педіатрії поступила малолітня [PERSON] , [INFO] . Стан дитини на момент огляду був важкий за рахунок множинних травм, вираженого больового абдомінального синдрому, травм та пастозності нижніх кінцівок. У дитини на момент поступлення шкірні покриви бліді, брудні, на голові, грудній клітині, спині, нижніх та верхніх кінцівках множинні ссадна та гематоми на різних етапах розвитку, імовірно травматичного походження. На підборідді лінійна рана близько 5 см з кіркою з ознаками запалення (зі слів батька, отримана більше двох тижнів тому). Під час огляду медичного психолога відмічається, що дитина завмирає, коли до неї підходив або нахилявся психолог, закривається, на незнайому людину реагує реакцією страху, боїться коли їй пропонують іграшку або будь-який інший предмет. На теперішній час стан дитини важкий, стабільний. Громадянин [PERSON] відмовився залишатися з малолітньою донькою [PERSON] у медичному закладі на період її лікування, тому дитина перебувала у відділенні зі старшим сином цивільної дружини батька. За час перебування дитини в лікарні батько, відвідав дитину один раз, станом здоров`я доньки не цікавився, турбувався лише про свій витрачений час на перебування в лікарні. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 19615 малолітня [PERSON] виписана з діагнозом: білково-енергетична недостатність важкого ступеню; затримка фізичного розвитку у дитини із ЗВУР при народженні; травматичне пошкодження нижніх кінцівок; гематоми правої стопи; багаточисленні садни ділянки спини, голови, верхніх та нижніх кінцівок; хронічний закріп; затримка мовленнєвого розвитку. Спеціалістами Служби здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що громадянин [PERSON] проживає у цивільному шлюбі з громадянкою [PERSON] . У родині виховуються ще четверо малолітніх дітей. Умови проживання потребують покращення, в квартирі брудно, не приємний запах, підлога та стіни брудні. Під час спілкування з`ясовано, що в родині, останнім часом, погіршились взаємовідносини, відбуваються сімейні конфлікти під час яких неодноразово викликалась поліція. Малолітню [PERSON] , [INFO] , взято на облік Служби, як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах. Громадянин [PERSON] звернувся до Служби із заявою про тимчасове влаштування малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , в сім`ю патронатного вихователя у зв`язку із складними життєвими обставинами та зобов`язався на протязі трьох місяців створити належні умови та забрати [PERSON] до своєї родини. Розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.12.2024 № 1167 малолітню [PERSON] , [INFO] , влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . За час перебування дитини у патронатній родині батько жодного разу не телефонував, не цікавився станом здоров`я доньки, не виявляв бажання її побачити. Громадянин [PERSON] 14.02.2024 написав пояснення до Служби де зазначив, що не планує забирати малолітню [PERSON] , [INFO] , до своєї родини та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки. Ухвалою суду від 19.03.2025 відкрито проваддення по справі та призначено до підготовчого розгляду. 21.05.2025 нвдійшов відзив по справі від Довгинцівської районної в м. Кривий Ріг ради, відповідно до якого останні зазначають, що не мають повноважень для прийняття рішення щодо надання [PERSON] , [INFO] статуси дитини, позбавленої батьківського піклування. Ухвалою суду від 22.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача ООП Святошинської РДА в м. Києві до суду не з"явилася, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутність та просила суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] та третя особа: відзив на позовну заяву до суду у встановлений строк не надіслав. Представник служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті Кривий Ріг ради в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву про заперечення щодо позову. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (чч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України). Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що до Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації 14.11.2024 надійшло повідомлення від КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Святошинського району м. Києва, про те, що 13.11.2024 до медичного закладу звернувся громадянин [PERSON] разом з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . За їх інформацією дівчинка мала недостатню масу тіла та самостійно не ходила, синці та садни на тілі, що свідчило про неналежний догляд за дитиною батьком. Також наголошено, що батько не вчасно звертається до лікарів за медичною допомогою та не виконує призначень лікаря - педіатра. Судом встановлено, що мати дитини, громадянка [PERSON] , позбавлена батьківських прав (рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.04.2024). Судом встановлено, що відповідно до інформації КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1» 15.11.2024 у відділення загальної педіатрії поступила малолітня [PERSON] , [INFO] . Стан дитини на момент огляду був важкий за рахунок множинних травм, вираженого больового абдомінального синдрому, травм та пастозності нижніх кінцівок. У дитини на момент поступлення шкірні покриви бліді, брудні, на голові, грудній клітині, спині, нижніх та верхніх кінцівках множинні ссадна та гематоми на різних етапах розвитку, імовірно травматичного походження. На підборідді лінійна рана близько 5 см з кіркою з ознаками запалення (зі слів батька, отримана більше двох тижнів тому). Під час огляду медичного психолога відмічається, що дитина завмирає, коли до неї підходив або нахилявся психолог, закривається, на незнайому людину реагує реакцією страху, боїться коли їй пропонують іграшку або будь-який інший предмет. На теперішній час стан дитини важкий, стабільний. Судом встановлено, що відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 19615 малолітня [PERSON] виписана з діагнозом: білково-енергетична недостатність важкого ступеню; затримка фізичного розвитку у дитини із ЗВУР при народженні; травматичне пошкодження нижніх кінцівок; гематоми правої стопи; багаточисленні садни ділянки спини, голови, верхніх та нижніх кінцівок; хронічний закріп; затримка мовленнєвого розвитку. Судом встановлено, що малолітню [PERSON] , [INFO] , взято на облік Служби, як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах. Судом встановлено, що громадянин [PERSON] звернувся до Служби із заявою про тимчасове влаштування малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , в сім`ю патронатного вихователя у зв`язку із складними життєвими обставинами та зобов`язався на протязі трьох місяців створити належні умови та забрати [PERSON] до своєї родини. Судом встановлено, що розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.12.2024 № 1167 малолітню [PERSON] , [INFO] , влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . Судом встановлено, що громадянин [PERSON] 14.02.2024 написав пояснення до Служби де зазначив, що не планує забирати малолітню [PERSON] , [INFO] , до своєї родини та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки. Висновком Святошинської РДА в м. Києві від 11.03.2025року, є доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] , оскільки батько дитини не піклується про дитину, про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення. Ці діяння батька є свідомими. Верховний Суд у постанові від 24 січня 2024 року в справі № 450/4288/21 зробив висновок, що «відповідно до чч. 4, 5, ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Передбачена чч. 4 та 5 ст. 19 СК України обов`язковість висновку органу опіки та піклування у відповідних категоріях цивільних справ не може абсолютизуватися. У разі, якщо з тих чи інших причин такий висновок отримати не можна, суд має вирішити спір за наявними у справі доказами. Якщо з тих чи інших причин орган опіки та піклування відмовиться надати свій висновок у справі, де за приписами чч. 4 та 5 ст. 19 СК України надання ним такого висновку є обов`язковим, ця обставина не означає неможливості розгляду та вирішення спору. Протилежний підхід є рівнозначним відмові у доступу до правосуддя і означав би порушення положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід має загальний характер і є цілком справедливим для випадків, коли не було отримано письмового висновку органу опіки та піклування при розгляді справ, де участь органу опіки та піклування є обов`язковою, з огляду на неможливість надати такий висновок, зокрема, у зв`язку із перебуванням дитини за межами країни, перебуванням дитини на непідконтрольній території, неможливості встановити місце фактичного перебування дитини з одним із батьків тощо (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року у справі № 523/19706/19 (провадження № 61-12112сво22))». За змістом п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд установив, що відповідач тривалий час разом із власною дитиною не проживає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Ці обставини підтвердженні фактичними даними, що містяться у матеріалах цивільної справи. З огляду на вищезазначене, суд уважає доведеним той факт, що відповідач у справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а саме ухиляється від виконання обов`язків щодо піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Об`єктивних причин за яких відповідач не виконував покладені на нього батьківські обов`язки судом не встановлено та доказів з цього приводу матеріали справи не містять. Отже, суд дійшов до переконання про обґрунтованість цього позову та його задоволення. За змістом ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з чч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом установлено, що у відповідача є дитина щодо якої суд уважає є підстави для позбавлення його батьківських прав. Відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дитина сторін зважаючи на її вік, а саме те, що вона є неповнолітньою, відповідно має незадовільне матеріальне становище, що суд враховує при визначенні розміру аліментів. Суд виходить з презумпції фізичного здоров`я батьків та самої дитини, оскільки інших відомостей про це сторони не надали. Відомості про майновий стан відповідачки у справі відсутні. Суд уважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача на користь закладу, де перебуватиме дитина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовну заяву пред`явлено до суду 14.03.2025року, відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Отже, суд дійшов висновку про задоволення цього позову. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви майнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», установлений у 2025 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня - 3028 грн. З огляду на вищезазначене, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial