Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

03.03.2025 р. [PERSON] звернулась до суду із заявою, заінтересована особа: Київська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що починаючи з 2006 року вона та [PERSON] , [INFO] , проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займались благоустроєм квартири, робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту. Крім того, всі свята проводили в колі рідних та друзів. [INFO] [PERSON] помер в місті Києві. Після його смерті відкрилася спадщина. Заявниця у встановленому законом порядку звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а у подальшому із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала відмову у зв`язку з тим, що надані до спадкової справи документи не дають можливості встановити родинні відносини заявниці із спадкодавцем. Посилаючись на те, що встановлення даного факту має для неї юридичне значення, заявниця звернулася до суду з даною заявою. Ухвалою від 19.03.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявниця та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в заяві. Заінтересована особа в судове засідання свого представника не направила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомила. Вислухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в місті Києві, що підтверджує копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді належного йому рухомого та нерухомого майна. Померлий [PERSON] та заявниця [PERSON] зареєстровані за однією і тією ж адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним штампом про реєстрацію місця проживання у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , де зазначено, що [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 13.03.2007 р., та відповідним штампом у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , де зазначено, що заявниця [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою з 29.03.1985 р. Крім того, наданими суду доказами підтверджується, що померлий [PERSON] проживав за вказаною адресою по день смерті, а також те, що він в іншому шлюбі не перебував, про що свідчить виписка з рішення суду у справі № 2-316/1999 від 05.11.1999р. Факт відсутності перебування у шлюбі заявниці [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , згідно з яким шлюб між нею та [PERSON] було розірвано 21.03.2006 р., про що Шевченківським ВДРАЦС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) складено відповідний актовий запис № 190. Заявниця, як особа, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гончаренко Т.М. із заявою про прийняття спадщини. Після спливу встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини заявниця звернулась до того ж приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю інших спадкоємців та відповідно спору щодо спадкового майна. Однак, 04.03.2025р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Т.М. прийнято постанову, якою відмовлено заявниці у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через неможливість встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше п`яти років, через ненадання заявником документів, що підтверджують родинні відносити чи інші відносини. У цій постанові було роз`яснено про звернення до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю. З матеріалів спадкової справи № 8/2024, заведеної 22.10.2024 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Т.М. щодо майна померлого [PERSON] , вбачається, що заявниця [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки тільки вона звернулася з відповідною заявою до нотаріуса. Допитана в судовому засіданні у якості свідка заявниця [PERSON] підтвердила тривалий факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки з [PERSON] , який помер [INFO] , а саме з 1996 року, ведення спільного побуту, наявність взаємних прав та обов`язків, що є ознаками сім`ї, придбання побутової техніки, меблів, продуктів, ведення спільного бюджету. З показань допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] , померлим [INFO] , починаючи приблизно з 1996 року склались стосунки, що притаманні подружжю. Вказані свідки підтвердили, що починаючи з 1996 року по день смерті [PERSON] вони спільно проживала за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п.5 ч.1, ч.2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналогічна позиція викладена у п.9 листа Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 р., доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 20.03.2023 р. у справі № 372/3321/19. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно з вимогами ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Отже, предмет доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю передусім складає сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї; спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків. Згідно з вимогами ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. З наданих письмових доказів та показань допитаних в судовому засіданні свідків, судом встановлено, що заявниця [PERSON] постійно проживала однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , по день його смерті за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Заявниця, є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи, оскільки у встановленому законом порядку звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу. Проте, заявниця позбавлена можливості надати документи, що підтверджують сімейні відносини із спадкодавцем через те, що під час спільного проживання шлюб між ними не реєструвався. Встановлення судом факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] і [PERSON] як чоловіка та жінки породжує для заявниці правові наслідки у вигляді отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Отже, метою встановлення заявленого [PERSON] факту є реалізація права на спадкування. Враховуючи, що встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо визначення часу з якого [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, суд бере до уваги, що [PERSON] у попередньому шлюбі перебувала до 21.03.2006 р., з урахуванням вимог ст.ст. 4, 21 СК України, роз`яснень викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», а також того, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, суд вважає за необхідне встановити факт проживання однією сім`єю з 21.03.2006р. по дату смерті [PERSON] , тобто до [INFO] .

Outcome: approved