Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

28.02.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулось до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 6288166 від 20.01.2023 року в розмірі 43506 гривень 82 копійки, яка складається з: - заборгованості по кредиту в розмірі 12692 гривні 30 копійок; - заборгованості по роцентах в розмірі 30814 гривень 52 копійки. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 20.01.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та\~\~ [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства укладено електронний договір № 6288166 про надання споживчого кредиту відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022 року та розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. За умовами цього кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 12950,00 грн., строк кредиту 360 днів, дата повернення кредиту 15.01.2024 вказується в графіку платежів, що є додатком №1 цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надавши кредит в сумі 12950,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідно до п. 1.5 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день застосовується в межах строку кредиту, вказаного п. 1.4 цього договору; 27.11.2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», яке було перейменоване на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», як фактором, було укладено договір факторингу № 27.11/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі й за кредитним договором № 6288166 від 20.01.2023 року. До ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 6288166 від 20.01.2023 року у розмірі 30877,82 грн., яка складається із: заборгованості за кредитним договором в розмірі 12692,30 грн., процентів за користування кредитом 18185,52,00 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів за кредитним договором утворилась заборгованість, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачем було донараховано проценти до кінця строку дії договору і на даний час заборгованість відповідача становить 43506 гривень 82 копійки, яка складається з: - заборгованості по кредиту в розмірі 12692 гривні 30 копійок; - заборгованості по роцентах в розмірі 30814 гривень 52 копійки. Відповідач\~\~ [PERSON] подав до суду заяву про визнання позову в частині заборгованості по кредиту. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першої статті\~15, частиною першою статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. ст.\~626,\~628ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 20.01.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та\~ [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства укладено електронний договір № 6288166 про надання споживчого кредиту відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022 року та розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents (а.с. 20-28). Підписуючи цей договір одноразовим ідентифікатором А8137,\~\~ [PERSON] підтвердив, що з укладенням цього договору йому в чіткій та зрозумілій формі надана інформація відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", яка розміщена на Веб-сайті. Позичальник ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику. Також\~\~ [PERSON] 20.01.2023 року підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А8137 Паспорт споживчого кредиту, що містить основні умови кредитування (а.с. 27-28). За умовами цього кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 12950,00 грн., строк кредиту 360 днів, дата повернення кредиту 15.01.2024 року вказується в графіку платежів, що є додатком №1 цього договору (а.с. 25). Відповідно до п. 1.5 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день застосовується в межах строку кредиту, вказаного п. 1.4 цього договору. Згідно п.2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Факт зарахування ТОВ «Авентус Україна» коштів на рахунок\~\~ [PERSON] 20.01.2023 року в сумі 12950,00 грн. підтверджується листом №20231206-1 від 06.12.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек Україна» (а.с. 72-74), яке співпрацює з ТОВ «Авентус Україна» за договором №160222-1 від 16.02.2022 року, а також листом АТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 102). Відповідно до п. 1.5 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного п. 1.4 цього договору, який становить 360 днів. Згідно п.1.5.2 знижена процентна ставка становить 1,692 % в день та застосовується, якщо споживач до 01.02.2023 року або протягом 3 календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у в розмірі першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Згідно розрахунків заборгованість відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 6288166 від 20.01.2023 року становить 43506 гривень 82 копійки і складається з (а.с. 31-40): - заборгованості по кредиту в розмірі 12692 гривні 30 копійок; - заборгованості по роцентах в розмірі 30814 гривень 52 копійки. Суд погоджується\~з такими\~розрахунками,\~оскільки вони\~відповідають вимогам\~ст. 1048-1050 ЦК України та умовам договору. 27.11.2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено договір факторингу № 27.11/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі й за кредитним договором № 6288166 від 20.01.2023 року. Зазначене підтверджується копією вказаного договору факторингу № 27.11/23-Ф (а.с. 77-85, 47-48), Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 27.11.2023р. (а.с. 86) та витягом з реєстру боржників (а.с. 42). Згідно зі ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту статей\~512,\~513 ЦК України\~слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1ст. 516\~ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 6288166 від 20.01.2023 року. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування цього товариства на нове найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с. 71). Реєстраційні дії щодо зміни найменування позивача проведені державним реєстратором Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Мельник І.В. 10.12.2024 року, що підтверджується відповідною випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № 1000681070010062201 від 10.12.2024 року (а.с. 93). Отже, ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» є належним стягувачем заборгованості із\~\~ [PERSON] за кредитним договором. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За нормами ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено\~ст. 627 ЦК України, відповідно до ст.6цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст. ст.\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629ЦК України\~- договір є обов`язковим для виконання сторонами. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вказані положення закону передбачають альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором. Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій особі цього договору. Оскільки договір № 6288166 від 20.01.2023 року про надання споживчого кредиту підписаний\~\~ [PERSON] шляхом застосування одноразового ідентифікатора, тому слід вважати, що він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної\~Законом України «Про електронну комерцію». Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. У зв`язку із зазначеним, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» про стягнення з [PERSON] \~\~заборгованості за кредитним договором в розмірі 43506,82 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених\~ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст.77ЦПК України\~є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України\~підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 2422,40 грн. Так положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави . За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір №10/12-2024 від 10.12.2024 року про надання правової допомоги адвокатом Столітнім М.М.; Копія ордеру на надання правничої допомоги; копія свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю серії К.С. № 9422/10, звіт про надання правової допомоги згідно з договором №№10/12-2024 від 10.12.2024 року за кредитним договором; копія рахунку на оплату по замовленню про сплату ТОВ ФК «Фінтраст Україна» на користь адвоката Столітнього М.М. за послугу з аналізу, складання та подання позовної заяви до суду на суму 10000,00 грн. (а.с. 16-17, 26, 30, 41, 75-76). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті\~12,\~46,\~56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». У зв`язку із чим суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Суд у даному випадку не може стягнути менший розмір витрат на правничу допомогу, оскільки згідно ч. 5 ст. 137 ЦПК України відповідач не заявив відповідне клопотання.

Outcome: approved