Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Позивачка за первісним позовом звернулася з позовом до відповідача, просить розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 05.09.2020, актовий запис №229, свідоцтво серії [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05.09.2020 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Спільне життя у них не склалось, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, Фактичні шлюбні відносини між ними припинено, шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливе. У шлюбі у них народився син- [PERSON] , [INFO] . Вказує, що після фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачем, створила іншу сім`ю, переїхала за кордон, де планує себе реалізувати. Син проживає разом з батьком, оскільки вона не має можливості виховувати та матеріально забезпечити його. 12.05.2025 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін 28.05.2025. 27.05.2025 [PERSON] подано зустрічний позов до [PERSON] , в якому просить визначити місце проживання сина [PERSON] ,\~ [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , як таким, що самостійно виховує сина [PERSON] ,\~ [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Заявлену вимогу обгрунтовує тим, що подружнє життя не склалось, у них дійсно відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси з відповідачкою, наявні різні погляди на життя, під час проживання разом були постійні суперечки, тривалий час вони не проживають разом, дружина залишила домівку, виховуванням та утриманням дитини не займається. Зазначає, що любить сина і має змогу забезпечити його всім необхідним. Постійно слідкує за станом здоров`я дитини, його розвитком, виховує та піклується про нього. Вважає, що розлучення сина з батьком та зміни місця проживання, звичної комфортної обстановки, може негативно вплинути на його подальший розвиток. Син не може бути переданий для проживання з матір`ю, адже остання не може забезпечити йому належні умови проживання. Мати не цікавиться життям дитини, фінансово не допомагає, оскільки не має постійної роботи та заробітку, займається виключно своїми справами та життям. Дружина сама покинула родину та перестала проживати однією сім`єю, виховувати та утримувати дитину не бажає та не спроможна, тобто, не виконує свої батьківські обов`язки, самоусунувшись від виховання сина. Ухвалою від 28.05.2025 судом прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування відділу служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про визначення місця проживання дитини та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено здійснити перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільної справи за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування відділу служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про визначення місця проживання дитини в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням на 17.06.2025. Ухвалою від 17.06.2025 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду на 03.07.2025. В судовому засіданні позивачка позов про розірвання шлюбу підтримала, вказала, що з чоловіком не проживає і наміру зберегти шлюб не має, оскільки перебуває в стосунках з іншим чоловіком, з яким бажає створити сім`ю. Її новий обранець сина її не приймає, тому син залишається проживати з батьком. Відповідач за первісним позовом вимоги визнав, пояснив, що бажає шлюб розірвати, оскільки дружина має стосунки з іншим чоловіком і тому примирення між ними неможливе. Вважає, що син повинен залишатись з ним. Він чудовом з сином комунікує, забезпечує всім необхідним, утримує. Відповідачка по зустрічному позову не бажає з сином проживати і не бере участі у його вихованні та утриманні. Просить позов задоволити. Представник служби у справах дітей в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення сторін та свідків, суд вважає, що первісний та зустрічний позови слід задовольнити, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 05.09.2020, актовий запис №229, свідоцтво серії [NUMBER] .. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 06.05.2022 Серія [NUMBER] ). Статтею 24 СК України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно п.10\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»\~№11\~від 21.12.2007\~року проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У статті\~112\~СК України\~регламентовано,\~що суд\~з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини-інваліда\~та інші\~обставини життя\~подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ст. 142 СК України, діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. У відповідності до ч. 2, 3 ст. Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Згідно ч.3 цієї статті той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Приписами ст. 161 СК України визначається, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Малолітній син проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 13.05.2025. З висновку лікаря-спеціаліста від 15.05.2025 вбачається, що станом здоров`я дитини цікавиться батько, на прийом дитину приводить батько. Мати станом здоров`я дитини не цікавиться. Відповідно до Характеристики ЗДО №13 «Казка» [PERSON] відвідує групу раннього віку №2 ЗДО №13 «Казка». Фізичний розвиток відповідає віковим нормам, дитина рухається впевнено, активно бігає та стрибає. Мовлення розвивається згідно віку. Батько приділяє належну увагу вихованню сина. Регулярно відвідує батьківські збори, приводить і забирає дитину з садка, переймається здоров`ям дитини, присутній на святох та виступах дитини. З висновку психолога №2505/19-1 вбачається, що хлопчин категорично висловлює небажання жити окремо від батька. Під час спільної участі в консультації батько та син демонстрували гармонійну взаємодію, тепле та зацікавлене ставлення один до одного. Встановлено, що дитина адаптувалась до нових життєвих умов після самоусунення матері. Батько повністю взяв на себе обов`язки з виховання, турботи та забезпечення дитини, створивши для [PERSON] стабільне та безпечне середовище. У процесі дослідження було використано кілька психологічних технік, які дозволили глибше зрозуміти внутрішній світ Даміра та його емоційні переживання. Виходячи з отриманої інформації рекомендується визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] на користь батька, [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] у своїх письмових заявах, поданих до суду, засвідчили, що син проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Батько малолітнього [PERSON] бере безпосередньо участь у вихованні дитини, переймається здоров`ям дитини. Мама не цікавиться життям дитини і не відвідує його. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою [PERSON] . Пояснила, що вже більше ніж пів року при зустрічах з [PERSON] бачить з дитиною лише його ( коли він гіляє в дворі з сином, веде в садок). Його дружини немає, знає, що така проживає за кордоном. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає по сусідству з [PERSON] і часто бать його коли він гуляє з сином. Вже близько року жодного разу не бачив його дружини. Згідно з Актом обстеження умов проживання від 06.06.2025 [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Малолітній син забезпечений усім необхідним для проживання, навчання та розвитку. Таким чином під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, їх син [PERSON] проживає разом з батьком, який займається його вихованням та утриманням, а тому враховуючи вищенаведене, визнання зустрічного позову та інтереси дитини сторін суд дійшов до висновку, що доцільним є визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком за адресою місця реєстрації останнього. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", враховуючи задоволення позовів з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 1211,20 грн. понесених судових витрат та з [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн. на користь [PERSON] .

Outcome: approved