Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП ім. Гагаріна с. Сутківці Хмельницького (колишнього Ярмолинецького) району Хмельницької області, розміром 1,77 в умовних кадастрових гектарах. Посилається на те, що він є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] прийняв спадщину, проте через відсутність правовстановлюючих документів, що посвідчують право на земельну частку (пай), він не може реалізувати свої спадкові права. Позивач в судове засідання не з`явився. Подав заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Представник Ярмолинецької селищної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, якою позов визнав та просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 12.06.2025 р.. Позивач є сином [PERSON] та,\~відповідно,\~спадкоємцем першої\~черги та після смерті батька вступив у володіння та управління деяким майном померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 17.06.1980 р., довідкою Ярмолинецької селищної ради №40 від 06.02.2025 р.. На дату смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав один за адресою: с. Лисівка, Хмельницького (колишнього Ярмолинецького) району Хмельницької області, вибув з даного будинку з 1991 по 1994 році, що підтверджується довідкою Ярмолинецької селищної ради №33 від 29.01.2025 р.. З 1994 року до дня свої смерті [PERSON] проживав без реєстрації в будинку своєї матері [PERSON] в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Ярмолинецької селищної ради №41 від 06.02.2025 р.. Доказів складання заповіту чи наявності інших спадкоємців відповідної черги суду не надано. Спадкова справа не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою №81608296 від 20.06.2025 р.. Згідно із ст. 548 ЦК УРСР в редакції, чинній на час існування спірних відносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР прийняттям спадщини визнається, зокрема, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 1,77 га, в землях колективної власності бувшого КСП ім. Гагаріна с. Сутківці Хмельницького (колишнього Ярмолинецького) району Хмельницької області яке посвідчувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ№0245959. Однак, оригінал сертифікату про право на земельну частку (пай) втрачений, що унеможливило оформлення спадкових прав на це майно, що підтверджується листом приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Гайдамаки О.В. №32/02-14 від 10.02.2025 р.. Про втрату сертифіката на земельну частку (пай) було зроблено оголошення в засобах масової інформації. Належність земельної частки (паю) до складу спадкового майна після смерті [PERSON] підтверджується матеріалами справи. Так, відповідно до довідки дирекції СТОВ «Берегиня» від 29.01.2025 р. №82, колгосп ім. Жданова с. Сутківці був реорганізований в КСП «Гагаріна, а згодом в СТОВ «Берегиня». Відповідно до довідки ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21.05.2025 р. №639/291-25, [PERSON] дійсно видавався сертифікат ХМ№0245959 на право на земельну частку (пай) розміром 1,77 умовних кадастрових гектарів на землях колишнього КСП «Гагаріна» с. Сутківці Хмельницького (колишнього Ярмолинецького) району Хмельницької області. Указом Президента\~України від\~08.08.1995\~р.\~№720/95\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до п. п. 4, 5 Указу Президента України від 08.08.1995 р. №720/95, розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно із п. 10 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №11 від 20.02.1996 р., право на земельну частку (пай) громадянина посвідчується сертифікатом за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 р. №801 "Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)". Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~"Про\~порядок виділення\~в натурі\~(на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають, в тому числі, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Таким чином, особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долученого до Державного акту на право колективної власності на землю, одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акту. Той факт, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) на території с. Сутківці і той факт, що це право було успадковане позивачем, визнано відповідачем заявою від 30.06.2025 р.. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За змістом п. 3 Указу Президента України від 10.11.1994 р. №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 11 постанови від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до Державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства, тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай), суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України 1990 р.; Указу Президента України від 08.08.1995 р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Таким чином,\~позов слід\~задовольнити.\~Згідно із\~ст.\~141\~ЦПК України\~судові витрати\~покладаються на\~відповідача,\~а відповідно\~до ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК України\~у зв`язку\~із визнанням\~позову до\~початку розгляду\~справи по\~суті слід\~повернути позивачу\~50%\~сплаченого судового\~збору з\~державного бюджету.

Outcome: approved