Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

У жовтні 2024 року позивачка звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №18» виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просила: 1) стягнути з відповідача на користь позивачки різницю мінімальної заробітної плати, яка виплачувалась за період з 01.01.2024 по 30.11.2024 в сумі 11 600,00 грн.; 2) зобов`язати відповідача виплачувати щомісячно з 01.12.2024 по 30.11.2027 мінімальну заробітну плату у розмірі 8 000,00 грн.. Позов обґрунтовує тим, що у листопаді-грудні 1994 року в Київській клінічній лікарні № 18 були інфіковані новонароджені діти вірусом сальмонела-тифимуріум, в їх числі була і позивачка. Після зараження вірусом позивачка має численні захворювання, які вимагають постійних та великих затрат. Позивач є інвалідом з дитинства, має слабке здоров`я, вади слуху, супутні хвороби нейрохореотеніт, остеомієліт тощо та потребує додаткових витрат. Зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 12.07.2022 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто різницю мінімальної заробітної плати, яка виплачувалась за період з 01.01.2019 по 30.11.2019 в сумі 27 805,00 грн.. Вказане рішення суду набрало законної сили. На підставі положень статті 1208 ЦК України, враховуючи що відбулось збільшення мінімальної заробітної плати, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення різниці в мінімальній заробітній платі за період з 01.01.2024 року по 30.11.2024 року, що становить 11 600,00 грн. Крім того, у відповідності до положень ст.1199 ЦК України відповідач зобов`язаний виплачувати позивачу за період з 01.12.2024 року по 30.11.2027 року мінімальну заробітну плату у розмірі 8 000,00 грн.. У зв`язку з чим, позивачка вимушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2024 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01.11.2024 цивільну справу за зазначеним вище позовом було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 21 січня 2025 року до суду надійшов відзив представника відповідача, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів, що підтверджують вину відповідача у нанесенні шкоди здоров`ю позивачу. Посилання позивача на факт винесення судом рішення про стягнення коштів з відповідача не можуть бути підставою для винесення обґрунтованого та законного рішення. В позові відсутні докази, які підтверджують, що внаслідок дій відповідача позивач отримала ушкодження здоров`я. Також представник зазначає, що відповідач на даний час має статус комунального некомерційного підприємства і отримує фінансування на своє утримання з 01.04.2020 року на підставі договорів з Національною службою здоров`я України. В розрахунку тарифів, за яким оплачується робота працівників, не передбачено кошти на інші цілі, крім як на заробітну плату персоналу лікарні, тому відповідач не має правових підстав брати фінансові зобов`язання по виплаті відшкодування позивачу. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28.01.2025 здійснено перехід зі спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін вказаної цивільної справи до загального позовного провадження. Протокольною ухвалою суду від 20.05.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив задовольнити та надав пояснення аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках та відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що у листопаді-грудні 1994 року у лікарні були інфіковані немовлята в тому числі і позивач вірусом сальмонела-тифимуріум. Як вбачається з пенсійного посвідчення № [NUMBER] , Серії [NUMBER] [PERSON] визнана інвалідом другої групи з дитинства довічно. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2019 року (справа №761/45690/18) було частково задоволено позов [PERSON] до Київської міської клінічної лікарні № 18 про відшкодування, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. Стягнуто з Київської міської клінічної лікарні №18 на користь [PERSON] вартість вкладишів в слухові апарати Dot DT 3060- 960,00 грн., вартість фільтрів в слухові апарати Dot DT 3060- 3920,00 грн., вартість елементів живлення в слухові апарати Dot DT 3060 - 1050,00 грн., різницю вартості контейнера з осушувальними таблетками - 150,00 грн., різницю мінімальної заробітної плати, яка виплачувалась за період з 01.12.2012 по 30.11.2015 (виплачувалась у розмірі 1218,00 грн. на місяць) - 54145,00 грн., вартість додаткового телефону та вушної вкладки для слухового апарату Dot DT 3060 - 2300,00 грн., вартість УЗД ШКТ - 164,30 грн., загальний аналіз крові - 49.40 грн., аналіз крові на антитіла до дезамінованих пептидів гліадіну/тканинної трансглутамінази - 495,00 грн., водневий лактозний дизальний тест - 780,00 грн., визначення фекальної панкреатичної еластази - 450,00 грн., а всього : 64 463,70 грн. та зобов`язано Київську міську клінічну лікарню №18 виплачувати щомісячно [PERSON] додатково з 01.12.2018 по 30.11.2021 : на додаткове харчування, вітаміни, мінерали - 4301,95 грн., мінімальну заробітну плату у сумі - за грудень 2018 - 3723,00 грн., з 01.01.2019 - 4173,00 грн., на придбання елементів живлення в слухові апарати - 200,00 грн., на придбання вкладишів в слухові апарати - 91,66 грн., на придбання фільтрів в слухові апарати - 240,00 грн., на придбання контейнерів і осушувальних таблеток для зберігання слухового апарату - 26,66 грн., а всього виплачувати щомісячно : грудень 2018 -8583,27 грн., з 01.01.2019 - 9033,27 грн.. Постановою Київського апеляційного суду від 26.02.2020 року апеляційну скаргу Київської міської клінічної лікарні №18 залишено без змін. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2019 року залишено без змін. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.07.202 року (справа №761/40854/21) було задоволено позов [PERSON] до Київської міської клінічної лікарні № 18 про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №18» на користь [PERSON] різницю мінімальної заробітної плати, яка виплачувалась за період з 01.01.2019 по 30.11.2019 в сумі 27 805 (двадцять сім тисяч вісімсот п`ять) гривень 00 копійок. Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Київська міська клінічна лікарня №18» виплачувати щомісячно [PERSON] додатково з 01.12.2021 по 30.11.2024 мінімальну заробітну плату у сумі - за грудень 2021 року - по 30.09.2022 року по 6 500,00 грн. щомісячно, з 01.10.2022 року - 6 700,00 грн. щомісячно. Рішення суду набрало законної сили. Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. При розгляді справи судом встановлено обов`язок відповідача компенсувати такі витрати на підставі вимог чинного законодавства України, зокрема, положень ст. 1172 ЦК України з урахуванням ст.ст. 1202, 1208 ЦК України. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч.1 ст. 1172 ЦК України). Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Договором або законом може бути збільшений обсяг і розмір відшкодування шкоди, завданої потерпілому каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (ст. 1195 ЦК України). Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами (ст.1202 ЦК України). За заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду (ст. 1208 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача різницю мінімальної заробітної плати, яка виплачувалась за період з 01.01.2024 по 30.11.2024 в сумі 11600 грн 00 коп. А також суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача виплачувати щомісячно позивачу з 01.12.2024 по 30.11.2027 року мінімальну заробітну плату у відповідності до положень Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» та Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» з 01.12.2024 по 30.11.2027 мінімальну заробітну плату у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. щомісячно Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved