Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

24 лютого 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи: виконавчого комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві зазначає, що 16 жовтня 2021 року сторони зареєстрували шлюб у Глобинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16 жовтня 2021 року згаданим органом реєстрації. З часом стосунки сторін погіршилися, у зв`язку з чим позивачем ініційовано подання позову до суду про розірвання шлюбу з відповідачем, внаслідок чого рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2024 року по справі № 527/2975/24 шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дитина Давід Загуменний, що підтверджується повним витягом з актового запису про народження № 3064011 /00/АП/2022/415529 від 31 березня 2022 року. Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на утриманні позивача. Відповідач з дня народження дитини не цікавиться життям сина, не приймає участь у його вихованні та забезпеченні належних умов для життя, навчання і розвитку, не спілкується з ним, не проявляє любові та заінтересованості його станом здоров`я, навчанням, фізичним і моральним розвитком, не створює умов для розвитку природних здібностей, не готує його до самостійного життя та праці, не забезпечує необхідним харчуванням, допомогою при лікуванні, не допомагає фінансово і матеріально, що свідчить про те, що він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків і не виконає такі обов`язки. Вказані обставини свідчать про відсутність у відповідача відповідальності та про небажання брати участь у вихованні дитини. Відповідач, як батько дитини, не приділяє увагу дитині, не цікавитися її життям, не висловлює свої почуття та не проявляє турботу. У зв`язку з цим, просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути судові витрати. Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 05.06.2025 року закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено судовий розгляд. В судове засідання не з`явилися представник позивача, позивач, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність та підтримання позовних вимог, (а.с.32). Відповідач повторно\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про час\~і місце\~розгляду справи\~повідомлявся належним\~чином, шляхом\~направлення поштової\~кореспонденції суду\~за зареєстрованим\~у встановленому\~законом порядку\~місцем проживання, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Треті особи у судове засідання не з`явилися. Начальник служби у справах дітей виконавчого комітету\~Градизької селищної\~ради Кременчуцького\~району Полтавської\~області подав клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, \~якщо учасник\~справи\~або\~його представник\~були\~належним\~чином повідомлені\~про\~судове\~засідання, суд\~розглядає\~справу за\~відсутності\~такого\~учасника справи\~у\~разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ураховуючи викладене, суд на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд цивільної справи за позовом за позовом [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи: виконавчого комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав. У судовому засіданні 26 червня 2025 року завершено розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. 16 жовтня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. 14 листопада 2024 року шлюб між сторонами розірвано рішенням Глобинського районного суду Полтавської області у справі № 527/2975/24 провадження № 2/527/974/24. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дитина Давід Загуменний, що підтверджується повним витягом з актового запису про народження № 3064011 /00/АП/2022/415529 від 31 березня 2022 року. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Листом від 04.03.2025 №01-19/65 служба у справах дітей виконавчого комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області повідомила, що, зважаючи на відсутність позивачки з дитиною та відповідача, дослідити обставини справи та підготувати висновок органу опіки та піклування є неможливим. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх стан здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, що застосовується лише в разі наявності достатніх доказів, які підтверджують, що один із батьків повністю ухиляється від виконання своїх обов`язків та не виявляє бажання їх виконувати в майбутньому. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України, мати чи батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, не забезпечують необхідного догляду, не спілкуються з дитиною, не піклуються про її здоров`я, навчання та розвиток. Згідно з частиною 6 статті 19 Сімейного кодексу України, суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав зобов`язаний отримати висновок органу опіки та піклування, що є обов`язковим доказом у таких категоріях справ. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що висновок служби у справах дітей у справі відсутній, що унеможливлює ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав, оскільки питання про позбавлення батьківських прав не може вирішуватися без участі органів опіки та піклування. Відповідно до практики Верховного Суду, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується лише за наявності беззаперечних доказів ухилення від виконання батьківських обов`язків. Оскільки ухилення має бути умисним, а таких доказів у матеріалах справи немає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed