Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

08 квітня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Одеської міської ради до [PERSON] та [PERSON] про визнання спадщини відумерлою, у якій позивач просить: - визнати відумерлою спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , що помер у квітні 2018 року, що складається з 250/1000 частин квартири спільного заселення, яка в цілому складається з шести кімнат, загальною площею 160,1 кв.м., житловою площею 118,8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - встановити порядок виконання рішення за яким після набрання законної сили рішення по справі, воно є підставою для державної реєстрації права власності за територіальною громадою міста Одеси в особі ОМР на зазначений об`єкт нерухомого майна. За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В. Разом із позовом до суду надійшло клопотання про витребування доказів, у якому заявник просив витребувати у Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі належним чином засвідчену копію спадкової справи №144/2018, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] . Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачам 15-ти денний строку для подання відзиву. Задоволено клопотання про витребування доказів. Підготовче засідання по справі призначено на 19 травня 2025 року. У підготовче засідання, призначене на 19 травня 2025 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку із першою неявкою учасників справи у підготовче засідання та відсутністю відомостей про виконання ухвали суду від 17.04.2025 року в частині витребування доказів, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання відкладено підготовчий розгляд справи на 01 липня 2025 року. 04 червня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь від Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі на виконання ухвали суду від 17 квітня 2025 року. У підготовче засідання, призначене на 01 липня 2025 року з`явився представник позивача та [PERSON] . Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 01 липня 2025 року закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду на 14 липня 2025 року. 14 липня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника Одеської міської ради про розгляд справи без участі. У судове засідання, призначене на 14 липня 2025 року учасники справи не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду. [PERSON] повідомлена про дату, час та місце судового розгляду під фіксацію у підготовчому засіданні, призначеному 01.07.2025 року. У зв`язку з тим, що зареєстроване місце проживання [PERSON] не встановлено, суд повідомляв [PERSON] шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого не відоме. Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду, а неявка учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення здійснити заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно копії відповіді з КП «БТІ» ОМР від 09 травня 2024 року №1457/03.01-07, право власності на 250/1000 частки квартири спільного заселення [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право нас падщину за законом від 12.10.2006 року №7-2922 (а.с.21-22). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.20). Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на 250/1000 частки квартири спільного заселення [ADDRESS] . Статтею 1216 Цивільного кодексу (далі - ЦК) визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно із статтею 1277 ЦК України в разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Згідно інформаційно довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 05.06.2018 року №52156116, відомості про заповіти/спадкові договори, за якими заповідачем є [PERSON] , [INFO] відсутні (а.с.160зв). 05 червня 2018 року [PERSON] звернулася в інтересах [PERSON] до Першої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] (а.с.159зв). У заяві зазначено, що заявник звертається із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . У матеріалах справи наявна копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , з якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , матір`ю якого зазначена [PERSON] , батьком [PERSON] (а.с.162зв). Будь-які інші докази, які б підтверджували той факт, що [PERSON] є сином [PERSON] в матеріалах нотаріальної справи відсутні. Такі докази також не надано під час розгляду справи. Так, в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №522/16616/18 за заявою [PERSON] в інтересах [PERSON] , заінтересована особа Одеська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, у якому заявниця просила встановити факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] , а також встановити факт неправильності в актовому записі №779 про народження дитини [PERSON] ,а саме, у графі відомості про батька дитини замість « [PERSON] » вказати « [PERSON] ». Ухвалою суду від 20 червня 2022 року заяву [PERSON] в інтересах [PERSON] , заінтересована особа Одеська міська рада про встановлення факту залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили 20 червня 2022 року та не була оскаржена до суду апеляційної інстанції (а.с.109). Тому, у суду відсутні підстави вважати, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , що помер в квітні 2018 року. Також, 29 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.171зв). Листом від 09 листопада 2021 року [PERSON] повідомлено, що вона звернулася до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини після спливу встановленого законом строку, роз`яснено право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.172). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2023 року у справі №522/5185/22, яке залишено без змін постановою. Одеського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року та постановою КЦС ВС від 07 жовтня 2024 року у задоволенні позову [PERSON] до Одеської міської ради, [PERSON] , яка діяла від імені неповнолітнього [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено (а.с.119). Будь-які інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , що помер в квітні 2018 року не зверталися. Згідно відповіді з ДНАП ОМР від 02 травня 2024 року, у квартирі [ADDRESS] були зареєстровані та зняті з реєстрації наступні особи: - [PERSON] , дата реєстрації 12.12.2001 року, дата зняття з реєстрації 16.05.2018 року; - [PERSON] , дата реєстрації 12.12.2001 року, дата зняття з реєстрації 27.04.2005 року. Відомості про будь-яких інших осіб, які спільно проживали з [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] на момент його смерті відсутні. Зазначене у своїх сукупності свідчить про те, що заповіти та спадкові договори, а також особи, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті [PERSON] відсутні. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна. Відповідно до статті 334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених ЦК України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. У заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття (стаття 335 ЦПК України). Оскільки, [PERSON] , [INFO] помер у квітні 2018 року, то спадщина відкрилася у квітні 2018 року, а тому, станом на момент звернення до суду із позовом, минуло більше одного року із часу відкриття спадщини. Тому, враховуючи той факт, що будь-які особи з [PERSON] на момент його смерті зареєстровані не були, а у Спадковому реєстрі відсутні відомості про будь-які заповіти/спадкові договори, складені [PERSON] , беручи до уваги те, що [PERSON] та [PERSON] не прийняли у встановленому законом порядку спадщину, будь-які інші особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися, нотаріальним органом свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалися, а з момент відкриття спадщини минуло більш ніж один рік, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. У позовній заяві позивач просить встановити порядок виконання рішення за яким після набрання законної сили рішення по справі, воно є підставою для державної реєстрації права власності за територіальною громадою міста Одеси в особі ОМР на зазначений об`єкт нерухомого майна. Відповідно до частини першої статті 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. При вирішенні питання щодо встановлення способу та порядку виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про утруднення та неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку встановлення способу і порядку виконання рішення суд не може змінювати судове рішення по суті. На думку суду, під час виконання рішення суду про визначення спадщини відумерлою можуть виникнути труднощі, пов`язані з його виконанням через різне розуміння сутності такого рішення уповноваженими на те особами, зокрема, щодо того, чи є рішення про визнання спадщини відумерлою підставою для реєстрації права власності на таке майно за територіальною громадою міста Одеси. Задля уникнення труднощів, які можуть виникнути під час виконання рішення суду про визнання спадщини відумерлою, суд доходить до висновку про наявність підстав для встановлення порядку виконання рішення, відповідно до якого після набрання цим рішенням законної сили, воно є підставою для державної реєстрації за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради права власності на 250/1000 частин квартири спільного заселення, яка в цілому складається з шести кімнат, загальною площею 160,1 кв.., житловою площею 118,8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі зазначеного,

Outcome: approved