Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути: заборгованість за договором позики №0972987873 у сумі 87\~981,99 грн., з яких 7\~999,99 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 79\~982,00 грн. заборгованість за відсотками; заборгованість за кредитним договором №2917311805/697353 у сумі 23\~805,25 грн., з яких 6\~100,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 17\~705,25 грн. заборгованість за відсотками; заборгованість за кредитним договором №2917311805/455553 у сумі 26\~000,00 грн., з яких 6\~500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 19\~500,00 грн. заборгованість за відсотками; витрати на сплату судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір позики №0972987873, на підставі якого останній видано кредит у сумі 8\~000,00 грн. 24 листопада 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №24/11-22/2, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора права вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Реєстру боржників від 24 листопада 2022 року до Договору факторингу №24/11-22/2 від 24 листопада 2022 року ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 87\~981,99 грн., з яких 7\~999,99 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 79\~982,00 грн. заборгованість за відсотками. 17 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено кредитний договір №2917311805/697353, на підставі якого останній видано кредит у сумі 6\~100,00 грн. 19 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19042022-Є, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора права вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Реєстру боржників від 19 квітня 2022 року до Договору факторингу №19042022-Є від 19 квітня 2022 року ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23\~805,25 грн., з яких 6\~100,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 17\~705,25 грн. заборгованість за відсотками. 07 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір №2917311805/455553, на підставі якого останній видано кредит у сумі 6\~500,00 грн. 19 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19042022-Г, відповідно до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора права вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Реєстру боржників від 19 квітня 2022 року до Договору факторингу №19042022-Г від 19 квітня 2022 року ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26\~000,00 грн., з яких 6\~500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 19\~500,00 грн. заборгованість за відсотками. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем складає: - за договором позики №0972987873 від 08.07.2021 87\~981,99 грн., з яких: 7\~999,99 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 79\~982,00 грн. заборгованість за відсотками; - за кредитним договором №2917311805/697353 від 17.06.2021 23\~805,25 грн., з яких: 6\~100,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 17\~705,25 грн. заборгованість за відсотками; - за кредитним договором №2917311805/455553 від 07.08.2021 26\~000,00 грн., з яких: 6\~500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 19\~500,00 грн. заборгованість за відсотками. Загальна сума заборгованості складає 137\~787,24 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання на 16 червня 2025 року. 16 червня 2025 року судове засідання відкладено на 14 липня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у позовній заяві зазначила про розгляд справи без її участі, на заявлених вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом надіслання рекомендованих поштових повідомлень на зареєстроване місце проживання та на електронну пошту, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, зустрічний позов до суду не пред`явила. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке. Щодо кредитного договору №0972987873/2 від 08.07.2021. Судом встановлено, що 08.07.2021 ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] уклали договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0972987873/2. Умовами договору передбачено розмір кредиту 8\~000,00 грн., строк користування кредитом 30 днів, відсоткову ставку 1,225% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 10\~940,00 грн. Згідно квитанції за сплату №96868395 від 08.07.2021 на картку № [NUMBER] перераховано 8\~000,00 грн. Відповідно до договору факторингу №24/11-22/2 від 24 листопада 2022 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора права вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. З акту прийому-передачі реєстру боржників до Договору Факторингу №24/11-22/2 від 24 листопада 2022 року вбачається, що ТОВ «Інфінанс» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників кількістю 4671, після чого від ТОВ «Інфінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» переходять права вимоги заборгованості до боржників і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 24 листопада 2022 року до Договору факторингу №24/11-22/2 від 24 листопада 2022 року ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №0972987873 в сумі 87\~981,99 грн., з яких 7\~999,99 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 79\~982,00 грн. заборгованість за відсотками. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором позики №0972987873 від 08.07.2021, з якого вбачається, що заборгованість відповідача по тілу кредиту становить 7\~999,99 грн., заборгованість за відсотками, нарахованими за період з 07.08.2021 по 03.11.2022, становить 79\~982,00 грн. Щодо кредитного договору №2917311805/697353 від 17.06.2021. 17 червня 2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» укладено договір про надання фінансового кредиту №2917311805/697353. Пунктом 1.1 договору визначено суму кредиту 6\~100,00 грн. Згідно пункту 1.2 договору кредит надається строком на 30 днів, тобто до 16.07.2021. Пунктом 1.3 договору передбачено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 686,2% річних від суми кредиту в розрахунку 1,88% на добу. Тип процентної ставки фіксована. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (пункт 2.1 договору). Згідно додатку №1 до Договору №2917311805/697353 (Графік платежів) визначено дату отримання кредиту 17.06.2021, дату платежу 16.07.2021, суму платежу за розрахунковий період 9\~540,40 грн., суму кредиту 6\~100,00 грн., проценти за користування кредитом 3\~440,40 грн. Відповідно до договору факторингу від 19 квітня 2022 року №19042022-Є, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора права вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. З акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу №19042022-Є від 19 квітня 2022 року вбачається, що ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників кількістю 14\~361, після чого від ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» переходять права вимоги заборгованості до боржників і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 19 квітня 2022 року до Договору факторингу №19042022-Є від 19 квітня 2022 року ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №2917311805/697353 в сумі 23\~805,25 грн., з яких 6\~100,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 17\~705,25 грн. заборгованість за відсотками. Позивачем надано розрахунок заборгованості за Кредитним договором №2917311805/697353, з якого вбачається, що заборгованість відповідача по тілу кредиту становить 6\~100,00 грн., заборгованість за відсотками становить 17\~705,25 грн. Щодо кредитного договору №2917311805/455553 від 07.08.2021. 07 серпня 2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» укладено договір про надання фінансового кредиту. Пунктом 1.1 договору визначено суму кредиту 6\~500,00 грн. Згідно пункту 1.2 договору кредит надається строком на 30 днів, тобто до 05.09.2021. Пунктом 1.3 договору передбачено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки фіксована. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (пункт 2.1 договору). Згідно додатку №1 до Договору №2917311805/455553 (Графік платежів) визначено дату отримання кредиту 07.08.2021, дату платежу 05.09.2021, суму платежу за розрахунковий період 11\~375,00 грн., суму кредиту 6\~500,00 грн., проценти за користування кредитом 4\~875,00 грн. Відповідно до договору факторингу від 19 квітня 2022 року №19042022-Г, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора права вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. З акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу №19042022-Г від 19 квітня 2022 року вбачається, що ТОВ «ГОУФІНГОУ» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників кількістю 14\~378, після чого від ТОВ «ГОУФІНГОУ» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» переходять права вимоги заборгованості до боржників і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 19 квітня 2022 року до Договору факторингу №19042022-Г від 19 квітня 2022 року ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №2917311805/455553 в сумі 26\~000,00 грн., з яких 6\~500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 19\~500,00 грн. заборгованість за відсотками. Позивачем надано розрахунок заборгованості за Кредитним договором №2917311805/455553, з якого вбачається, що заборгованість відповідача по тілу кредиту становить 6\~500,00 грн., заборгованість за відсотками становить 19\~500,00 грн. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627\~ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Статтею 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Дослідивши матеріали справи, суд погоджується з доводами позивача, що відповідач належним чином умови договором позики №0972987873/2 від 08.07.2021 не виконала. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач отримала та користувалася кредитними коштами, наданими їй за договором позики №0972987873/2 від 08.07.2021, кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, розрахунки заборгованості відповідачем не спростовані, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню основна сума боргу за договором позики №0972987873/2 від 08.07.2021 у сумі 7\~999,99 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення відсотків за користування кредитом договором позики №0972987873/2 від 08.07.2021, суд зазначає таке. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором позики №0972987873 від 08.07.2021 заборгованість відповідача за відсотками нараховані за період з 07.08.2021 по 03.11.2022. Договором визначено строк кредитування 30 днів, тобто до 07.08.2021. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що 07.08.2021 позивачем сплачено 3\~038,00 грн., які враховані первісним кредитором як платіж за пролонгацію, однак ані пропозиція укласти Договір надання позики від 08.07.2021, ані акцепт оферти від 08.07.2021 на укладення Договору надання послуги, ані паспорт споживчого кредиту не містять умов щодо пролонгації договору позики. Отже позивач має нараховувати відсотки лише в межах строку дії договору, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, а саме: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України» (п.п 81-85, 91). Суд зазначає, що нарахування позивачем відсотків за Договором надання позики №0972987873/2 від 08.07.2021 у період з 08.08.2021 по 03.11.2022 є необґрунтованим, оскільки здійснено поза межами строку кредиту, передбаченого Договором. Тому з відповідача підлягають стягненню відсотки за Договором надання позики №0972987873/2 від 08.07.2021 у сумі 2\~940,00 грн., нараховані з 08.07..2021 по 07.08.2021, що становить 30 днів. У задоволенні стягнення відсотків за період з 08.08.2021 по 03.11.2022 слід відмовити. Щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами №2917311805/697353 від 17 червня 2021 року, №2917311805/455553 від 07 серпня 2021 року, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові\~кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21). Судом встановлено, що між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] дійсно виникли правовідносини щодо отримання кредиту згідно договору №2917311805/697353 від 17.06.2021, та з ТОВ «ГОУФІНГОУ» за договором №2917311805/455553 від 07.08.2021. Однак, суд вважає, що позивачем не надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів взагалі згідно кредитних договорів №2917311805/697353 від 17 червня 2021 року, №2917311805/455553 від 07 серпня 2021 року. Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів, наявності заборгованості та її розміру є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». У матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, які підтверджують отримання позичальником кредитних коштів на умовах та в розмірі, які зазначені у договорах №2917311805/697353 від 17 червня 2021 року, №2917311805/455553 від 07 серпня 2021 року. Отже, позивачем не надано суду будь-яких первинних документів, які повинні бути складені під час надання кредитних коштів. За відсутності доказів про розмір наданого кредиту суд позбавлений можливості зробити висновок про належність, достовірність та достатність розрахунку боргу, який є одностороннім документом позивача та не був погоджений з відповідачем, не підтверджений жодними первинними бухгалтерськими документами, а тому суд вважає, що у справі відсутні докази того, що цей розрахунок ґрунтується на реальних банківських операціях відповідача. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі, а не суду. У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку на пред`явлення будь-якої вимоги. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст. 12 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18. Крім того, суд зауважує, що при розгляді кредитних спорів суд зобов`язаний перевірити: 1) чи доведений факт отримання відповідачем як позичальником кредитних коштів відповідно до умов договору, наявність первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредитів та їх можливого погашення; 2) чи містять матеріали справи належний розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором, де зазначено, яким саме чином та за який період пораховані кожна зі складових зазначеної позивачем загальної суми заборгованості станом на момент подання позовної заяви. Отже, позивач не надав належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком в силу положень статей 12, 81 ЦПК України, на підтвердження визначеного ним у позовній заяві розміру заборгованості за кредитним договором та права на її стягнення. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про необґрунтованість позову в цій частині. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, ураховуючи, що відповідач отримала і користувалася грошовими коштами за договором позики №0972987873, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики №0972987873 від 08.07.2021 у сумі 10\~939,99 грн., з яких 7\~999,99 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 2\~940,00 грн. заборгованість за відсотками за період з 07.08.2021 по 07.08.2021. У решті позовних вимог слід відмовити. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем згідно платіжних інструкцій №64809 від 12.04.2024, №101941 від 04.03.2025, №101940 від 04.03.2025 сплачено судовий збір у сумі 9\~084,00 грн. за вимоги за трьома кредитними договорами. Ураховуючи, що судом задоволено позовні вимоги лише за договором позики №0972987873 від 08.07.2021, отже судовий збір за указану позовну вимогу складає 3\~028,00 грн. Судом задоволено вимогу за договором позики №0972987873 від 08.07.2021 у сумі 10\~939,99 грн., що становить 12,43 % від заявленої вимоги за указаним договорм, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 376,38 грн. У іншій частині судовий збір залишається за позивачем.

Outcome: partial