Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

02 червня 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що останній рік сімейне життя між сторонами погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Позивачка зазначала, що відповідач нехтує сімейними цінностями, такими, як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Позивачка зазначала, що від шлюбу позивачка та відповідач мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Також, просила суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 09 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 25-27). Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про місце, дату та час судового засідання, будь-які заяви, клопотання вона чи її представник не подавали (а.с. 32). Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував (а.с. 33). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив таке. \~ \~ \~ \~ 27 грудня 2011 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Козельщинського районного управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 29, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 27 грудня 2011 року серії [NUMBER] (а.с. 14). Подружжя має спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110, 111, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд уважає, що позовна вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами судом не встановлено, подальше спільне проживання суперечить інтересам подружжя, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачкою при зверненні до суду судового збору, про що свідчить квитанція про сплату судового збору (а.с. 1, 2). З врахуванням того, що позов підлягає задоволенню, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивачки у сумі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved