Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

30.06.2025 до суду електронними засобами зв`язку через систему «Електронний суд» надійшла заява адвоката Клименко Я.М., яка діє в інтересах [PERSON] , про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у якій вона просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн. Заява обґрунтована тим, що рішення у справі первісні та зустрічні позовні вимоги задоволено частково, [PERSON] у зв`язку із розглядом справи понесла витрати на правничу допомогу, які просить відшкодувати. В судове засідання для розгляду питання щодо розподілу судових витрат сторони не з`явились, повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. Беручи до уваги, що суд ухвалює додаткове рішення протягом 10 днів з дня надходження відповідної заяви (ч. 3 ст. 270 ЦПК України), підстав для відкладення розгляду заяви суд не вбачає. Вивчивши матеріали заяви та додані до неї докази, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини батьком, встановлення способу участі батька у вихованні дитини, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про скасування розпорядження, встановлення способу участі батька у вихованні сина, зобов`язання вчинення дій, третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області. Рішенням від 25.06.2025 позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задоволено частково, визначено способи участі батька у вихованні сина і спілкуванні з ним у формі зустрічей та спільного відпочинку, встановлено графік. Відповідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. У рішенні суду від 25.06.2025 судом не вирішено питання про судові витрати на професійну правничу допомогу. У зустрічному позові представником позивача, відповідно норми п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України надано попередній орієнтовний розрахунок судових витрат у розмірі 40 000 грн та заявлено, що остаточний розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу буде наданий у встановлений законом строк. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. За нормами ст. ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються договором про надання правової допомоги № 2024/34 від 08.10.2024, актом приймання-передачі послуг № 1 від 17.10.2024, додатковою угодою № 1 від 17.06.2025. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Договором сторони визначили, що розмір гонорару визначається згідно з актом приймання-передачі послуг. Згідно наданого Акту, фіксована загальна вартість наданих послуг складає 40 000 грн. За положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Матеріалами справи встановлено, що витрати позивача на професійну правничу допомогу склали 40 000 грн, що підтверджено належними доказами. Суд, з огляду на складність справи, обсяг проведеної адвокатом роботи, якість цієї роботи, не вбачає витрати на правничу допомогу позивача у розмірі 40 000 грн завищеними, вважає їх реальними та розумними, а відтак такими, що підлягають задоволенню. При цьому, оскільки позовні вимоги задоволено частково, у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стягненню підлягають 20 000 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, заява в частині розподілу витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial