Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 12 грудня 2020 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Теофіпольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №82. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Одруження між ними виявилось невдалим, після народження дитини сім`я стала розпадатися. З вини відповідача подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими, між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Їх шлюбні відносини фактично припинилися, примирення з відповідачем неможливе. Оскільки сім`я остаточно розпалася, її збереження неможливе та недоцільне, просить шлюб між ними розірвати, строк на примирення не надавати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, в судове засідання не з`явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог, просить розгляд справи проводити у її відсутності, строк на примирення не надавати та розірвати шлюб. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, в судове засідання не з`явився, про причину неявки не повідомив, клопотань не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. \~ \~ \~ \~ Примушування\~\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~\~передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 12 грудня 2020 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Теофіпольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №82, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Оскільки позивачка не бажає підтримувати з відповідачем шлюбні відносини, відповідач не подав клопотання про надання строку на примирення, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки. На підставі наведеного,

Outcome: approved