Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Авіра Груп» звернулося до Воловецького районного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] \~\~про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги, шляхом надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту згідно ліценції Нацкомфінпослуг. Порядок надання грошових коштів у позику регламентується Публічною пропозицією (офертою) на укладення договору про надання фінансового кредиту; індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту; внутрішніми правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп», затверджених рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» протокол № 01/10/2021 від 01.10.2021, які розміщені на офіційному веб-сайті позивача https://www.aviracredit.com.ua/uk/218. Відповідачка [PERSON] у встановленому пунктом 5 розділу 2 Правил порядку оформила заявку на отримання фінансового кредиту шляхом заповнення всіх полів заявки. На підставі заповненої [PERSON] заявки між товариством та відповідачкою було укладено Договір про надання фінансового кредиту №52039 від 08.10.2021. Позивачем відповідно до договору доручення ПБ-1395/07 від 13.07.2020, укладеному між ТОВ «Фінансова Компанія «Авіра Груп» та ТОВ «Платежі Онлайн» для здійснення платежів, у т.ч. перерахування коштів на картки клієнтів при укладенні кредитних договорів використовується платіжний сервіс «Platon». За умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору про надання фінансового кредиту, позивач 2021-10-08 об 15:48:05 перерахував відповідачці через платіжний сервіс «Platon» на банківську картку, видану АТ «Приват Банк» № [NUMBER] і зазначену відповідачкою при подачі заявки на отримання фінансового кредиту грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок. Пунктом 1.2. договору встановлено строк надання кредиту - 21 день, кредит повинен був повернутий до 28.10.2021. Згідно п. 1.3 укладеного Договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 1295 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 3,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором. Відповідно до п.2.3. договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування відсотків за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування та сплата відсотків проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів з моменту виникнення такої прострочки. Відповідачка взяті на себе зобов`язання по договору не виконала, у зв`язку з чим у останньої згідно умов договору станом на 22.04.2025 виникла заборгованість в сумі 18\~465,00 грн., що порушує законні права та інтереси позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості в судовому порядку. На підставі наведеного, просить суд стягнути з\~\~ [PERSON] \~\~заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №52039 від 08.10.2021 в розмірі 18465,00 гривень, заборгованість за тілом кредиту 3000,00 грн., заборгованість за процентами 15015,00 грн., заборгованість за комісією за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту 450,00 грн., а також судові витрати, які складаються із 2\~422,40 гривень судового збору та 7000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача Сідак-Жарова Н.О. в судове засідання не з`явилася, проте надіслала до суду з заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується оголошенням про виклик на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до ч. 1 ст.278ЦПКУкраїни, відзив щодо позову не подавала. Відповідно до вимог ч.1 п.1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзиву на позов і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 08.10.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» та [PERSON] укладено індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № 52039 на суму 3000 грн., кредит надається строком на 21 день до 28.10.2021 (п. 1.2 договору). Згідно п. 1.3 укладеного Договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 1295 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 3,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором. Згідно з п. 1.4. договору Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Згідно з п. 1.6. датою укладення цього Договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта. Згідно з п. 1.7. невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства www.aviracredit.com.ua. Умовами укладеного договору передбачено порядок нарахування процентів та сплати заборгованості за договором, права і обов`язки сторін, відповідальність, та інші умови. Такий договір підписано одноразовим ідентифікатором AV 6509. До договору укладено додаток №1 з графіком розрахунків та загальною вартістю кредиту, надані відповідачем анкетні дані, відправлені смс за номером телефону відповідача. До матеріалів справи додано також внутрішні правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «Авіра Груп», публічну пропозицію (договір оферти), інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» №08/03 від 03.03.2025 про успішну транзакцію 08.10.2021 о 15:48:05 на платіжну картку [NUMBER] про видачу кредиту №52039, договір доручення між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «Платежі онлайн» з додатками, виписку з особового рахунку. З наданих позивачем доказів отримання кредитних коштів, вбачається, що відповідачка отримала грошові кошти, належним чином не виконувала своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту, внаслідок чого заборгованість відповідно до договору про надання фінансового кредиту №52039 не погашена та загальний розмір її за тілом кредиту становить 3000 грн. Отже, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідачки за тілом кредиту витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачкою. За правилами ч. 1\~ст. 202 ЦК\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою\~статті 203 ЦК\~визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1\~ст. 205 ЦК\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч. 1\~ст. 207 ЦК\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч. 1\~ст. 626 ЦК\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст.\~526,\~530,\~610, ч. 1 ст.\~612 ЦК\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2\~ст. 639 ЦК). Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Закон України\~«Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.\~Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини сьомої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному\~статтею 12 цього Закону\~порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 вказаного закону). Статтею 12\~зазначеного Закону\~встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Згідно\~ст. 1054 ЦК\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст. 1048 ЦК\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, укладаючи договір по споживчий кредит в електронній формі сторони погодили умови та порядок повернення відповідачкою кредиту шляхом здійснення платежів з оплати процентів за користування кредитом та обов`язком позичальника повернути суму кредиту. Як встановлено судом, відповідачка [PERSON] після укладання кредитного договору належним чином не виконувала свого зобов`язання із здійснення платежів, чим допустила порушення умов повернення кредиту, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, а тому допустила порушення виконання своїх зобов`язань. Отже вимоги позивача в межах цієї суми є цілком правомірними та обґрунтованими і підлягають до задоволення. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту в розмірі 3000,00 грн. (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути відсотки за користування кредитом у розмірі 15015,00 грн., з урахуванням умов пролонгації договору, та комісію у розмірі 450,00 грн., які суд вважає правомірними та такими, що підлягають до задоволення. Отже, суд приходить до переконання, що позивачем доведено позовні вимоги, з відповідачки слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитом у заявленому до стягнення розмірі 18465,00 гривень. Відповідачкою не спростовано належними і допустимими доказами позовні вимоги. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому\~статтею 141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається з письмових доказів, 16.01.2025 між адвокатом Сідак-Жаровою Наталією Олександрівною та ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» укладено договір №160125-ЮР від 16 січня 2025 року про надання правової допомоги з додатком №1 до такого, детальним описом робіт, рахунком на оплату №32 від 22.04.2025 на суму 7000,00 грн., в тому числі правовий аналіз документів 3000,00 грн.; підготовка, складання, оформлення, комплектація, направлення до суду та відповідачу позовної заяви - 4\~000,00 грн. Згідно з частинами першою-шостою\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати в сумі 7\~000,00 грн. є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, тому, на переконання суду, понесені витрати відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також принципу справедливості, тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача 7\~000,00 гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved