Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

22 травня 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою. Обґрунтовуючи свої\~позовні вимоги,\~позивач вказував,\~що 06.05.2024\~між ТОВ\~«МАКС КРЕДИТ»\~та відповідачем\~ [PERSON] \~було укладено\~Договір кредитної\~дінії №00-9756715.\~21.10.2024\~ТОВ «МАКС\~КРЕДИТ» (Первісний\~кредитор)\~та ТОВ\~«Фінансова Компанія\~«ЕЙС» (Фактор)\~уклали Договір\~факторингу №21102024-МК/Ейс,\~відповідно до\~умов якого\~позивачеві відступлено\~право грошової\~вимоги до\~відповідача за\~кредитним договором.\~Відповідно до\~витягу з\~реєстру боржників\~за Договором\~факторингу №21102024-МК/Ейс\~від 21.10.2024,\~ТОВ «ФК\~«ЕЙС» отримало\~право вимоги\~до відповідача\~на загальну\~суму 17\~737,60\~грн.Після передачі права вимоги за кредитним договором, відповідач [PERSON] не виконав свій обов`язок перед позивачем та має непогашену заборгованість в сумі 17\~737,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 5). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання. Причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направив (а.с. 65-70). Згідно з ч.\~2 ст.\~191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст.ст.\~280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 04.07.2025 про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.05.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії №00-9756715 (а.с.\~10-14). Паспортом споживчого кредиту зазначено умови кредитування (а.с.\~20-21). Відповідачу на підставі Кредитного договору від 06.05.2024 року №00-9756715 ТОВ «МАКС КРЕДИТ», як кредитодавець, надав суму кредиту в розмірі 8000,00 грн із встановленим строком кредитування 360 днів. Сторонами було узгоджено всі умови укладеного Кредитного договору, що підтверджується електронними підписами у самому Договорі та вище зазначених документах. 21.10.2024\~ТОВ «МАКС\~КРЕДИТ» (Первісний\~кредитор)\~та ТОВ\~«Фінансова Компанія\~«ЕЙС» (Фактор)\~уклали Договір\~факторингу №21102024-МК/Ейс,\~згідно умов\~якого позивач\~набув право\~грошової вимоги\~до відповідача\~за Договором\~кредитної лінії\~№00-9756715\~від 06.05.2024\~(а.с.\~32-37\~зворот).\~Відповідно до\~витягу з\~реєстру боржників\~за Договором\~факторингу №21102024-МК/Ейс\~від 21.10.2024,\~ТОВ «ФК\~«ЕЙС» отримало\~право вимоги\~до відповідача\~на загальну\~суму 17\~737,60\~грн(а.с.\~41-42). Даний факт підтверджується Актом приймання-передачі до Договору факторингу №21102024-МК/Ейсвід 21.10.2024 та копіями платіжних інструкцій №15 від 31.10.2024, №16 від 31.10.2024, №14 від 30.10.2024, №13 від 25.10.2024 (а.с. 38-40). Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.\~509,\~526,\~530,\~527,\~610,\~611,\~1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.\~133, 141 ЦПК України. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного. Згідно зі ст.\~509 Цивільного Кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст.\~526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні ст.\~530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст.\~527 ЦК України. Відповідно до ст.\~1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст.\~625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч.\~1 ст.\~1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до укладеного Договору факторингу №21102024-МК/Ейс від 21.10.2024 в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги за кредитним договором, внаслідок чого ТОВ «ФК «ЕЙС» замінює ТОВ «МАКС КРЕДИТ» як кредитора (стає новим кредитором), у тому числі права вимоги за зобов`язанням відповідача [PERSON] , з правом вимоги повного належного виконання обов`язків ним за Договором кредитної лінії №00-9756715 від 06.05.2024 року. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за Договором кредитної лінії №00-9756715 від 06.05.2024, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів. Однак щодо вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» про стягнення штрафних сакнцій з відповідача по Договору кредитної лінії №00-9756715 від 06.05.2024 суд зазначає наступне. Відповідно до п.\~18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено розрахунок штрафних санкцій по Договору кредитної лінії №00-9756715 від 06.05.2024. З огляду на зазначене, штрафні сакнції по вищевказаному договору, укладеному між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] у розмірі 3200,00 грн не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Договором кредитної лінії №00-9756715 від 06.05.2024, становить 14\~537,60 грн, яка складається з наступного: 8800,00 грн заборгованість по кредиту; 8937,60 грн заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Позивачем додатково заявлена вимога про здійснення розподілу судових витрат. Позивач повідомив про наявність судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. Витрати зі сплати судового збору підтверджуються копією платіжної інструкції від 16.01.2025 на суму 2422,40 грн (а.с.\~1). Відповідно до ст.\~141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1983,95 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог (81,9%). Вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд керується положеннями ст.\~137 ЦПК України. У відповідності до ч.\~2 ст.\~137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: а) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; б) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До матеріалів справи позивачем долучено договір про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025, укладений між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Фінансова компанія» ЕЙС», протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги від 07.04.2025, додаткову угоду №2 до договору про надання правничої допомоги від 07.04.2025 з переліком справ про стягнення заборгованості за кредитним договорам із зазначенням боржників, акт прийому-передачі наданих послуг від 07.04.2025 (а.с.\~41-47). Згідно з ч.\~2, 3 ст.\~137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.\~8 ст.\~141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Разом з тим, суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи,

Outcome: partial