Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

11 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (надалі - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», позивач) звернулось до Залізничного районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), відповідно до якого просить суд стягнути з нього на свою користь 15 000,00 грн заборгованості за Кредитним договором №1284-8729 від 10.10.2023, з яких: 3 000,00 грн. - простроченої заборгованості за кредитом; 12 000,00 грн. - простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 08.01.2025 матеріали цивільної справи передано на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Франківського районного суду м. Львова (а.с. 30). 3 лютого 2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано до провадження судді Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С. (а.с. 56). Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05.02.2025 позовну заяву залишено без руху, встановлено процесуальний строк для усунення недоліків (а.с. 57-58). Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20.02.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи, судове засідання у справі призначено на 02.04.2025 (а.с. 69-70). 6 березня 2025 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 83-96). У судове засідання, призначене на 02.04.2025, сторони не з`явились. Судове засідання призначене на 12.05.2025 не відбулось у зв`язку із перебуванням судді у відпустці. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2025 матеріали справи передано на розгляд судді Баран О.І. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29.05.2025 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, прийнято до провадження судді Баран О.І., судове засідання з розгляду справи призначено на 10.07.2025 (а.с. 108-109). Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Аргументи позивача Позов обґрунтовувано тим, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем, за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, 10.10.2023 укладено Кредитний договір № 1284-8729. За умовами договору, з урахуванням додаткової угоди позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 3 000,00 грн зі строком кредитування на 300 календарних днів та встановленою процентною ставкою. Позивачем виконано взяті на себе зобов`язання у повному обсязі та надано відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 25.11.2024 у нього утворилась заборгованість, яку, за вирахуванням 14 775,00 грн. суми списання позивач просить стягнути з відповідача, а саме: 3000,00 грн - простроченої заборгованості за кредитом; 26775,00 грн - простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Заперечення відповідача Відповідач з вимогами позовної заяви не погодився, виклавши мотиви незгоди у відзиві на позовну заяву. У відзиві відповідачем зазначено про те, що умови кредитного договору містять несправедливі умови, оскільки проценти за користування кредитними коштами у декілька разів перевищують тіло кредиту. При цьому, відповідач посилається на висновки судів вищих інстанції, зроблені щодо застосування норм права про відповідальність за невиконання грошових зобов`язань, тобто неустойки у вигляді штрафу чи пені (постанови Верховного Суду від 27.01.2020 у справі №754/6091/18, від 08.07.2020 у справі №607/1516/18, від 07.10.2020 у справі №132/1006/19, Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18). В судове засідання, призначене на 20.01.2025 учасники справи не з`явились. Представник позивача у розділі ХІ позовної заяви, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, просив про розгляд справи без його участі (а.с. 5, зворот). Відповідач, маючи зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» у системі ЄСІТС, про час і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, як шляхом направлення ухвали суду від 29.05.2025, так і шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету (а.с. 110 - зворот, 115 - зворот). Згідно з пунктом 111 Розділу V «Перехідні положення» Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, особа, яка використовує підсистему «Електронний суд», самостійно несе відповідальність за свій електронний кабінет, направлені йому копії судових рішень вважаються отриманими, про що суду стає відомо з повідомлення про доставлення електронного листа. Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом (частини перша, четверта та восьма статі 14 ЦПК України). Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділі «Мої справи». Вказана позиція узгоджується із постановами Верховного Суді від 18.04.2022 у справі № 750/3275/21 (провадження № 61-21072св21), від 05.04.2023 у справі № 761/14537/15-ц (провадження № 61-11084св22). Частиною 6 ст. 128 ЦПК України встановлено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи. Крім цього, відповідач допустив повторну неявку, раніше не зявившись у судове засідання, призначене на 02.04.2025 (а.с. 99). При цьому заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Суд зазначає, що участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено у ст. 43 ЦПК України, тому неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи без їх участі. За таких обставин суд дійшов висновку про проведення розгляду справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, з`ясувавши доводи на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ІК №116 від 01.08.2013 року, яке видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с. 42). 10 жовтня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №1284-8729 у виді електронного документа, за допомогою веб-сайту: creditkasa.com.ua, створеного згідно із вимогами Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронну комерцію» (надалі - Договір) (а.с. 10-16). У п.2.3. Договору вказано «для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом Кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого Базового періоду строку кредитування (більш детально див. п. 5.3. Договору) згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту - 10.10.2023 останній календарний день першого базового періоду - 24.10.2023 сума кредиту - 3 000,00 грн нараховані проценти за користування кредитом - 1 125,00 грн разом до сплати - 4 125,00 грн» (а.с. 10). У п.5.3. Договору вказано, якщо позичальник має намір повністю достроково повернути кредит, тобто до закінчення строку кредитування, позичальник сплачує у повному обсязі всю суму неповерненого кредиту та залишок несплачених процентів за фактичний строк користування кредитом за ставкою, визначеною умовами Договору, тобто за строк з моменту отримання кредиту до моменту повернення кредиту кредитодавцю, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця (а.с. 12). п. 5.3.1. Договору - останній календарний день першого базового періоду - 24.10.2023; п. 5.3.3. Договору - нараховані проценти за користування кредитом у перший базовий період - 1 125,00 грн; п. 5.3.4. Договору - разом до сплати - 4 125,00 грн (а.с. 12). Відповідно до п. 3.1 Договору, цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 10 - зворот). Загальний розмір кредиту (сума кредиту) за цим Договором становить 3 000,00 грн (п. 4.1. Договору) (а.с. 11). Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п.4.1 цього Договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п. 4.6. Договору) (а.с. 11). Дата надання /видачі кредиту - 10.10.2023 (п. 4.2. Договору) (а.с. 11). Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована. Процентна ставка за користування Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом, однак Позичальнику на умовах, вказаних у цьому Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за промо-ставкою та/або пільговою, та/або зниженою процентними ставками (п. 4.7. Договору) (а.с. 11). Пунктом 4.8 Договору визначено, що базовий період складає 15 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання /видачі Кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. Перебіг кожного наступного Базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього Базового періоду, крім випадку, якщо Позичальник у поточному Базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення указаної заборгованості перебіг поточного Базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного Базового періоду (а.с. 11, 11-зворот). Пунктом 4.10 Договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за наступною ставкою: стандартна процентна ставка 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або пільговою ставкою) (а.с. 11-зворот). Строк кредитування 300 календарних днів, дата повернення кредиту 04.08.2024. Надання додаткових грошових коштів позичальнику у рахунок кредиту на підставі додаткової угоди не змінює строк кредитування. Строк дії договору є рівним строку кредитування (п.4.12 Договору) (а.с. 11-зворот). Згідно з п.4.13, 4.14 Договору, реальна процентна ставка на дату укладення договору складає 1 024 055,00%, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 30 000 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом (а.с. 11-зворот). Відповідно до п.5.1 Договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована кредитодавцем) в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п.4.12 цього Договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному в Правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця (а.с. 11-зворот, 12). Пунктом 10.1. Договору, розділу 10 «Програма лояльності», занижена процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування Кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням до сумлінного виконання умов Договору (а.с. 14-зворот). У п.11.1 Договору зазначено, що цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним (а.с. 15). Пунктом 11.3.1 Договору передбачено, що позичальник підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст.ст.9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на сайті Кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (а.с. 15). У пункті 12 «Реквізити сторін» наданого суду примірника Договору зазначено, що Договір відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля А0313) (а.с. 16). У Паспорті споживчого кредиту, затвердженого наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» №64-П від 18.09.2023 року, зазначено, що споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані, виходячи із обраних умов кредитування, а саме, що у випадку кредитування на суму 3 000 грн протягом усього строку кредитування із застосуванням стандартної ставки 3% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача не буде перевищувати 30000 грн. (а.с.25-26). У паспорті зазначено про те, що споживач має право відмовитися від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів, а також має право достроково повернути споживчий кредит без будь-якої додаткової плати, пов`язаної з достроковим поверненням. Договір про споживчий кредит не передбачає обов`язку повідомлення кредитодавця про намір дострокового повернення споживчого кредиту. Паспорт підписано відповідачем шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором А0313 (а.с.26). Позивачем надано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної процентної ставки за Договором (Графік платежів за договором) відповідно до методики Національного банку України, де зазначено, що чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період, грн.: з 10.10.2023 року, строком на 300 днів, складає 30 000 грн, проценти за користування кредитом за період складають 27000 грн Указана Таблиця підписана відповідачем шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором А0313 (а.с.26-зворот, 27). 28 липня 2023 року на платіжну картку відповідача [NUMBER] (згідно із розділу 12 Договору) за допомогою системи LiqPay позивачем перераховано 3000,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою банку та листом-повідомленням АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (а.с.32, 34). Згідно з розрахунком заборгованості станом на 25.11.2024, загальна сума заборгованості становить 29 775,00 грн, з яких: заборгованість по процентам - 26 775,00 грн.; основний борг - 3 000 грн. (а.с. 35 - 37). З указаного документа вбачається, що нарахування відсотків позивачем здійснено до 04.08.2024 включно (а.с. 37). За ставкою 2,50% (10.10.2023 - 24.10.2023, в межах 15 денного першого базового періоду, із нарахуванням 1 125,00 грн відповідно до п.2.3, п.5.3.1., п. 5.3.3., п. 5.3.4. Договору) (а.с. 12, 35). За ставкою 3,00% (25.10.2023 - 04.08.2024, тобто у період з 16-го до 300-го кредитування). Кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 14 775,00 грн, за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 15 000,00 грн, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 15 000,00 грн: 3 000,00 грн - простроченої заборгованості за кредитом; 12 000,00 грн - простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Оцінка суду Статтею 11 ЦК України визначено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. За приписами частин 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» (надалі Закону) пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Як вбачається зі змісту кредитного договору, такий укладено у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», шляхом його підписання електронним підписом позичальника, з використанням позичальником одноразового ідентифікатора (одноразовим паролем) (номер пароля А0313). Наведене свідчить, що при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст. 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У частині першій ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідачем не заперечується факт звернення до фінансової установи, яка спеціалізується наданням короткострокових кредитів, з метою отримання кредитних коштів. Зі змісту договору про відкриття кредитної лінії слідує, що позичальника повідомлено про те, що у разі надання позичальнику кредиту, останній за договором споживчого кредитування зобов`язаний буде сплачувати проценти, розмір та порядок нарахування яких було визначено в договорі та паспорті споживчого кредиту, з яким він ознайомився та без будь-яких заперечень підписав. Крім того, позичальника повідомлено про орієнтовну загальну вартість кредиту за весь строк користування кредитними коштами. При цьому, Договором та Додатковою угодою до нього встановлено, що строк кредитування становить 300 календарних днів; базовий період сплати процентів - 15 календарних днів з дня отримання кредиту. Тобто, саме в період першого базового періоду для позичальника, як заохочення, діє пільгова процентна ставка в розмірі 2,5%, стандартна процентна ставка (3%) застосовується протягом всього строку дії цього договору (п.п.4.7- 4.10). Тож позичальника повідомлено про загальні витрати, які будуть понесені ним у разі отримання кредиту у відповідній фінансовій установі, зокрема, повідомлено про реальну переплату за кредитом, тобто розмір процентів, які мають бути повернуті позичальником разом із грошовими коштами, наданими фінансовою установою позичальнику у кредит. Суд зауважує, що Паспорт споживчого кредиту надається позичальнику до укладення кредитного договору, метою якого є повідомлення позичальника про умови надання кредиту у відповідній установі, у разі непогодження позичальника із викладеними у ньому умовами, останній має право відмовитися від отримання відповідної фінансової послуги. В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином ознайомлений та погодився із умовами надання кредиту, на підставі чого між сторонами укладено відповідний Договір та Додаткову угоду до нього, в яких відображені умови надання кредиту, визначені у Паспорті споживчого кредиту, з якими відповідач погодився, про що свідчить електронний підпис останнього. На момент укладення кредитного договору відповідач не звертався до позивача із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції Договору, тим самим фактично погодився зі всіма його умовами. Більше того, не дивлячись на своє гарантоване право (п.6.9 Договору) на відмову від договору протягом чотирнадцяти днів з дня його укладення, відповідач користувався кредитними коштами і достроково їх не повертав, маючи таку можливість без будь-якої додаткової плати (а.с. 26). Підстав для звільнення відповідача від сплати процентів, які заявлені до стягнення позивачем з урахуванням умов Договору (строку кредитування - 300 днів) не встановлено. За змістом статей 6, 626, 627, 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із позивачем, якщо дійсно вважав встановлений розмір процентів за користування коштами несправедливими, натомість, відповідач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, відповідач засвідчив, що погодився на отримання кредитних коштів саме на умовах, що визначені договором. Щодо позиції відповідача на зменшення розміру процентів, суд відхиляє його посилання на висновки Верховного Суду, оскільки такі зроблені за інших правовідносинах і, окрім цього щодо застосування норм права про відповідальність за невиконання грошових зобов`язань, тобто неустойки у вигляді штрафу чи пені. Також суд відхиляє посилання відповідача на практику застосування норм права судів апеляційної інстанції, зважаючи на те, що такі не є обов`язковими для суду, оскільки в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Окрім цього, практика судів апеляційних інстанцій, на яку посилається відповідач, не охоплювала правовідносин сторін, які б існували після 24.12.2023. Разом із цим, суд бере до уваги те, що 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023. Указаний Закон характеризується кількома ключовими критеріями, серед яких чіткість, точність, зрозумілість, узгодженість, виконуваність, передбачуваність та відповідність актуальним суспільним потребам. Відтак, у розумінні стандартів Європейського Суду з прав людини щодо якості закону, такий закон є важливим для забезпечення верховенства права та ефективності правової системи, тому враховується судом як такий, що встановлює рамки судової дискреції при вирішенні указаної категорії справ. Указаним Законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема статтю 8 доповнено частиною п`ятою такого змісту «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %». Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» (Розділ 4 Прикінцеві та перехідні положення, частина 17), тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Також, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» частиною 2 розділу 2 Прикінцеві та перехідні положення встановлено, що дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір №1284-8729 укладений сторонами 10.10.2023 року із встановленням строку кредитування до 04.08.2024, тобто його укладено до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», із встановлення строку кредитування до 04.08.2024, без продовження після набрання чинності цим Законом. Тобто продовження строку кредитування (строку кредитного договору) не відбувалось, тож законодавче обмеження по встановленню денної процентної ставки на цей Кредитний договір не поширюється. Крім цього, перевіривши наданий розрахунок, суд дійшов висновку про те, що навіть у випадку поширення на відповідні правовідносини частини 17 Розділу 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», вимоги позивача про стягнення заявленої суми заборгованості є обґрунтованими та підставними. Суд звертає увагу на те, що станом на 25.11.2024, загальний розмір заборгованості відповідача за Договором становив 29 775,00 грн, та складався із: 3 000,00 грн - простроченої заборгованості за кредитом; 26 775,00 грн. - простроченої заборгованості за нарахованими процентами, щодо частини із якої (14 775,00 грн.) прийнято рішення про її списання. Згідно з розрахунком заборгованості нарахування відсотків позивачем здійснено до 04.08.2024 включно: - за ставко 2,50% (10.10.2023 - 24.10.2023, 15 днів на суму 1 125,00 грн); - за ставко 3,00% (25.10.2023 - 04.08.2024, 285 днів на суму 25 650,00 грн). При цьому, у разі застосування частини 17 Розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» до правовідносин сторін, - за ставко 3,00 % позивач все ж мав би право нараховувати проценти до 23.12.2024, тобто всього 60 днів на суму 5 400,00 грн; - наступних 120 днів (24.12.2024-21.04.2024) - за ставкою 2,5 % (120х75), тобто на суму 9 000,00 грн; - решта строку кредитування (300-15-60-120 = 105 днів), з обмеженням - 1,5 % на суму 4 725,00 грн. Разом із тим, позивач визнав за доцільне пред`явити до стягнення суму (12 000,00 грн), що є значно меншою, ніж у разі застосування законодавчо визначеного обмеження (20 250,00 грн). Відтак, слід визнати повністю обґрунтованими вимоги позивача про стягнення заявленої до стягнення суми заборгованості. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено 2 422,40 грн. судового збору (а.с. 9, 54). Позовні вимоги задоволені, а тому витрати по сплаті судового збору суд покладає на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved