Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до АТ «ОПЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, яка обґрунтована тим, що 31.10.1997 позивач був прийнятий до АТ "Одеський припортовий завод" на посаду майстра, ремонтно-будівельний цех, де і працює по сьогоднішній час. Починаючи з\~липня по\~листопад 2023\~року а\~за лютий\~2025\~року АТ\~"Одеський\~припортовий завод"\~не сплачувало\~заробітну плату\~ [PERSON] , сума заборгованості склала 84462,29 грн. Відповідач частково сплатив [PERSON] суму заборгованості по заробітній платі за липень 2023 року. Довідку про розрахунок заборгованості позивач отримав 30.04.2025. Позивач просить поновити строк для звернення до суду та стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату. Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 29.05.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, згідно позову просить розгляд справи провести за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями не звертався. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного. Згідно записів\~трудової книжки[PERSON] 31.10.1997 був прийнятий на роботу в АТ "ОПЗ" та працює там по теперішній час (а.с. 7). Відповідно до довідки АТ «ОПЗ» № 940, наданої у відповідь на звернення позивача від 30.04.2025, заборгованість по заробітній платі за липень-листопад 2023 року та за лютий 2025 року складає 84462,29 грн (а.с. 8). Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, а саме визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Стаття 55 Конституції України наголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених\~частиною другою\~цієї статті. У постанові від 15 листопада 2021 року у справі № 212/9516/19 Верховний Суд зазначив, що установлені\~статтею 233 КЗпП\~строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін.\~ Звертаючись до суду з позовом 28.05.2025 позивач просить поновити строк звернення до суду. Враховуючи те, що відповідачем не спростовано наведені доводи позивача щодо обставин поважності пропуску строку звернення до суду, суд доходить висновку про можливість задоволення клопотання про поновлення строку звернення до суду. У матеріалах справи відсутні докази виплати позивачу належних сум до дня розгляду справи, відповідачем не надано суду належних і достатніх доказів, що невиплата всіх належних сум позивачу сталася внаслідок настання обставин непереборної сили (форс-мажору). Враховуючи вищевикладене\~та принцип\~диспозитивності цивільного\~судочинства,\~позовна заява[PERSON] до АТ «Одеський припортовий завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі за липень-листопад 2023 року\~та за лютий 2025 року в сумі 84462,29\~ грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення заробітної плати, а тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved