Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

13 травня 2025 року представник позивача, адвокат Барішевський Олексій Валерійович (надалі також представник позивача), звернувся через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» в інтересах [PERSON] (надалі\~також \~позивач,\~ [PERSON] )\~до Новосанжарського\~районного суду\~Полтавської області\~з цивільним\~позовом до [PERSON] (надалі також відповідачка, [PERSON] ), в якому він просив розірвати шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 09 червня 2021 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 78 від 09 червня 2021 року. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15 травня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове\~засідання(а.с. 16). В обґрунтування позову зазначено, що 09 червня 2021 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) між позивачем [PERSON] , [INFO] , та відповідачкою [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, актовий запис № 78 від 09 червня 2021 року. Вказав, що відповідачка змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] . Зазначив, що від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Вказав, що між позивачем та відповідачкою тривалий час відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя, подружжя втратило почуття любові та поваги, сторони не підтримують шлюбні стосунки, тому збереження сім`ї є неможливими. У судове засідання, призначене на 15 липня 2025 року, позивач не з`явився, про час дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення повістки на вказану у позові адресу, однак рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із судовою повісткою повернулось до суду із зазначенням причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 33-35). З огляду на положення пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою позивачу. Відповідачка у судове засідання не з`явилась. Судова повістка на 15 липня 2025 року, яка направлялась на зареєстровану адресу відповідачки, а саме: [ADDRESS] , повернулась до суду із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 30-32). З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачці. Відзиву на позов від відповідачки до суду не надходило. Враховуючи неподання відповідачкою відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне. Судом встановлено,\~що 09\~червня 2021 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зареєстровано шлюб\~між [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] , про що складено актовий запис № 78 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Вказуючи на неможливість подальшого спільного життя в якості подружжя, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод визначено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Згідно з частиною 1 статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позивач наполягав на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, сім`я фактично розпалась та її відновлення неможливе, є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З огляду на те, що позивачем за подачу вказаного позову сплачено судовий збір і суд вирішив позовну заяву задовольнити, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 968 грн 96 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved