Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача інфляційних витрат та 3% річних в сумі 109 617,51 грн. Позов обґрунтований тим, що рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2014 р. у цивільній справі №199/14095/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов було задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 805496/ФЛ від 17.04.2008 р. у розмірі 396 480,94 грн. 17.07.2020 р. між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ ««ФК «Дніпрофінансгруп»» був укладений договір про відступлення прав вимоги, згідно умов якого банк відступив, а позивач прийняв право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №805496 від 17.04.2008 р. Ухвалою Амур - Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 22.12.2020 у справі №199/14095/13-ц замінено стягувача у виконавчих листах Амур- Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська у справі №199/14095/13-ц. Втім, вказане судове рішення відповідачами не виконано, та станом на дату пред`явлення даного позову заборгованість за вказаним вище кредитним договором становить 355 040,35 грн., у зв`язку з чим, на переконання позивача, наявні підстави для застосування ст. 625 ЦК України (інфляційні витрати становлять 77 634,70 грн. (за період з 23.02.2019 р. по 23.02.2022 р.), 3% річних 31 982,81 грн. (за період з 23.02.2019 р. по 23.02.2022 р.). Представник позивача в окремо поданій суду заяві просив суд про розгляд справи у його відсутності. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, що 30.01.2014 р. рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі №199/14095/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов було задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 805496/ФЛ від 17.04.2008 р. у розмірі 396 480,94 грн.. Втім, вказане судове рішення відповідачами не виконано. За розрахунком позивача заборгованість за вказаним вище кредитним договором становить 355 040,35 грн., з яких: інфляційні витрати становлять 77 634,70 грн. (за період з 23.02.2019 р. по 23.02.2022 р.), 3% річних 31 982,81 грн. (за період з 23.02.2019 р. по 23.02.2022 р.). Ухвалою Амур - Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 22.12.2020 у справі №199/14095/13-ц замінено стягувача у виконавчих листах Амур- Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська у справі №199/14095/13-ц. Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту прав позивача, як кредитора, та регулюються ст.ст. 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України. Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Згідно з ч. 4 ст. 81 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, обставини щодо укладання кредитного договору та розміру суми боргу за ним встановлено рішенням суду та не підлягають доведенню у цій справі. Доказів сплати відповідачами на користь позивача суми боргу (яка визначена судовим рішенням) відповідачами не надано, у зв`язку з чим суд погоджується з доводами позивача про невиконання відповідачами грошового зобов`язання та про наявність підстав для застосування ст. 625 ЦК України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору суд дійшов висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Аналогічний висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем заявлена вимога про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми - 355 040,35 грн. за період з 23.02.2019 р. по 23.02.2022 р., яка складає 31 982,81 грн., встановленого індексу інфляції становить 77 634,70 грн. (за період з 23.02.2019 р. по 23.02.2022 р.). Як встановлено судом, відповідачі не виконали свого обов`язку і не повернули позивачеві кредит, у зв`язку з чим вочевидь порушення прав позивача з боку відповідачів, тому, враховуючи межи заявлених вимог, позовна вимога про стягнення трьох відсотків річних в сумі 31 982,81 грн., а також встановленого індексу інфляції в сумі 77 634,70 грн. підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Позивач просив суд стягнути з відповідачів понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, однак не надав до суду жодних доказів, які б підтверджували підставу виникнення зобов`язання у позивача по оплаті таких витрат та їх надання. Суд враховує, що справа за характером спірних правовідносин не є складною, відноситься до малозначних та розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження. Отже, суд дійшов висновку, що розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі стороною позивача належними доказами не доведений, не є співмірним із складністю справи та ціною позову, доведеним обсягом фактично виконаних робіт та часом на їх виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 2\~684,00 грн. Оскільки позов задоволено повністю, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2 684 грн. в рівних частках.

Outcome: approved