Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Позивачка просить: визнати недійсним договір №610361-М від 23.02.2023, який було укладено від її імені із товариством з обмеженою відповідальністю «Містер кеш» (далі ТОВ «Містер кеш»), скасувати та виключити цю заборгованість із кредитної історії на її ім`я у товаристві з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» (далі УБК); визнати недійсним договір №1937506-А від 22.02.2023, який було укладено від її імені із товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» (далі ТОВ «СС Лоун»), скасувати та виключити цю заборгованість із кредитної історії на її ім`я в УБК; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мультіфакторинг» (далі ТОВ МФ), на її користь моральну шкоду. Свої вимоги Позивачка мотивує тим, що внаслідок шахрайських дій на неї були оформлені кредити, яких вона насправді не брала. В подальшому кредитори, не зважаючи на очевидні докази відсутності зобов`язань перед ними, вживали різних заходів щодо змушування її оплатити неіснуючі борги. Внаслідок їх неправомірних дій вона зазнала моральних страждань. З огляду на викладене, просить позов задовольнити. 13.09.2023 позовна заява надійшла до суду. Ухвалою від 18.09.2023 суддя Кавун\~Т\~В. взяла самовідвід, у зв`язку з попереднім розглядом пов`язаної справи. Ухвалою від 06.11.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження, судове засідання з викликом сторін призначене на 12.12.2023. В подальшому судові засідання відкладалися, у них оголошувалися перерви доки суддю Кратка\~Д.\~М. не було відряджено на рік до іншого суду. Ухвалою від 20.05.2024 суддя Бадердінова\~А.\~В. прийняла справу до свого провадження та призначила судове засідання на 18.07.2024. Ухвалою від 20.11.2024 задоволено клопотання Позивачки про витребування доказів, а розгляд справи відкладено на 04.02.2025. Ухвалою від 18.02.2025, про задоволення самовідводу, у зв`язку з розглядом пов`язаної справи, справу передано для повторного визначення судді. Ухвалою від 25.02.2025 в справі призначено судове засідання на 29.05.2025 з 15:30 та перенесено на 02.07.2025 з 15:00. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Від Позивачки надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Клопотань чи відзиву на позовну заяву до суду від відповідача не надходило. За неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів і вважає встановленими наступні обставини. 22.02.2023 з телефонного дзвінка від ТОВ «Споживчий центр» позивачка дізналася про оформлення кредиту на її ім`я на суму 1'500 грн. Позивачка повідомила, що кредит не оформляла, і грошей не отримувала. Представник ТОВ «Споживчий центр» відповів, що спілкування при оформленні кредиту відбувалось через номер мобільного телефону Позивачки [NUMBER] , яким остання вже давно не користувалась. Після цього Позивачка звернулась до ПрАТ «ВФ Україна» з проханням заблокувати цей номер мобільного телефону, де їй порадили звернутися в поліцію. 28.02.2023 Позивачка звернулася до відділу протидії кіберзлочинам в Кіровоградській області департаменту кіберполіції Національної поліції України про вчинення шахрайських дій щодо неї. 01.03.2025 вона ж звернулася до ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області про вчинення шахрайських дій щодо неї. З інформації УБК Позивачка дізналася, що без її відома на неї було оформлено позики з ТОВ «Містер кеш» на суму 4'000 грн та з ТОВ «СС Лоун» на 12'000 грн. 03.05.2023 вона звернулася листами до ТОВ «Містер кеш» та ТОВ «СС Лоун» (далі Фактори) про те, що не укладала з ними договорів. Останні відповіли, що відступили право вимоги відповідачу - ТОВ МФ, на підставі договорів факторингу від 31.05.2023 №42987483-110МФ та від 24.05.2023 №40071779-155МФ відповідно. Пізніше, листом АТ «Сенс Банк» від 10.08.2023 №32337-17.5-б/б Позивачку повідомили, що 29.10.2018 було відкрито рахунок №\~ [NUMBER] , картки № [NUMBER] (анульована), № [NUMBER] (анульована), наразі рахунок активний. 29.10.2018 Позивачка дійсно відкрила банківський рахунок в АТ «Сенс Банк», однак з 2019 року цим рахунком не користувалася в результаті чого її банківські картки за цим рахунком були анульовані. Яким чином 22.02.2023 на її ім`я було сформовано та емітовано віртуальну платіжну карту № [NUMBER] їй не відомо. Коштів на цю картку з 22.02.2023 по теперішній час не отримувала. Усі кошти, які були зараховані в період з 22.02.2023 по 25.02.2023 після оформлення позик, одразу переказувалися на невідомі Позивачці рахунки. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Статтею 12 ЦПК встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі. Міжнародні стандарти у сфері судочинства приділяють значну увагу питанням дотримання принципу змагальності судового процесу. Так, у пункті 30 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи «Щодо якості судових рішень» міститься положення, згідно з яким дотримання принципів змагальності та рівності сторін є необхідними передумовами сприйняття судового рішення як належного сторонами, а також громадськістю. Зв`язок принципів змагальності та рівності, акцентовано також у деяких рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Салов проти України» (заява №65518/01, п. 87) Суд зробив висновок, що принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу («Руїс-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), заява №12952/87, п. 63). У справі «Лазаренко та інші проти України» (№70329/12, п. 37) Суд нагадує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги, як змагальність процесу (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden), заява №10563/83, п. 24-33) та право на ефективну участь (T. проти Сполученого Королівства (T. v. the United Kingdom), заява №24724/94, п. 83-89). Таким чином, принцип змагальності спільно з принципом рівності є одним з основних елементів поняття «право на справедливий суд», що гарантоване Конвенцією. Також принцип змагальності, виходячи навіть з етимології терміну, розуміє під собою змагання сторін, в якому суд виступає арбітром.

Outcome: dismissed