Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Шовкун Н.І.звернулася до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вказаним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог, представник позивача зазначила, що 18 лютого 2022 року міжТовариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір №19726-02/2022. Відповідно до Реєстру боржників від 08.12.2022 року до Договору факторингу №08122022 укладеного між ТОВ «ФА «Інвеструп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача на суму 22597,75 грн., з них: 8500,00 грн. сума заборгованості з основною сумою боргу; 14097,75 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. Посилаючись на\~неналежне виконання\~ [PERSON] своїх\~грошових зобов`язань,\~позивач просив\~стягнути з\~відповідача заборгованість\~за договором\~кредиту,\~яка складає\~22597,75 грн., а також відшкодувати понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Зімін М.В. від 31 липня 2023 року вказана справа передано на розгляд до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. (а.с. 34) Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2023 року, вказана справа надійшла до провадження суддя Віктрович Н.Ю. (а.с. 40) Ухвалою суду від 19 вересня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.(а.с. 41) Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року позов Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором задоволено. Стягнуто з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суму заборгованості за Кредитним договором №19726-02/2022 в розмірі 22597,75 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. (а.с. 46-47) 05 червня 2025 року до Металургійного районного суду міста Кривого Рогу надійшла заява представника відповідача [PERSON] , - [PERSON] про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором, в якій представник відповідача просила суд скасувати заочного рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 14 листопада 2023 року і призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В обґрунтування заяви представник відповідача зазначив, що відповідач не\~був належним\~чином повідомлений\~судом про\~час та\~місце розгляду справи.\~Відповідач жодного\~разу не\~отримував від\~суду судові повістки,\~не отримував\~позовної заяви\~з додатками,\~тому був\~позбавлена можливості надати відзив на позовну заяву. Вся кореспонденція\~котра відправлялась\~Відповідачу була\~повернена без вручення «за закінченням терміну зберігання». Щодо заявлених позовних вимог зазначив, що відповідно до\~умов п.1.2,\~1.3,\~Договору,\~сторони погодили\~строк кредитування від\~18.02.2022р.\~до 19.03.2022р.\~(30\~днів)\~та розмір\~відсоткової ставки у\~зв`язку із\~порушенням строків\~повернення кредиту\~в розмірі\~2.5% на добу\~нараховується в\~межах строку\~кредитування -\~до 19.03.2022р.\~враховуючі,\~що п.\~2.4,\~п.\~п.4.3.\~Договору про\~надання фінансового кредиту №19726-02/2022\~від 18.02.2022\~року,\~знаходяться в\~розділі котрий передбачає саме\~відповідальність Сторін,\~вони передбачають\~нарахування саме процентів\~як міру\~відповідальності у\~певному розмірі\~за період\~після закінчення строку\~кредитування згідно\~ст.625.\~Таким чином,\~відсотки нараховані\~як плата\~за надану\~позику в\~порядку ч.1 ст.\~1048\~ЦКУ та\~відсотки нараховані\~як міра\~відповідальності за\~порушення грошового зобов`язання\~в порядку\~ч.2\~ст.\~625ЦКУ\~ мають\~різну правову природу і\~їх потрібно\~чітко відрізняти\~у своїх\~позовних вимогах. Вказане вище\~унеможливлює задоволення\~вимог про\~стягнення процентів нарахованих кредитодавцем\~відповідно п.\~2.4\~Договору за\~«користування кредитом» в порядку ч.1 ст. 1048 ЦКУ поза межами строку кредитування 19.03.2022 р. Ухвалою суд від 16 червня 2025 року заяву представника відповідача [PERSON] , - [PERSON] про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором задоволено. Заочне рішення Дзержинського\~районного суду\~м.\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області\~від 14\~листопада 2023\~року за\~позовом Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~Кредитним договором скасовано. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін. 30\~червня 2025\~року на\~адресу суду\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву від\~представника відповідача\~ [PERSON] \~ [PERSON] \~яв кому\~останній зазначив,\~що право\~позикодавця нараховувати\~передбачені договором\~проценти за\~користування кредитом,\~а також\~обумовлені в\~договорі неустойку\~припиняється після\~спливу визначеного\~договором строку\~кредитування,\~відповідно до\~умов п.\~1.2,\~1.3\~Договору,\~сторони погодили\~строк кредитування\~від 18.02.2022\~р.\~до 19.03.2022\~р.\~(30\~днів).\~Крім того,\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~ЦК України\~доповнено пунктами 18 і 19 згідно із Законом від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану». Цими змінами законодавець на період дії воєнного стану звільнив від негативних наслідків невиконання зобов`язань за кредитними договорами, передбачених ст. 625 ЦК України «Відповідальність за порушення грошового зобов`язання». Документами котрі додає Позивач не підтверджено факту правонаступництва то відсутні будь-які підстави вважати, що Позивач має право вимагати стягнення з Відповідача заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №19726-02/2022 від 18.02.2022 року. 03 липня 2025 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якій представник позивача зазначив, що кладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення кредиту за електронним договором є обов`язковим. Отже, Позивачем доведено факт укладання Відповідачем Кредитного договору в електронній формі та підписання Кредитного договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тому позовні вимоги Позивача є законними та обґрунтованими, а Відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Слід зазначити, що проценти за користування коштами нараховувалися відповідно до умов укладеного договору. Крім того зазначив, що на підставі Договорів факторингів позивач одержав від попередніх кредиторів право вимоги по заборгованості Відповідача, що підтверджується вищезазначеними договорами факторингу та витягами з реєстрів боржників. Щодо надання повних реєстрів боржників, повідомляємо, що вони носять в собі зобов`язання про нерозголошення відомостей, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію, в зв`язку з чим, весь реєстр надати Позивач не може. Договори, укладені між Відповідачем та Первісними кредиторами, Договори факторингу, укладені між Первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимогист. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно зіст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно дост. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, 18 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №19726-02/2022. Відповідно до п. 1.1 1.3 вказаного договору про надання фінансового кредиту Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 8500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим Договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 19.03.2022 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 456,25 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,25 % на добу.. (а.с.4-5) Публічна пропозиція (оферта) у розумінні статей 641, 644 ЦК України визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, однак всі інші істотні умови які є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, зазначено в Індивідуальній частині договору про надання фінансового кредиту - Кредитному договорі. 08 грудня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №08122022 у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі прав вимоги. (а.с. 7-10) Відповідно до Реєстру боржників та Договору факторингу №08122022, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 22597,75 грн. (а.с. 11) Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020р. у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020р. у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020р. № 127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням ст. 611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною першою статті 612 ЦК України визначено: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про укладення кредитного договору між сторонами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором відступлення прав вимоги. Як вбачається з кредитного договору, він підписаний електронним підписом Позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, з зазначенням адреси її проживання, паспортних даних, РНОКПП, а крім того за умовами договору його невід`ємною частиною є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору кредитної лінії за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайтах Товариства. Отже з цього можна зробити висновок, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Вказані висновки щодо застосування ч. 1 ст. 1050 та ст. 625 ЦК України у їх взаємозв`язку викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018р. у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018р. у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018р. у справі № 202/4494/16-ц, від 04 лютого 2020р. у справі № 912/1120/16. Отже, оскільки, умовами кредитного договору, визначено строк кредитування 30 днів, тобто до 19.03.2022, тому позивач має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 19.03.2022 року. Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, а тому заборгованість по нарахованих процентах за користування позикою у розмірі 22597,75 грн. розрахована позивачем, виходить за межі строку, на який видався кредит. Окрім того, відповідно до Додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №19/726-02/2022 від 18.02.2022 року графік розрахунку та орієнтовна вартість кредиту становить 11682,50 грн., з яких сума кредиту становить 8500,00 грн., сума нарахованих процентів за користування кредитом становить 3187 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 11682,00 грн. (8500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3187,00 грн. - проценти за користування кредитом за період з 18.02.2022 по 19.03.2022), а тому суд відмовляє у задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення з відповідачки на користь позивача 10910,25 грн. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом відповідно до платіжного доручення №38472від 09.06.2023 року в сумі 2684,00 грн. (а.с. 29). На підставі викладеного і

Outcome: partial