Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

23 квітня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд», надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (далі -ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР»), який діє через свого представника - Кузьменка М.В., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 22.04.2024-100003110 від 22 квітня 2024 року у розмірі 14385,54 грн та судові витрати, зокрема, судовий збір 2422,40 грн. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 22 квітня 2024 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] укладено кредитний договір №22.04.2024-100003110 на суму кредиту 12000 грн, строком на 98 днів. Свої зобов`язання за кредитним договором фінансова установа виконала належним чином. [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 14385,54 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3702,82 грн, по процентам в розмірі 4665,54 грн., комісії 17,18 грн., неустойки 6000 грн. Ухвалами суду від 28 квітня 2025 року та від 08 травня 2025 року позовну заяву було залишено без руху, представником позивача недоліки усунуті. Ухвалою суду від 26 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі. Ухвалою суду від 26 травня 2025 року витребувано докази у справі. 04 червня 2025 року відповідач, який діяв через представника, надав відзив на позовну заяву, в якому не погодився з позовними вимогами в повному обсязі. Зазначив, що представником позивача не надано суду розрахунок заборгованості за нарахованими відсотками, що позбавило можливості перевірити законність їх нарахування у заявленому розмірі. Також, не підлягає задоволенню вимога про стягнення комісії у розмірі 17,18 грн, оскільки, в кредитному договорі позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які позивачем встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 13 червня 2025 року представник позивача надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору), та договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, що підтверджується належними доказами. Вказані обставини відповідач не спростував належними та допустимими доказами. Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується квитанцією №2453175812, яка є первинним платіжним документом. Оскільки ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі. Комісія пов`язана з наданням послуги, а саме, перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний позичальником, з використанням стороннього сервісу - інтернет-еквайрингу, передбачена п. 8 заявки кредитного договору №22.04.2024-100003110 (кредитної лінії). Відповідачем не було оскаржено умови договору щодо встановлення комісії, а тому, відсутні підстави для відмови у стягненні вказаного платежу з відповідача. Дії відповідача з часткової сплати боргу у сумі 12000,00 грн є підтвердженням визнання відповідачем боргу. Ухвалою суду від 19 червня 2025 року розгляд справи відкладено на 15 липня 2025 року. Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно заявки кредитного договору (далі - Договору), Кредитодавець, відповідно до умов договору №22.04.2024-100003110 від 22 квітня 2024 року (кредитної лінії) надає Позичальнику кредит у сумі 12000 грн. Строк, на який надається кредит становить 98 днів з дати його надання. Заявка підписана одноразовим ідентифікатором Е374 /а.с. 26-28/. Згідно п. 5 Договору Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - «процентна ставка»). В силу п. 8 Договору Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі - «Комісія», економічна сутність - плата за надання Кредиту) - 10% від суми Кредиту та дорівнює 1200 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Згідно п. 6 Договору денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 1,18% = (13919,67 / 12000)/98 ? 100%. Розмір процентів відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України становить 365% річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України встановлюється законом (п. 14). Відповідач ознайомлений і прийняв умови кредитного договору та підтвердив, що однозначно, та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) (кредитної лінії), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №22.04.2024-100003110 від 22 квітня 2024 року /а.с. 28-30/, з яким попередньо уважно ознайомився, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. До позовної заяви додано також пропозицію про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) /а.с. 20-26/, додаток до кредитного договору - інформаційне повідомлення позичальника /а.с. 30-31/. До відповіді на відзив представником позивача долучено довідку ТОВ «СТАРТ-МОБАЙЛ», якою підтверджено що на номер абонента [NUMBER] , 22 квітня 2024 року о 18:48:13 було доставлено SMS-повідомлення з текстом: «Код підтвердження : A374 для Паспорту [NUMBER] для договору», візуальну форму послідовності дій учасників електронної комерції та копію договору про надання послуг в системі LiqPay /а.с. 89, 90, 95-100/. Відповідно до копії квитанції 22 квітня 2024 року на рахунок маска картки [NUMBER] було зараховано кошти 12000 грн, видача за договором №22.04.2024-100003110 /а.с .16/. На виконання ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк» повідомило, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] та 22 квітня 2024 року на вказаний рахунок було зараховано суму коштів 12000 грн виплата кредиту ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» /а.с. 106-107/. Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором заборгованість [PERSON] по кредитному договору №22.04.2024-100003110 від 22 квітня 2024 року складає 3702,82 грн - основний борг; 4665,54 грн - проценти; 17,18 грн - комісія; 6000,00 грн - неустойка, а всього 14385,54 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 22 квітня 2024 року по 28 липня 2024 року /а.с. 11/. ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» надано розрахунки заборгованості - картка субконто договори за період з 22 квітня 2024 року по 05 травня 2025 року (фактично з 22 квітня 2024 року по 28 липня 2024 року включно), що складає 98 днів. З даної картки субконто вбачається, що відповідачем 23 квітня 2024 року в рахунок заборгованості було сплачено 11640 грн та 360 грн /а.с. 42-45,58-65, 91-94/. Зазначені кошти, як стверджує представник позивача у заяві на усунення недоліків від 23 травня 2025 року, та як вбачається з вищезазначеної картки субконто, були враховані 05 травня 2024 року, як часткове погашення кредиту у розмірі 12 000 грн ( 360 у відсотки та 11640 в аванс). 05 травня 2025 року дані кошти були враховані як часткове погашення кредиту (2160 у відсотки, 1182,82 у комісію та 8297,18 тіло кредиту) що у свою чергу змінило розмір суми, яка враховується для нарахування відсотків відповідно до періодів користування кредитом (далі - основна сума кредиту) на 3702,82 грн. Внаслідок цього в період з 06 травня 2024 року по 28 липня 2024 року (під час якого діяла фіксована незмінна процентна ставка) нарахування процентів за процентною ставкою 1,5% здійснювались відповідно до нової основної суми кредиту (3702,82 грн.) і становили 4665,54 грн /а.с. 48-52/. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги фінансової установи. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Припис абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України встановлює, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. В силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови фінансової установи. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за вказаним договором стосовно надання кредиту виконало, а [PERSON] в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилася заборгованість. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Як стверджує представник позивача у заяві на усунення недоліків від 23 травня 2025 року, при здійсненні розрахунку були враховані, сплачені відповідачем кошти як часткове погашення кредиту у розмірі 12000 грн ( 360 у відсотки та 11640 в аванс). 05 травня 2025 року дані кошти були враховані як часткове погашення кредиту (2160 у відсотки, 1182,82 у комісію та 8297,18 тіло кредиту) що у свою чергу змінило розмір суми, яка враховується для нарахування відсотків відповідно до періодів користування кредитом (далі - основна сума кредиту) на 3702,82 грн. Внаслідок цього в період з 06 травня 2024 року по 28 липня 2024 року (під час якого діяла фіксована незмінна процентна ставка) нарахування процентів за процентною ставкою 1,5% здійснювались відповідно до нової основної суми кредиту (3702,82 грн.) і становили 4665,54 грн. З таким розрахунком суд погоджується. Доводи представника відповідача щодо неналежного розрахунку суд оцінює критично, як незгода щодо суми стягнення процентів. Контррозрахунку останнім суду надано не було. Стосовно вимог позивача щодо стягнення комісії, суд приходить до наступного. Положеннями пунктів 1-1 та 4 частини 1 статті 1 Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. При тому загальними витратами за споживчим кредитом є витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Такі витрати банком визначені в умовах кредитування та безпосередньо узгодженні з позичальником, де ним взяті на себе обов`язки зі сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1200 грн /а.с. 27/. Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За пунктом 10 частини 1 статті 12 цього ж Закону визначено, що у кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися. Умовами Договору нарахування та сплата комісії за обслуговування кредитної заборгованості визначена сторонами кредитування та безпосередньо узгоджена з позичальником шляхом підписання заявки з такими умовами кредитування, а тому платежі за комісією правомірно включені банком до заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача. Стосовно стягнення неустойки у розмірі 6000 грн, суд приходить до наступного. Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки. Так, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Згідно з п.18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжувалася і на момент розгляду судом справи та ухваленні у ній рішення, воєнний стан в Україні триває. Судом встановлено, що банком за період часу з 22 квітня 2024 року, тобто під час дії воєнного стану в Україні, неправомірно нараховано неустойку в розмірі 6000 грн та безпідставно включено дану суму у загальний розмір заборгованості, яка не підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 3702,82 грн основний борг; 4665,54 грн проценти; 17,18 грн - комісія, а всього 8385,54 грн. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1412,02 грн (58,29%) /а.с. 38/.

Outcome: partial