Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

В провадженні Олександрівського районного суду міста Запоріжжя знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23 грудня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна актовий запис № 805 Від спільного шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON] , Ю [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого були втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Збереження сім`ї і подальше спільне життя неможливо, шлюбні відносини припинені з березня 2022 року, сім`я розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому позивач просить позов задовольнити та розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Ухвалою судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 30 квітня 2025 відкрито провадження по справі. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з`явились. Адвокат Оккерт Ю.О. надала до суду заяву в якій просить провести розгляд справи без участі позивача. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явлась. Надала до суду заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі та не заперечує проти задоволення позовних вимог. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 грудня 2006 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна актовий запис № 805 Від спільного шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON] , Ю [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи, сторони остаточно припинили шлюбні відносини з березня 2022, взаємини подружжя не підтримують, взаємних прав та обов`язків не виконують, що на думку суду свідчить про відсутність ознак сім`ї, примирення між ними до цього часу не відбулося і позивач проти нього заперечує. Вищевикладені обставини свідчать про те, що сторони не мають наміру відновити шлюбні відносини, відповідачкою не наведено жодного доказу про те, що вана намагалася зберегти сім`ю та докладала для цього будь-яких зусиль. Відповідно до ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Але позивач по справі вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, оскільки вони суперечать її особистим інтересам, і тому суд не може зобов`язати позивача прийняти заходи до примирення. У п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що Конституцією Україниохорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. І з цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved