Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються згідно виконавчого листа, виданого Рівненським міським судом Рівненської області від 09.04.2012 року у справі №1715/4683/12 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та стягувати аліменти у розмірі 1/6 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття з дня звернення до суду. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що\~рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі №1715/4683/12 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. На виконання вказаного рішення суду 24.04.2012 року видано виконавчий лист, на підставі якого проводиться стягнення (аліментів) в межах виконавчого провадження АСВП 51292680 на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Зазначає що з 02.10.2014 року він перебуває у шлюбі з [PERSON] , [INFO] . У даному шлюбі у нього та [PERSON] народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 13.08.2024 року Сокальським районним судом Львівської області видано судовий наказ, яким присуджено стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 13.08.2024 і до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що він є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині в/ч [NUMBER] . Згідно довідки про доходи №5 від 25.02.2025 року з останнього стабільно сплачуються аліменти у виконавчому провадженні ВП №51292680 у розмірі 1/4, а згідно судового наказу №454/2977/24 від 13.08.2024 року - у розмірі 1/3 від його доходу. Із зазначених сум нарахованого грошового забезпечення та сплачених аліментів вбачається що з нього в загальному стягуються аліменти у розмірі майже 60% від його доходу. Фактично на даний час у нього на утриманні перебуває троє дітей. Як на дитину від першого, так і дітей у другому шлюбі аліменти стягуються на підставі судового рішення та в загальному складають майже 60% його доходу. Однак, фактично, після винесення первинного рішення суду про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), змінився його матеріальний та сімейний стан. На даний час у зв`язку із пред`явленням до виконання аліментів на утримання дітей від другого шлюбу, позивач несе значні витрати на їх утримання. Однак, що найголовніше, у зв`язку із сформованою ситуацією, порушується принцип рівності забезпечення та утримання дітей, адже на першу дитину стягується 25 % від його заробітку (доходу), а на утримання двох інших дітей по 16 %. Ухвалою суду від 07.04.2025 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом сторін). 11.06.2025 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому вона вказує, що перша дитина, на утримання якої стягуються аліменти, народилася у 2008 році - це спільна дитина позивача та відповідача, яка перебувала з ним у офіційному шлюбі. У 2011 році у позивача народилася друга дитина вже в нових відносинах, а у 2016 третя. При цьому судове рішення про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки доходу було ухвалене ще у 2012 році, тобто на момент винесення цього рішення позивач уже мав другу дитину, але: - не заявив про необхідність зменшення розміру аліментів, який просила задовольнити суд відповідач,- у судовому засіданні повністю визнав позовні вимоги. Указане підтверджується копією рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09.04.2012. Це свідчить про добровільне, усвідомлене прийняття ним зобов`язання у зазначеному розмірі з урахуванням сімейних обставин, які склалися на той час. У 2016 році у позивача народилася третя дитина, але протягом наступних дев`яти років жодних дій щодо зменшення аліментів позивач не вчиняв. Це ще раз підтверджує, що наявність двох інших дітей не розглядалася ним як перешкода для виконання первинного аліментного обов`язку. Навпаки, аліменти сплачувалися через виконавчу службу, а інші форми участі позивача в утриманні першої дитини були відсутні. При цьому зазначає що:- позивач не бере участі у вихованні першої дитини, відколи їй виповнилося 2,5 роки,- жодного разу не ініціював додаткову добровільну допомогу;- обмежив свою участь лише до виконання рішення суду через виконавчу службу. Зазначає, що дохід позивача з моменту видачі судового наказу на двох інших дітей до моменту подання позову про зменшення розміру аліментів до відповідачки тільки збільшився у 1,87 разів, що свідчить не про погіршення матеріального стану, як зазначено у позовній заяві, а навпаки, про його покращення. Поряд із цим, звертає увагу, що дохід позивача нестабільний і за попередні місяці (листопад 2024 січень 2025 року) його дохід був значно вищим, ніж у лютому 2025 році, що свідчить, знову таки, про покращення його матеріального стану після видачі судового наказу про стягнення аліментів у серпні 2024 року, що унеможливлює висновок про неспроможність виконувати свої обов`язки щодо утримання першої дитини в попередньо встановленому розмірі. Повідомляє, що зміна сімейного стану - народження дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Просить суд відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні представник позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину, [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08.05.2012 у справі №1715/5343/12 Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09.04.2012 у справі №1715/4683/12 стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. На виконання вказаного рішення суду 24.04.2012 року видано виконавчий лист, на підставі якого проводиться стягнення (аліментів) в межах виконавчого провадження АСВП 51292680 на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . З 02.10.2014 року позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] , [INFO] . У даному шлюбі у них народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 13.08.2024 року Сокальським районним судом Львівської області видано судовий наказ, яким присуджено стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 13.08.2024 і до досягнення дітьми повноліття. Як стверджується довідкою про доходи №5 від 25.02.2025, виданою Військовою частиною [NUMBER] позивач отримував таку заробітну плату: вересень 2024 року - 40, 292, 20 грн; жовтень 2024 року - 86 625, 53 грн; листопад 2024 року - 126 743,81 грн; грудень 2024 року - 131 083,02 грн; січень 2025 року 234 355, 55 грн; лютий 2025 року 80 324,00 грн У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України,\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України,\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач, зокрема, посилається на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу має двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду:від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22),від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22 (провадження № 61-10748 св 23). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При вирішення спору суд також також керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Судом встановлено, що на виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09.04.2012 у справі №1715/4683/12 з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , за період з вересня 2024 по лютий 2025 в розмірі 162\~597, 63 грн, що в середньому за місяць становить 27\~099, 60 грн. Суд наголошує, що відповідач не надала інформації щодо своєї фінансової участі в утриманні дочки - [PERSON] , [INFO] , яка б дозволила зробити висновок про рівність або нерівність матеріальної участі обох батьків в утриманні дочки. Слід зазначити, що розвиток дитини має забезпечуватись не лише за рахунок аліментних платежів, а і за рахунок доходів іншого з батьків. Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що у разі задоволення позову та зменшення розміру аліментів до 1/6 частини всіх видів доходу позивача, отримана сума не забезпечить рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дочки - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Установивши, що змінився сімейний стан позивача, а саме народження від іншого шлюбу дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на яких з позивача користь [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу щомісячно, суд вважає, що вказана обставина є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів на користь відповідача з 1/4 на 1/6 частин. При цьому буде дотримано баланс рівності прав дітей на матеріальне забезпечення. Суд звертає увагу, що вказаний розмір суми аліментів з врахуванням рівного обов`язку обох батьків на утримання та виховання дитини буде відповідати інтересам та потребам останньої, тому визнається судом достатнім та таким, що відповідатиме принципу розумності та виваженості і забезпечуватиме розвиток дитини, та є співмірний витратам, які мають нести обоє батьків на утримання дитини. Таким чином позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру, або звільнення від сплати аліментів підлягає до задоволення. Крім того, у разі понесення додаткових витрат на дитину, [PERSON] , [INFO] , відповідач не позбавлена можливості звернутися до суду з відповідним позовом згідно зі ст. 185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України. Щодо аргументів представника відповідача на неправильне посилання в позові на норми права, суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») суд самостійно здійснює пошук і застосовує норми права для вирішення спору безвідносно до посилань сторін, але залежно від установлених обставин справи. Суд виявляє активну роль, самостійно надаючи юридичну кваліфікацію спірним правовідносинам, обираючи та застосовуючи до них належні норми права після повного та всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходить відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній та резолютивній частинах. Отже, обов`язок надати юридичну кваліфікацію відносинам сторін спору виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку юридичну норму слід застосувати для вирішення спору, виконує саме суд [близькі за змістом висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала в постановах від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19 (пункти 6.56-6.58), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (провадження № 14-206цс21, пункт 9.58)]. З огляду на вказане суд не зв`язаний посиланнями на норми права, зазначеними у позовній заяві та в інших письмових заявах учасників справи.

Outcome: approved