Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

[PERSON] 04.11.2021 року звернулася до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень позовних вимог просила стягнути з Херсонського державного заводу "Палада" на свою користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 5846,15 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 19156,50 грн. В обґрунтування позову вказала, що в період з 04.11.2020 р. по 13.07.2021 р. перебувала з відповідачем у трудових відносинах, за час якого їй нарахована, але не виплачена заробітна плата за період з січня 2021 р. по липень 2021 р. Станом на 01.11.2021 р. заборгованість по заробітній платі становить 21041,71 грн. Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою виплати заборгованості по заробітній платі, однак, заборгованість не була сплачена. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.11.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. 25.01.2022 року представником позивачки через канцелярію суду подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій просила стягнути з Херсонського державного заводу "Палада" на свою користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 5846,15 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 19156,50 грн. 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду, проведення інвентаризації, призначено розгляд справи. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.02.2025 року запропоновано позивачці [PERSON] або її представнику адвокату Лебедєвій Т.О. уточнити позовні вимоги, розгляд справи відкладено. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.04.2025 року звернуто увагу адвоката Лебедєвої Т.О. на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 12.02.2025 року та запропонувати представнику адвокату Лебедєвій Т.О. уточнити позовні вимоги, розгляд справи відкладено. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.05.2025 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача ТОВ «Паллада Шип`ярд», судове засідання відкладено. В судове засідання сторони не прибули, представником позивачки через Електронний Суд подано заяву про розгляд справи у відсутність. Представником позивачки, незважаючи на роз`яснення суду щодо уточнення позовних вимог, жодних дій не вчинено. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. За відомостями трудової книжки [NUMBER] дата заповнення 04.11.2020 року, [PERSON] працювала з 04.11.2020 року по 13.07.2021 року у Херсонському державному заводі «Палада». Звільнена за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України наказом №42 від 13.07.2021 р. Згідно довідки по невиплаченій заробітній платі №193 від 27.09.2021 року виданої Херсонським державним заводом «Палада» станом на 27.09.2021 року заборгованість із заробітної плати складає 21041,71 грн. З копії виписки АБ «Укргазбанк» рахунку [PERSON] вбачається, що відповідачем перераховано частково заборгованість із заробітної плати в розмірі 9826,00 грн. в період з 29.12.2021 р. по 30.12.2021 р. та 2672,00 грн. в період з 30.11.2021 р. по 29.12.2021 р. За довідкою від 22.07.2024 р. №0000-000047 ТОВ «Паллада Шип`ярд» заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 22.07.2024 року складає 8543,71 грн. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. За статтею 4 КЗпП України законодавство про працю складається з цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Згідно з ч. 1\~ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до положень\~ст. 116 КЗпП\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З матеріалів справи встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем із заробітної плати складає 8543,71 грн., що підтверджено довідкою від 22.07.2024 р. №0000-000047 ТОВ «Паллада Шип`ярд», а відтак, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки вказаної суми заборгованості із заробітної плати. Щодо вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Згідно вимог ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач своєчасно не виконав покладений законом обов`язок щодо проведення повного розрахунку з працівником у день його звільнення, а відтак в силу вимог закону підлягає застосуванню ст. 117 КЗпП України. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Тягар доказування відсутності вини у вчиненні такого порушення покладається на роботодавця. Такого висновку дійшов КЦС у складі ВС у постанові від 27 січня 2020 року у справі №682/3060/16-ц, провадження № 61-23170сво18. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема, захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. Однак, встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно п. 3 Розділу ІІІ Порядку при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати враховуються у тому місяці, за який вони нараховані та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Премії та інші виплати, які виплачуються за два місяці або більш тривалий період, при обчисленні середньої заробітної плати включаються шляхом додавання до заробітку кожного місяця розрахункового періоду частини, що відповідає кількості відпрацьованих робочих днів періоду (місяців), за які такі премії та інші виплати нараховані. Така частина визначається діленням суми нарахованих премій та інших виплат на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів кожного місяця, що відноситься до розрахункового періоду для обчислення середньої заробітної плати. При обчисленні середньої заробітної плати для оплати за час відпусток або компенсації за невикористані відпустки, крім зазначених вище виплат, до фактичного заробітку включаються виплати за час, протягом якого працівнику зберігається середній заробіток (за час попередньої щорічної відпустки, виконання державних і громадських обов`язків, службового відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати). Розраховуючи середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 14.07.2021 року по день винесення рішення, з врахуванням ч. 1 ст. 117 КЗпП України, не більш як за шість місяців, тобто по 14.01.2022 року. За таких обставин, суд самостійно розраховує середньоденний заробіток позивачки, який складає 137,12 грн. = 2742,00 (заробітна плата за червень 2021 року) + 3154,00грн. (заробітна плата за травень 2021 року)/ 43 дні. Таким чином, здійснивши розрахунок, судом встановлено, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 14 липня 2021 року по 14.01.2022 року складає 17551,36 грн. (137,12грн. х 128 днів). З огляду на наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості із заробітної плати в розмірі 8543,71 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 17551,36 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн. за вимоги про стягнення середнього заробітку та в дохід держави 908,00 грн. за вимоги про стягнення заробітної плати. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 07 липня 2025 року.

Outcome: partial