Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

19.05.2025 року позивач подав суду вищенаведений позов, який обґрунтовано таким. Між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 16.04.2024 року укладено кредитний договір (оферти) № 16.04.2024-100002932. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 7000 грн, строком на 62 днів. 16.04.2024 року відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 7000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. У свою чергу відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 16.06.2024 року, утворилась заборгованість у розмірі 20265 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7000 грн, по процентам у розмірі 9765 грн, неустойки в розмірі 3500 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Позивач просить взяти до уваги, що п.6-1 Закону України «Про споживче кредитування» виключено відповідно до Закону України № 3498-IX від 22.11.2023. На підставі змін, за договорами укладеними з 24.01.2024 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у сумі 20265 грн та судові витрати у виді судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. Ухвалами Міжгірського районного суду Закарпатської області від: - 02.06.2025 року позов залишено без руху; - 05.06.2025 року прийнято позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представниця позивача в судове засідання на розгляд справи не з`явилася, будучи належно повідомленою про таке, однак у позовній заяві висловила прохання розгляд цієї справи проводити без участі представника ТОВ «Споживчий центр». Відповідачка в судове засідання на розгляд справи не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що є особою з інвалідністю другої групи з дитинства безстроково, а тому просить звільнити її від сплати судового збору, про що подала відповідне підтвердження у виді довідки до акта огляду МСЕК. Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Споживчий центр» слід задовольнити частково, виходячи з такого. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 16.04.2024 року було укладено кредитний договір № 16.04.2024-100002932. Відповідно до умов цього договору: - дата надання/видачі кредиту - 16/04/2024; - сума Кредиту: 7000 грн. 00 коп; - строк, на який надається Кредит - 62 днів з дати його надання; -дата повернення (виплати) кредиту - 16/06/2024; -первинний період користування Кредитом - 31 днів з дня його надання (надалі "первинний період"); -черговий період користування кредитом кожні наступні 31 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі "черговий період"); - процентна ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 31 днів з дня отримання чергового Траншу включно. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; - процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім періоду застосування процентної ставки "Економ". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; - денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 2.25% = (9765.00/7000)/62 х 100%; - проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді; - неустойка: 175 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Згідно з квитанцією системи LigPay відповідачці видано кошти за кредитним договором № 16.04.2024-100002932 за допомогою вказаної системи 16.04.2024 у сумі 7000 грн. Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №16.04.2024-100002932 від 16.04.2024 року заборгованість [PERSON] за цим договором складає: 7000 грн - основний борг; 9765 грн проценти; 3500 грн неустойка, що разом складає 20265 грн, проценти по кредиту нараховані за період з 16.04.2024 року по 16.06.2024 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» є абонентом Системи ВаnkID Національного банку з 26 жовтня 2020 року. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України). За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини 3 статті 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] заперечує наявність кредитних зобов`язань перед ТОВ «Споживчий центр», натомість ТОВ «Споживчий центр» довело існування між сторонами кредитних прав та зобов`язань, зокрема підтверджено факт отримання позичальником кредитних коштів. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачка суду не надала, а також не подала будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості, не заперечила щодо складових суми заборгованості, порядку та обґрунтованості їх нарахування. Таким чином, заборгованість відповідачки за кредитним договором за тілом кредиту в розмірі 7000 грн, є доведеною, а тому вимога позивача у цій частині підлягає задоволенню. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками в розмірі 9765 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %. Сторони уклали договір 16.04.2024 року і узгодили такі процентні ставки за користування кредитом: процентна ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 31 днів з дня отримання чергового Траншу включно; процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім періоду застосування процентної ставки "Економ". Однак, враховуючи положення пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо диференційованого розміру денної процентної ставки, застосування\~ ставки «Економ» у розмірі 2% за один день користування кредитом можливо лише з 16.04.2024 року по 22.04.2024 року. Після чого з 23.04.2024 по 16.06.2024 розмір процентної ставки не може перевищувати 1,5 %, тобто застосування процентної ставки «Економ» та «Стандарт» в цей період суперечитиме п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи викладене, заборгованість за період з 16.04.2024 по 22.04.2024 становить 980\~ грн (7000 грн х 2 % х 7 днів), а з 23.04.2024 по 16.06.2024 становить 5775 грн (7000 грн х 1,5 % х 55 днів). Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідачки за відсотками становить 6755 грн (980 грн + 5775 грн.). Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідачки неустойки в розмірі 3500 грн, суд зазначає наступне. 24 грудня 2023 року вступив в силу Закон «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким було внесені зміни до Закону «Про споживче кредитування» та скасовано положення про звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за договорами про споживчий кредит, укладеними пізніше 30-го дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Разом із тим, виник конфлікт між нормами пункту 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про споживче кредитування», за змістом якого через 30 днів після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дозволяється встановлення договірної відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, і пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з частинами 1,2 стаття 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Таким чином, усі закони України, які є актами цивільного законодавства, повинні відповідати\~ ЦК України. У Рішенні Конституційного Суду України від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012 вказано: «Виходячи з наведеного Конституційний Суд України вважає, що невідповідність окремих положень спеціального закону положенням Кодексу не може бути усунена шляхом застосування правила, за яким з прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним у часі раніше. Оскільки Кодекс є основним актом цивільного законодавства, то будь-які зміни у регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого абзацом третім частини другої статті 4 Кодексу». Відтак хоч Закон\~ № 3498-IX від 22.11.2023 прийнятий пізніше, проте статтею 4 ЦК України встановлено, що інші закони України приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, а на суб`єкта законодавчої ініціативи, що подає до Верховної Ради проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж ЦК України, покладено обов`язок одночасно подати до Верховної Ради проект закону про внесення змін до ЦК України, які мають розглядатися одночасно. Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин відповідні зміни до ЦК України подані не були, то з огляду на положення статті 4 ЦК України та позицію Конституційного Суду України застосування колізійного принципу lex posterior derogat priori (лат. «пізніший закон скасовує попередній») у цій ситуації неможливе. Отже, зазначення у ЦК України про необхідність прийняття інших законів відповідно до цього Кодексу є достатньою підставою вважати, що норма ЦК України превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України. Спеціальні норми закону можуть містити уточнюючі положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України. Таким чином, ЦК України має вищу юридичну силу, тому до цих правовідносин підлягає застосуванню положення пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, а тому відповідачка звільняється від обов`язку сплати на користь позивача неустойки за прострочення виконання зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідачка є особою з інвалідністю другої групи з дитинства безстроково, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА №079824, а тому на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За подання позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 67,88 %), тому пропорційно до розміру задоволених позовних вимог позивачу необхідно компенсувати за рахунок держави судовий збір у розмірі 1644 грн 33 коп (2422 грн 40 коп х 67,88% = 1644 грн 33 коп).

Outcome: partial