Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

24 січня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», представник позивача Мишевська Наталія Миколаївна, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач вказував, що\~ через невиконання [PERSON] умов укладеного між ними 12.11.2023 договору № 480305-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаного в порядку ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», в нього утворилася заборгованість на суму 60 110,72\~ грн, які позивач\~\~ прохав стягнути з відповідача та понесені ним судові витрати. Ухвалою суду від 27.01.2025\~ відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи на 26.02.2025 в порядку спрощеного позовного провадження. 26 лютого 2025 року в судове засідання сторони не з`явилися. Відповідач\~ [PERSON] належним чином не повідомлений про час і місце слухання справи, оскільки повідомлення про вручення йому судової повістки повернулося до суду не врученим з відміткою поштарки «Адресат відсутній». Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити, а також витребувати з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" письмові докази. Ухвалою суду від 05.05.2025 відкладено розгляд справи на 10 червня 2025 року, викликано відповідача [PERSON] до суду через оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України та витребувано з АТ\~ КБ "ПРИВАТБАНК" письмові докази. 03.06.2025, 08.07.2025 до суду надійшли витребувані судом докази. 15.07.2025 сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими по час і місце слухання справи. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач\~ [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, що підтверджується опублікованими на офіційному вебсайті Судової влади України оголошеннями про його виклик до суду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв, заперечень, відзиву до суду не надавав. За нормою ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про\~ заочний розгляд справи. Суд, перевірив й дослідив матеріали справи, повно з`ясував усі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимог, об`єктивно оцінив докази,які мають юридичне значення для розгляду справи\~ і вирішення спору ао суті, дійшов такого висновку. Суд встановив, що 12.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" (далі\~\~ Позивач, ТОВ "БІЗПОЗИКА") та [PERSON] (Далі Позичальник, Відповідач) укладено Договір №480305-КС-001 про надання кредиту (Далі Договір\~ кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею\~ 12 Закону України "Про електронну комерцію". ТОВ «БІЗПОЗИКА» 12.11.2023 направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 480305-КС-001 про надання кредиту. 12.11.2023\~ [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 480305-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор\~ на номер телефону [NUMBER] , що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий Боржником було введено/відправлено. Тобто, 12.11.2023 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 480305-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (Далі Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі Правила, а разом Договір). Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №480305 КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 480305-КС-001 Позичальника [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 480305-КС-001 Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором №480305-КС-001 на загальну суму 3250,00 грн. Тому, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Також в\~\~\~\~ Постанові\~\~\~\~\~\~ Верховного\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суду\~\~\~\~\~ від 23.12.2020 року в справі № 127/23910/14-ц зазначено, що: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Відповідно до пункту 2 Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі за текстом «Проценти за користування кредитом»), нараховуються на залишок заборгованості за Кредитом, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно з\~ Графіком платежів. Відповідно до п.5.1. Правил, які у відповідності до пункту 10 Кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов Кредитного договору. Тобто, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику до закінчення терміну дії Договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 06.01.2025 утворилась заборгованість за Договором № 480305-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 60 110,72 грн, що складається з: - суми прострочених платежів за тілом кредиту 15 000,00 грн; - суми прострочених платежів за процентами 43 522,92 грн; - суми прострочених платежів за комісією 1 587,80 грн. Суд дійшов висновку щодо дійсності укладеного договору в електронній формі та підписання його позичальником через таке. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних праві обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом : - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Важливо, щоб електронний договір містив усі істотні умови для відповідного виду договору, необхідно розуміти, в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання :- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди;- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно з п. 6, 12 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію": електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Отже, зі змісту наведених вище положень Закону випливає, що електронний договір може бути підписаний стороною за допомогою одноразового ідентифікатора, отримання якого є неможливим без прийняття особою пропозиції укласти електронний договір (оферти). Правильно застосувавши норми матеріального права, слід дійти обґрунтованого висновку про те, що Кредитний договір підписаний Боржником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Отже сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в справі № 524/5556/19, що відображено в постанові від 12.01.2021 року (провадження № 61-16243 св 20). Подібна правова позиція міститься і у постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07.10.2020. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином\~ відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно\~ з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник частково виконував свої зобов`язання за Кредитним договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 480305-КС-001 [PERSON] \~ на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 480305-КС-001 на загальну суму 3250,00 грн. Суди апеляційної інстанції неодноразово підтверджували правомірність зарахування платежів позичальників за Кредитними договорами укладеними Позичальниками з ТОВ «Бізнес Позика» через посередника ТОВ «Платежі Онлайн» за допомогою платіжної системи «Platon», на підтвердження чого посередником були надані ТОВ «Бізнес Позика» відповідні довідки. Також суди апеляційної інстанції неодноразово підтверджували те, що надані вищезазначеним посередником довідки на підтвердження здійснення Позичальниками платежів за Кредитними договорами є належними, допустимими та достатніми доказами здійснення Позичальниками платежів за Кредитними договорами ТОВ «Бізнес Позика», наприклад: Постанова Полтавського апеляційного суду від 29.01.2024 у справі № 545/860/23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/116863453), інстанції зазначив наступне: у якій суд апеляційної «…Відповідно до інформаційних довідок ТОВ «Платежі онлайн» ТМ Platon відповідач у рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснила 9 платежів онлайн через платіжний сервіс «Platon». Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначив, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Крім того, в Постанові\~\~\~ Верховного\~\~\~\~\~ Суду\~\~\~\~\~\~ від\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 23.12.2020 в справі № 127/23910/14-ц зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Платіж Відповідача за Кредитним договором був врахований у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором підрахована з урахуванням платежу Відповідача. Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором. За Постановою Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 753/7883/15 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/75498350) доводи сторони про необґрунтованість розрахунку заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку. Щодо стягнення процентів за кредитним договором, то потрібно зазначити, що процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому Договорі, плата за користування Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування та дня повернення Кредиту. Кредитним договором встановлюється орієнтований графік платежів за Кредитним договором. Тобто, якщо Позичальник сплачує заборгованість за Кредитним договором згідно з\~ встановленим графіком платежів без порушень, йому дійсно потрібно було б сплатити за Кредитним договором суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у Кредитному договорі. При цьому, порушення Позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення Кредиту. У Кредитних договорах ТОВ «Бізнес Позика» встановлена комісія саме за надання кредиту, яка є разовою, та розмір якої є незмінним. Комісія за надання кредиту встановлюється не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у самих Кредитних договорах, які укладаються у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» та які підписуються за допомогою одноразових ідентифікаторів. Встановлення обов`язку зі сплати комісії за надання кредиту у кредитних договорах пов`язано з особливостями кредитних договорів Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика». Вважаю, що в суді встановлені всі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази та судову практику, на підставі яких суд дійшов висновку про задоволення позову. Тому потрібно стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване\~ місце проживання: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 41084239, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за Договором № 480305-КС-001 про надання кредиту від 12.11.2023 року, що становить 60 110,72 грн (шістдесят тисяч сто десять грн 72 коп), яка складається з: - суми прострочених платежів за тілом кредиту 15 000,00 грн; - суми прострочених платежів за процентами 43 522,92 грн; - суми прострочених платежів за комісією 1 587,80 грн. В порядку ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване\~ місце проживання: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 41084239, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн (дві\~\~ тисячі\~\~ чотириста двадцять дві грн 40 коп).

Outcome: approved