Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Кам`янського з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за несплату аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , яка утворилася за період з 21 серпня 2023 року по червень 2024 року в сумі 35916,10 грн та пеню, яка виникла в результаті заборгованості по сплаті аліментів в сумі 10929,34 грн. Стислий виклад позовних вимог. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 22 серпня 1999 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований у Почапинській сільській раді Лисянського району Черкаської області, актовий запис № 8. [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . З квітня 2021 року позивач з відповідачем припинили подружні стосунки, та 27 жовтня 2022 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з позивачем. 09 листопада 2021 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області видано судовий наказ та стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 листопада 2023 року стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, стягнуто аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку відповідача, щомісячно з 21 серпня 2023 року і до закінчення сином навчання і до закінченням сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Виконавчий лист перебував на виконання в Дніпровському відділі державної виконавчої служби місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 30 червня 2025 року син закінчив навчання, у зв`язку із чим було припинено стягнення аліментів, виконавчий лист повернуто стягувачу, а виконавче провадження закінчено. На час закінчення виконавчого провадження заборгованість по аліментам склала 35916 грн, яку відповідач не має наміру сплачувати. Оскільки відповідач добровільно не бажає сплатити заборгованість по аліментам, тому позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Також позивач зазначає, що відповідач є працездатним, несплата ним аліментів не була наслідком тяжкої хвороби або іншої незалежної від відповідача обставини, а тому вважає, що з [PERSON] повинна бути стягнута як заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 35916 грн так і неустойка (пеня) за несплату аліментів за період з 21 серпня 2023 року по червень 2024 року , згідно розрахунку, в сумі 10929,34 грн. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 12 лютого 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 10 червня 2025 року. У судовому засіданні 10 червня 2025 року відповідач заявив клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку з чим просив відкласти розгляд справи на іншу дату. Протокольною ухвалою суду клопотання відповідача задоволено та відкладено розгляд справи на 04 липня 2025 року. Позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що з нього стягувались із заробітної плати аліменти на утримання дитини до 18 років, разом з тим після втрати роботи, виплата не здійснювалась. Також підтвердив, що ним не сплачувались аліменти на утримання сина, який продовжує навчання та зазначив, що не заперечує розрахунок заборгованості та визнає позовні вимоги. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вислухавши пояснення відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступних висновків. Фактичні обставини справи, встановлені судом. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 1999 року, який рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.10.2022 було розрізано, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] виданим Почапинською сільською радою Лисянського району Черкаської області, та копією рішення ухваленого у цивільній справі № 209/1180/22 ( а. с. 10, 11-12). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області 30.08.2005 (а. с. 13). Рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.11.2023, ухваленим у цивільній справі № 209/4632/23, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання\~повнолітнього сина\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який продовжує\~навчання,\~аліменти у\~розмірі 1/4\~частини з\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~відповідача щомісячно,\~починаючи з\~21.08.2023\~року і\~до закінчення\~сином навчання,\~але не\~більше ніж\~до досягнення\~ним 23-річного\~віку. (а.с. 19-22). На виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №209/4632/23, виданого 19.12.2023 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 21.08.2023 року і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку (а.с. 14). За постановою державного виконавця від 18.03.2025 вищевказаний виконавчий лист № 209/4632/23 від 19.12.2023 було повернуто стягувачу, оскільки в ході примусового виконання виконавчого документа встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення. Залишок не стягнутого боргу складає 35916,10 грн (а.с. 16) Відповідно до розрахунку заборгованості із сплати аліментів Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заборгованість відповідача по стягненню аліментних платежів, станом на 01.07.2024 року становить: 35916,10 грн. (а.с.18). Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стосовно стягнення заборгованості по аліментах суд зазначає наступне. Згідно ч. 4 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений Законом України\~«Про виконавче\~провадження» і суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Ніяких даних, які б свідчили про те, що існує спір з приводу неправильності нарахування суми заборгованості по аліментам матеріали справи не містять. До того ж, відповідач визнав позов, а отже і суму наявної заборгованості. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Саме до цього зводяться висновки ВСУ викладені під час розгляду справи №6-850 св 17. Внаслідок неналежно виконання відповідачем аліментних зобов`язань щодо утримання дитини станом на 01.07.2024 виникла заборгованість за аліментами у розмірі 35916,10 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам позивач посилається на те, що дія виконавчого листа про стягнення аліментів закінчилась і видано постанову про повернення виконавчого листа стягувачу. СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 194\~СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно з ч. 3 ст.\~195\~СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Враховуючи викладене, сума заборгованості по аліментах в даному випадку не підлягає стягненню в судовому порядку, а має стягуватись державним виконавцем у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений ст.\~71\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» і відповідно до ч. 8 цієї статті, суд вирішує питання заборгованості по аліментах лише у разі спору про її розмір. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі судового рішення, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, від 09 вересня 2020 року у справі № 204/8019/16-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 537/4755/16-ц. Відповідно до частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскільки відповідач визнав розмір заборгованості за аліментами, що свідчить про відсутність спору про її розмір, тому відсутні правові підстави для стягнення із відповідача такої заборгованості в судовому порядку. Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Закону України «Про виконавче провадження», а тому позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають. Щодо стягнення пені за несплату аліментів на утримання сина, який продовжує навчання суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст.\~196\~СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670 сво 19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Тобто відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У статті 196\~СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2) (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196\~СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Вказаний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц. Як встановлено судом, згідно постанови державного виконавця від 18.03.2025 про повернення стягувачу виконавчого листа № 209/4632/23 у ВП №73696213, залишок не стягнутого боргу складає 35916,10 грн. Строк сплати аліментів, що обчислюється місяцями, закінчується в останній день місяця. Початком строку порушення зобов`язання по сплаті аліментів є перше число наступного місяця. Розрахунок нарахування пені на суму несплачених аліментів здійснюється так: сума заборгованості за кожен місяць, початок періоду заборгованості та кінець періоду заборгованості (визначений позивачем) кількість днів заборгованості за кожний місяць окремо, та пеня за кожний місяць окремо нарахована з моменту виникнення заборгованості (перше число наступного місяця, після зобов`язання боржника сплатити аліменти і до моменту визначеному у позовних вимогах) та складає суму в розмірі 65360,15 гривні з наступного розрахунку: 1) 1261,17 грн. х 1% х 335 днів = 4224 грн. 92 коп. (серпень 2023 року); 2) 3909,64 грн. х 1% х 305 днів = 11924 грн. 40 коп. (вересень 2023року); 3) 4988,02 грн. х 1% х 274 днів = 13667 грн. 17 коп. (жовтень 2023 року); 4) 4988,02 грн. х 1% х 244 дні = 11953 грн. 60коп. (листопад 2023 року); 5) 2367,75 грн. х 1% х 213 днів = 5043 грн. 30 коп. (грудень 2023 року); 6) 2367,75 грн. х 1% х 182 дні = 4309 грн. 30 коп. (січень 2024 року); 7) 2367,75 грн. х 1% х 154 днів = 3643 грн. 32 коп. (лютий 2024 року); 8) 3416,50 грн. х 1% х 123 дні = 4202 грн. 29 коп. (березень 2024 року); 9) 3416,50 грн. х 1% х 93 дні = 3177 грн. 34 коп. (квітень 2024 року); 10) 3416,50 грн. х 1% х 62 дні = 2118 грн. 23 коп. (травень 2024 року); 11) 3416,50 грн. х 1% х 32 дні = 1093 грн. 28 коп. (червень 2024 року); Розрахунок боргу по аліментам був наданий суду станом 01.07.2024, оскільки аліменти після закінчення навчання не стягуються. За загальними правилами відповідальності за прострочення виконання зобов`язання слід виходити із презумпції вини платника аліментів, який прострочив сплату аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Саме на відповідача, який прострочив сплату аліментів, покладається тягар доказування протилежного. Наведений розрахунок (неустойки) пені за спірний період часу проведено згідно вищевказаних правових позицій Великої Палати Верховного Суду, складає 65360,15 гривень, що значно більше вимог позивача, а приведений нею розрахунок не є коректним (а.с. 4). Відповідачем до суду не надано доказів сплати заборгованості по аліментам, а також, що заборгованість по аліментах виникла з незалежних від нього причин. Здійснюючи розрахунок пені, суд враховує положення ст.\~196\~СК України в тій частині, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня, що не може перевищувати 100 відсотків, а у разі застосування до боржника заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання. З огляду на наведене сума стягнення пені підлягає зменшенню з 65360,15 грн до 35916,10 грн, що не перевищує 100% розмірі заборгованості. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог, тому з відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів в заявленому позивачем розмірі 10929,34 гривень.

Outcome: partial