Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення пені та відсотків річних. В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначає, що 25 квітня 2019 року між ним, Відповідачем та третьою особою було укладено Договір про сплату заборгованості за аліментами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курасовою О.В. та зареєстрований у реєстрі за № 357 (далі - Договір). Згідно з пунктом 1 Договору, Відповідач зобов`язався добровільно сплатити заборгованість зі сплати аліментів на утримання Позивача у загальному розмірі 639 855,05 грн., що еквівалентно 25 000,00 доларів США. Позивач вказує, що згідно з пунктом 1.2 Договору, сума заборгованості, еквівалентна 17 500,00 доларів США, мала бути сплачена частинами до 31 жовтня 2019 року, 31 грудня 2019 року та 31 січня 2020 року. Однак, Відповідачем було сплачено лише 5 200,00 доларів США на виконання пункту 1.2 Договору, що підтверджується банківськими виписками. Таким чином, Відповідач не виконав свої основні зобов`язання за Договором на суму, еквівалентну 12 300,00 доларів США. Пунктами 9 та 10 Договору передбачено відповідальність Відповідача за порушення строків оплати платежів: у разі невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання умов Договору Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від несплаченої суми в гривнях за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості; крім сплати пені, у разі прострочення платежів, Відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також двадцять процентів річних від простроченої суми. Позивач зазначає, що 01 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курасовою О.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 254, про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості у розмірі 847 581,25 грн., включаючи суму основного боргу, пеню, індекс інфляції та відсотки. Незважаючи на відкрите виконавче провадження № [NUMBER] та часткову сплату Відповідачем коштів у розмірі 374 029,01 грн. (еквівалент 14 022,48 $США), Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07 вересня 2021 року у цивільній справі № 759/15858/20 було відмовлено у визнанні виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Однак, Постановою Київського апеляційного суду від 27 січня 2022 року це Рішення було скасовано, а виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Як наслідок, 26 травня 2022 року виконавче провадження було закінчено. Таким чином, позивач стверджує, що пеня та річні відсотки відповідно до умов Договору не були стягнуті у повному обсязі. Згідно з наданим Позивачем розрахунком, сума належної пені становить 639 270,40 грн., а сума річних відсотків - 57 301,08 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню у сумі 639 270,40 грн. та відсотки річні у сумі 57 301,08 грн., всього у сумі 696 571,48 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 19 лютого 2025 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог. Представник відповідача, адвокат Касьяненко Дмитро Леонідович , подав відзив на позовну заяву, вважаючи її необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсності. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача стверджує, що наданий позивачем розрахунок є помилковим. Зокрема, зазначається, що представник позивача об`єднала заборгованість за періодами однією сумою та розраховувала пеню від об`єднаної суми, а не по кожному періоду окремо. Також вказується, що представник позивача не обмежувала розмір заборгованості щодо сплати пені 100 відсотками, як це передбачено п. 9 Договору, а нарахувала 142% пені на загальну заборгованість у сумі 12 300 доларів США, що не передбачено Договором. Позивачем не надано повну та вичерпну інформацію про всі платежі щодо погашення заборгованості за Договором. Зазначається, що відповідач, який проживає в Сполучених Штатах Америки, не може отримати доступ до деталізованої інформації по своїх рахунках для підтвердження всіх здійснених платежів. У зв`язку з цим, представником відповідача були подані адвокатські запити до АТ «Кредобанк» та АТ «Райффайзен банк» з проханням надати виписки по рахунках відповідача за період з 25.04.2019 по 30.06.2020. Представник відповідача стверджує, що можлива прострочка платежів була допущена не з вини Відповідача, а внаслідок об`єктивних непереборних обставин. Зазначається, що Відповідач, [PERSON] , є пенсіонером вже 11 років та здійснює господарську діяльність як фізична особа-підприємець з основним КВЕД 68.20 (надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна). У період з 2019 по 2020 роки Відповідач здавав в оренду квартиру в м. Києві, і саме з орендної плати оплачував заборгованість за аліментами. Вказується, що Відповідач не має інших доходів, крім пенсії, яка не дозволяє погасити заборгованість, а прострочка в оплаті орендної плати могла мати наслідком прострочку платежів за Договором. Третя особа [PERSON] просила про задоволення позовних вимог. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Судом встановлено, що 25 квітня 2019 року між сторонами особою було укладено Договір про сплату заборгованості за аліментами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курасовою О.В. та зареєстрований у реєстрі за № 357 . Згідно з пунктом 1 Договору, Відповідач зобов`язався добровільно сплатити заборгованість зі сплати аліментів на утримання позивача у загальному розмірі 639 855,05 грн., що еквівалентно 25 000,00 доларів США. Згідно з пунктом 1.2 Договору, сума заборгованості, еквівалентна 17 500,00 доларів США, мала бути сплачена частинами до 31 жовтня 2019 року, 31 грудня 2019 року та 31 січня 2020 року. Відповідачем було сплачено лише 5 200,00 доларів США на виконання пункту 1.2 Договору, що підтверджується банківськими виписками. Таким чином, Відповідач не виконав свої основні зобов`язання за Договором на суму, еквівалентну 12 300,00 доларів США. Пунктами 9 та 10 Договору передбачено відповідальність за порушення строків оплати платежів: у разі невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання умов Договору Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від несплаченої суми в гривнях за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості; крім сплати пені, у разі прострочення платежів, Відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також двадцять процентів річних від простроченої суми. Судом також встановлено, що Договір містить чіткі положення щодо відповідальності за прострочення платежів, а саме: пункт 9 Договору передбачає сплату пені у розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше 100% від простроченої суми; пункт 10 Договору встановлює обов`язок сплати двадцяти відсотків річних від простроченої суми та суми боргу з урахуванням індексу інфляції. 01 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курасовою О.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 254, про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості у розмірі 847 581,25 грн., включаючи суму основного боргу, пеню, індекс інфляції та відсотки. Виконавче провадження № [NUMBER] 26 травня 2022 року було закінчено. Відповідно до частини першої ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з розрахунками Позивача щодо суми пені та відсотків річних, оскільки вони відповідають умовам Договору та принципам, викладеним у судовій практиці Верховного Суду. Зокрема, у Постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 зазначено, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості», яке міститься в абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України, означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У випадку, коли позивач з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Суд відхиляє доводи відповідача щодо помилковості розрахунку пені та відсотків річних. Згідно з наданим Позивачем розрахунком (додаток 1 до позовної заяви), розрахунок пені та річних відсотків здійснювався з урахуванням кожного окремого періоду прострочення, а не об`єднаної суми заборгованості. Розрахунок пені ґрунтується на щомісячному нарахуванні, де заборгованість за конкретний місяць помножується на кількість днів заборгованості та на 1 відсоток. Щодо обмеження розміру пені 100% заборгованості, позивач у своєму розрахунку чітко вказав, що кінцевий розмір пені обмежено сумою загальної заборгованості. Зокрема, позивач вказує, що нарахована пеня складає 25 868,55 дол. США, проте обмежує її розмір сумою загальної заборгованості, вказуючи до стягнення 15 777,52 дол. США, що в перерахунку становить 639 270,40 грн. Таким чином, дотримано умову пункту 9 Договору щодо обмеження розміру пені. Суд зазначає, що обов`язок доказування обставин, на які сторона посилається як на підставу своїх заперечень, лежить на стороні. Представником відповідача було заявлено про подання адвокатських запитів до банків для отримання виписок, проте станом на дату розгляду справи суду не надано жодних підтверджень про отримання цих виписок або інших доказів, які б спростовували розрахунок позивача або свідчили про інші платежі. Сама по собі заява про направлення запитів не є належним та допустимим доказом у розумінні процесуального законодавства. Відповідач мав достатньо часу для отримання та подання відповідних документів, або ж для заявлення клопотання про витребування доказів судом, чого зроблено не було. Суд не приймає доводи відповідача про те, що прострочення платежів відбулося внаслідок об`єктивних непереборних обставин, оскільки відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин. Посилання на статус пенсіонера та залежність від орендної плати як джерела доходу є обставинами, що не звільняють відповідача від договірних зобов`язань. Ризики, пов`язані з господарською діяльністю та фінансовим становищем, не можуть бути покладені на позивача. Крім того, наявність адвокатських запитів до Державної податкової служби та Пенсійного фонду не є доказом обставин, на які посилається відповідач. Відповідачем не надано документів, які б підтверджували неможливість отримання відповідних доходів або прострочення виплати орендної плати. Заявлені обставини не можуть бути розцінені як форс-мажорні або непереборні обставини, що звільняють від відповідальності за порушення грошового зобов`язання, оскільки вони не відповідають критеріям надзвичайності та невідворотності, що визначені законодавством. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, що стало підставою для нарахування пені та відсотків річних згідно з умовами договору та чинним законодавством. Доводи відповідача не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами та спростовані судом.

Outcome: approved