Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

30 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить зобов`язати відповідача спростувати інформацію, зазначену в заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей від 02 вересня 2020 року стосовно [PERSON] , а саме: «боржник наразі не надає коштів на виховання дітей», яка є недостовірною, не відповідає дійсності, принижує честь та гідність позивача. Також, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 1 грн. Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що в серпні 2020 року адвокат Вольфовський Сергій\~Олександрович, який був представником на той час дружини позивача - [PERSON] , подав заяву про видачу судового наказу про стягнення з позивача аліментів на двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . На підтвердження представництва інтересів [PERSON] адвокатом Вольфовським Сергієм Олександровичем було надано копію договору про надання правової допомоги від 01 вересня 2020 року, укладеного між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Міжнародний правовий захист» в особі адвоката Вольфовського Сергія Олександровича, ордер та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. 02 жовтня 2020 року позивач отримав копію судового наказу Новозаводського районного суду м. Чернігова та заяву про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами і ознайомився з цією заявою. У поданій заяві адвокат Вольфовський Сергій Олександрович вказав, що «боржник наразі не надає коштів на виховання дітей». Зазначена в заяві про видачу судового наказу інформація про те, що позивач на час її подання кошти на виховання дітей не надавав, є недостовірною, не відповідає дійсності, оскільки позивач протягом подружнього життя забезпечував на належному рівні гідний рівень життя дітей, створював належні умови для проживання, діти постійно оздоровлювалися, відпочивали на морському узбережжі та мали всі необхідні речі, які забезпечували їм належні умови для життя, розвитку, навчання, відпочинку та заняття в спортивних секціях. Протягом подружнього життя (майже 10 років) єдиним годувальником у сім`ї був позивач, адже його дружина не працювала, іншого виду заробітку не мала, обов`язок щодо фінансового забезпечення родини було покладено на позивача та тільки позивач забезпечував сім`ю всіма засобами для належного існування. Шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2020 року, однак позивач всіма силами намагається фінансово забезпечувати дітей, а саме: сплачує аліменти, дарує подарунки у вигляді грошових коштів та речей. Викладене в тексті заяви стосовно не надання коштів дітям принизило честь та гідність позивача, викликало велике душевне хвилювання, що позначилося на його емоційному стані, призвело до душевних страждань, спричинило негативні зміни в житті. Позивач був вимушений звертатися за наданням медичної допомоги, проходити лікування. Крім того, оскільки лікування в сімейного лікаря не допомогло, емоційний стан не покращувався, душевні страждання не припинилися, позивачу було рекомендовано звернутися до лікаря вузької спеціальності - психотерапевта. Також, душевні страждання позивача позначилися на його трудовій діяльності, зникло бажання працювати для здобуття прибутку та погіршилися відносини з оточуючими людьми. Діями [PERSON] принижена честь і гідність позивача, що призвело до моральних страждань та переживань, порушення душевної рівноваги, оскільки останній принизив позивача перед іншими людьми, поширив недостовірні відомості та заподіяв моральну шкоду в розмірі 1 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 жовтня 2021 року клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволено; звільнено позивача від сплати судового збору; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов. В установлений судом строк відповідач [PERSON] подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, відповідач у відзиві на позов вказує, що інформація, зазначена в позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред?явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом. Викладена адвокатом Вольфовським Сергієм\~Олександровичем у\~заяві від\~02\~вересня 2020\~року про\~видачу судового\~наказу про\~стягнення аліментів\~на дітей\~до досягнення\~ними повноліття\~інформація про\~те,\~що боржник\~наразі не\~надає коштів\~на виховання\~дітей,\~є підставою\~звернення до\~суду,\~а тому\~не підлягає\~спростуванню.\~Крім того,\~позивач не\~позбавлений можливості\~звернутися до\~суду із\~позовом про\~зменшення розміру\~аліментів,\~а також\~із заявою\~про перегляд\~судового наказу\~за нововиявленими\~обставинами. Позивач не\~надав суду\~жодного доказу\~на підтвердження\~того,\~що він\~все-таки\~надавав кошти\~на дітей.\~Крім того,\~01\~вересня 2020 року адвокат Вольфовський Сергій\~Олександрович здійснив опитування клієнта. На запитання про те, з якою метою [PERSON] звернулася до адвоката, остання відповіла, що їй необхідна допомога в складанні документів для звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] , а також із заявою про стягнення з нього аліментів на дітей. На запитання про те, яка підстава для розірвання шлюбу, [PERSON] відповіла, що 17 серпня 2020 року побачила позивача з іншою жінкою в них у квартирі, що і стало причиною для розірвання стосунків. Наразі, вони спільним побутом не пов`язані, спільне господарство не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам їхніх дітей. Також, [PERSON] повідомила адвокату про те, що від шлюбу в них з позивачем народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] . Коли адвокат поставив клієнту запитання про підстави звернення до суду із заявою про стягнення аліментів, [PERSON] повідомила йому, що після подій 17 серпня 2020 року вона втратила впевненість у тому, що позивач буде належним чином матеріально забезпечувати дітей. Зазначила, що наразі вони спільним побутом не пов`язані, спільне господарство не ведуть. Також, повідомила, що позивач не надає коштів на виховання дітей. За результатами опитування складений відповідний протокол. Таким чином, адвокат Вольфовський Сергій Олександрович, виконуючи доручення свого клієнта [PERSON] , діяв виключно в її інтересах на підставі наданих нею відомостей. Крім того, із доданих до позовної заяви медичних документів слідує, що психічні проблеми із здоров`ям позивача почалися внаслідок судових викликів та повідомлень і в ході судових процесів. Однак, Новозаводський районний суд міста Чернігова не здійснював виклик боржника в справі про стягнення аліментів, оскільки справа розглядалася в порядку наказного провадження без виклику сторін. Крім того, позивач за останні 5 років був учасником у таких судових справах: 751/10108/16-а, 750/3839/17, 751/2398/17, 751/661/18, 751/662/18, 751/662/18, 751/1449/18, 751/2726/18, 751/8118/20, 751/7600/20, 751/1182/21, 751/4460/20, 751/2640/21, 751/2637/21, 751/5352/21. Таким чином, враховуючи, що з моменту отримання позивачем судового наказу про стягнення з нього аліментів до моменту звернення до лікарів пройшов значний час, а також те, що позивач останні роки приймав участь у великій кількості судових процесів, які не завжди вирішувались на його користь, твердження позивача про те, що саме справа про стягнення з нього аліментів викликала у нього душевні хвилювання, слід піддати розумному сумніву. Позивач подав відповідь на відзив відповідача [PERSON] , в якій, зокрема, зазначив, що вказана адвокатом Вольфовським Сергієм Олександровичем у заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів інформація про те, що боржник не надає коштів на виховання дітей, не може слугувати підставою для подачі даної заяви, оскільки кожен випадок винятковий, у кожної сторони свої обставини та мотиви, також дана інформація не могла бути доказом у справі, оскільки не підтверджувалась жодними документами. Жодної оцінки суд даній інформації не надав. Адвокат міг зазначити, що питання щодо надання коштів на утримання дітей, сторонами не врегульовано та не узгоджено, що може слугувати підставою для подання заяви про видачу наказу про стягнення аліментів. Крім того, у відзиві зазначено інформацію, яка стосується позивача та була повідомлена клієнтом [PERSON] під час звернення до адвоката для надання допомоги при складенні документів для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, а саме повідомлено підставу розірвання шлюбу: « [PERSON] побачила позивача в даній справі з іншою жінкою в серпні 2020 року». Вказана інформація взагалі не стосується предмету спору в справі № 750/10964/21 та не стосується заяви про видачу наказу про стягнення аліментів, оскільки не може бути підставою для подання вказаної заяви. Крім того, копія розписки [PERSON] про надання згоди на подачу протоколу опитування адвокатом клієнта від 01 вересня 2020 року до Деснянського районного суду міста Чернігові датована 13 жовтня 2020 року, тобто в той час, коли відносини по договору про надання правничої допомоги між адвокатом Вольфовським Сергієм Олександровичем та клієнтом [PERSON] припинилися, оскільки даний договір був чинним до моменту фактичного виконання доручення. Наявність судових справ, в яких одним із учасників виступає позивач, взагалі не стосується предмету даного спору. Посилання відповідача [PERSON] на те, що довідка медичної установи про погіршення душевного стану позивача може стосуватися численних судових процесів, а не справи про стягнення з позивача аліментів, спростовується тим, що заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів з позивача була подана у вересні 2020 року, а зазначені відповідачем судові справи мали місце пізніше. Початок погіршення душевного стану позивача обумовлений саме недостовірною інформацією, яка була викладена [PERSON] у заяві про видачу судового про стягнення аліментів. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 листопада 2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON] , встановлено їй п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позов. В установлений судом строк відповідач [PERSON] також подала відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, зазначила, що 05 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та [PERSON] . [PERSON] та позивач є батьками двох дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] . 01 вересня 2020 року [PERSON] звернулася\~до Адвокатського\~об`єднання «Міжнародний\~правовий захист»\~щодо складання\~документів для\~звернення до\~суду із\~позовом про\~розірвання шлюбу\~та заявою\~про стягнення\~з позивача\~аліментів на\~дітей. Підставою для такого звернення став той факт, що [INFO] [PERSON] побачила\~свого колишнього\~чоловіка з\~іншою жінкою,\~що і\~стало причиною\~для розірвання\~відносин. Під час розмови з адвокатом Калапа Альона\~Олександрівна повідомила,\~зокрема,\~про те,\~що після\~подій 17\~серпня 2020\~року вона втратила впевненість\~у тому,\~що позивач\~буде належним\~чином матеріально\~забезпечувати дітей,\~а також\~те,\~що наразі\~вона з\~позивачем спільним\~побутом не\~пов`язана,\~спільне господарство\~не веде,\~і позивач\~не надає\~коштів на\~виховання дітей. За час спільного життя до конфлікту, що стався 17 серпня 2020 року, позивач дійсно належним чином утримував сім`ю, займався підприємницькою діяльністю в сфері торгівлі, а [PERSON] допомагала\~із документацією\~та оплатою\~рахунків.\~Позивач перераховував\~їй на\~картку гроші,\~які вона\~повинна була\~сплачувати на\~різні цілі\~підприємницької діяльності. Після 17\~серпня 2020\~року [PERSON] прийняла\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~однак позивачу\~цього не\~говорила.\~Позивач продовжував\~перераховувати їй\~гроші,\~щоб вона\~направляла їх\~на різні\~цілі підприємницької\~діяльності.\~Так,\~21-25\~серпня 2020\~року позивач\~перерахував їй\~1760\~грн.,\~які вона\~використала на\~оплату оренди,\~комунальні послуги,\~зокрема,\~поповнювала мобільні\~телефони,\~в тому\~числі і\~позивача. Вказані грошові кошти не були призначені для дітей. Тому, фраза, яку адвокат Вольфовський Сергій Олександрович зазначив у заяві про те, що позивач наразі не надає коштів на виховання дітей, є цілковитою правдою. Позивач подав відповідь на відзив [PERSON] , в якій зазначив, що при перерахуванні коштів на банківську картку [PERSON] в\~період подружнього\~життя ним\~не вказувалося\~призначення платежу.\~Кошти він\~перераховував для\~її власних\~потреб,\~потреб неповнолітніх\~дітей та\~для здійснення\~інших платежів\~(орендні\~платежі,\~комунальні послуги\~тощо). Позивач, як у період подружнього життя, так і в період подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей, перераховував [PERSON] грошові кошти у значно більшому розмірі, ніж 1760 грн. [PERSON] довгий час не працювала, не перебувала на обліку в центрі зайнятості і на даний час не працевлаштована, що свідчить про відсутність фінансових вкладів з її боку в сімейний побут та виховання і утримання дітей у період подружнього життя, у зв`язку з чим сім`я фінансово утримувалася тільки позивачем. Крім того, як повідомила позивачу [PERSON] в усній розмові, частину коштів перерахованих їй позивачем, які призначалися для дітей у період літніх канікул, вона сплатила адвокату Вольфовському Сергію Олександровичу за надані послуги. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 грудня 2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 15\~грудня 2021\~року позивач\~подав клопотання,\~в якому\~просив прийняти\~до розгляду\~уточнені позовні\~вимоги та\~розглядати справу\~з їх\~урахуванням. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, клопотання позивача про уточнення позовних вимог залишено без розгляду на підставі частини четвертої статті 12, статті 126 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Ухвалою Деснянського\~районного суду\~м.\~Чернігова від\~14\~червня 2022\~року клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі - задоволено. Провадження в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про захист честі і гідності шляхом спростування інформації, стягнення моральної шкоди - зупинено до припинення перебування позивача [PERSON] у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 лютого 2025 року провадження в даній справі поновлено. У судовому засіданні позивач позов підтримав та, зокрема, вказав, що викладена в заяві про видачу судового наказу інформація, яку позивач просить спростувати, не відповідає дійсності, адвокат подав типову заяву, не з`ясувавши всіх обставин. Позивач утримував і утримує дітей. Позивач сплачує аліменти на дітей добровільно, виконавче провадження з виконання судового наказу не відкривалося, заяв про зменшення аліментів чи про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами позивач не подавав. Позивач раніше спілкувався з [PERSON] , яка йому повідомила, що інформацію, яку просить спростувати позивач, вона адвокату не надавала. Після перерви у судовому засіданні позивач подав клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з різким погіршенням стану здоров`я. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 липня 2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено позивачу\~в задоволенні\~вказаного клопотання,\~оскільки правові\~підстави,\~передбачені статтями\~223,\~240\~ЦПК України,\~для відкладення\~розгляду справи\~чи продовження\~перерви в\~судовому засіданні\~відсутні,\~адже суд\~відкладає розгляд\~справи чи оголошує перерву в судовому засіданні в межах встановлених цим Кодексом строків її розгляду. При цьому, суд керувався основними засадами цивільного судочинства, серед яких, зокрема, є розумність строків розгляду справи та врахував, що позивач подав заяви по суті справи, виступив у судовому засіданні з вступним словом. Крім того, за участю позивача було досліджено всі письмові докази в справі. Також, суд взяв до уваги, що справа надійшла до суду у вересні 2021 року та врахував позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 24 жовтня 2024 року в справі № 752/8103/13, в якій, зокрема, йдеться про те, що умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, з використанням системи «Електронний суд» подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, у відзиві на позов просила справу розглядати за її відсутності. Заслухавши доводи позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. З 05 серпня 2011 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 9). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. 10, 11 том 1). 01 вересня 2020 року між [PERSON] (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Міжнародний правовий захист» в особі адвоката Вольфовського Сергія Олександровича, укладено договір про надання правової допомоги, за яким клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених договором (а.с. 6-7 том 1, 71-72 том 2). Також,\~01\~вересня 2020 року адвокат Вольфовський Сергій\~Олександрович провів\~опитування клієнта\~- [PERSON] , за результатами якого складено протокол опитування адвокатом клієнта. Вказаний протокол містить підписи клієнта - [PERSON] та\~адвоката Вольфовського Сергія\~Олександровича і\~відмітку «З\~мої слів\~записано вірно\~та мною\~прочитано» (а.с. 73 том 2). Даний протокол містить такі запитання і відповіді на них: «Запитання: З якою метою Ви звертаєтесь до адвоката? Відповідь: Мені необхідна допомога щодо складення документів для звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] , а також із заявою про стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Запитання: Яка підстава для розірвання шлюбу? Відповідь: 17 серпня 2020 року я побачила [PERSON] з іншою жінкою у нас в квартирі за адресою: [ADDRESS] , що і стало причиною для розірвання стосунків. Наразі, ми із ним спільним побутом не пов?язані, спільне господарство не ведемо, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечитиме моїм інтересам і інтересам наших дітей. Запитання: У вас від шлюбу є неповнолітні діти? Відповідь: Від шлюбу у нас народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Запитання: Яка підстава для звернення до суду із заявою про стягнення аліментів? Відповідь: Після подій 17 серпня 2020 року я втратила впевненість у тому, що він буде належним чином матеріально забезпечувати наших дітей. Наразі ми з ним спільним побутом не пов?язані, спільне господарство не ведемо. [PERSON] не надає коштів на виховання дітей». У вказаному протоколі, також зазначено, що клієнту роз`яснено, що надана інформація під час опитування може бути використана в суді. Відповідно до копії розписки від 13 жовтня 2021 року [PERSON] надала старшому партнеру Адвокатського об`єднання «Міжнародний правовий захист» Вольфовському Сергію Олександровичу згоду на подачу протоколу опитування\~адвокатом клієнта\~від 01\~вересня 2020 року (або його копію) до Деснянського районного суду м. Чернігова в справі № 750/10964/21 (а.с. 53 том 1). 02 вересня 2020 року [PERSON] складена та підписана заява про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання цієї заяви та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В якості заявника в заяві зазначено [PERSON] , представника заявника - [PERSON] , боржника - [PERSON] (а.с 74 том 2). В обґрунтуванні цієї заяви, зокрема, зазначено, що 05 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції було зареєстрований шлюб між заявником і боржником, актовий запис № 1181. Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Наразі, сторони спільним побутом не пов?язані, спільне господарство не ведуть. Боржник не надає коштів на виховання дітей. Із даною заявою [PERSON] ознайомлена 02 вересня 2020 року, про що свідчить її підпис на вказаній заяві (а.с. 74 том 2). Дана заява про видачу судового наказу була подана до Новозаводського районного суду міста Чернігова. Судовим наказом Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 вересня 2020 року в справі № 751/5734/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 вересня 2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 15 том 1). Вказаний судовий наказ із доданими до нього документами позивач отримав 02 жовтня 2020 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 30 вересня 2020 року (а.с. 16). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2020 року в справі № 751/5731/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05\~серпня 2011\~року Відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Чернігівського\~міського управління\~юстиції,\~актовий запис\~№ 1181 було розірвано (а.с. 12 том 1). Відповідно до копій дублікатів квитанцій [PERSON] перераховано на рахунок [PERSON] грошові кошти, а саме: 17 червня 2020 року - 2025 грн., 23 червня 2020 року 700 грн., 22 липня 2020 року 400 грн., 31 липня 2020 року 969 грн., 02 серпня 2020 року 2280 грн., 15 серпня 2020 року 5187 грн., 21 серпня 2020 року 550 грн., 22 серпня 2020 року 810 грн., 25 серпня 2020 року 400 грн., 04 вересня 2020 року - 10000 грн. Призначення платежів: перерахунок особистих коштів (а.с. 166-175 том 1). З копії результатів огляду № 29828791 від 08 липня 2021 року слідує, що [PERSON] звернувся до Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради у зв`язку із втратою рівноваги, запамороченнями, йому було видано направлення до лікаря невролога (а.с. 17 том 1). 06 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до лікаря із скаргами на підвищену слабкість, сонливість та поганий сон (а.с. 17 том 1). Згідно із\~копією довідки,\~наданої психологом\~Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради 22 вересня 2021 року, [PERSON] звернувся за психологічною допомогою до психолога Чернігівської міської лікарні № 2 третього поліклінічного відділення з такими скаргами: неспокій, тривога, порушення сну, нестабільність АТ, внутрішнє напруження, тяжкість у голові, зниження концентрації уваги, зниження загальної психологічної активності, неможливість розслабитися. Все це з ним почало відбуватися внаслідок судових викликів та повідомлень та в ході судових процесів. Проведено: когнітивно-поведінкова терапія з психокорекцією, сеанси для зняття внутрішнього напруження та тривоги, надані рекомендації для профілактики та підняття рівня стресостійкості у стресових та психотравмуючих ситуаціях (а.с. 18 том 1). Копією довідки від 13 грудня 2021 року, наданої психологом Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради, зокрема, підтверджується, що [PERSON] дійсно неодноразово з 2020 року по теперішній час звертався за психологічною допомогою. Відмічає скарги на прискорене серцебиття, нестабільність артеріального тиску, порушення сну. Підвищена тривожність та емоційна нестабільність поновлюється з судовими заявами, позовами та засіданнями, які подає дружина стосовно неправдивої інформації щодо матеріальної допомоги та забезпечення дітей. Періодичні судові виклики, засідання мають негативний вплив на психологічне здоров`я, знижується працездатність, порушується психоемоційна сфера та як доказ цих постійних стресів психосоматичні ускладнення (головний біль, неможливість сконцентрувати увагу, безсоння, прискорене серцебиття, нестабільний артеріальний тиск, біль за грудиною), а також відмічає думки нав`язливого стану (намагався забезпечити і забезпечував свою сім`ю, принизили як чоловіка несправедливо, як головного здобувача сім`ї). Ці думки заважають повноцінно функціонувати у сім`ї. Рекомендовано психологічний супровід, періодично психокорекція та напрямки психотерапії, які будуть підвищувати психоемоційний стан та забезпечувати профілактику психосоматичних ускладнень (а.с. 21 том 2). З копії скріншоту із сайту «Судова влада України» та копій наданих судових рішень слідує, що [PERSON] також був учасником таких судових справ: 751/10108/16-а, 750/3839/17, 751/2398/17, 751/661/18, 751/662/18, 751/662/18, 751/1449/18, 751/2726/18, 751/8118/20, 751/7600/20, 751/1182/21, 751/4460/20, 751/2640/21, 751/2637/21, 751/5352/21 (а.с. 54-59, 60-149, 183-192 том 1). Крім того, позивачем надано суду копію договору № 4159 на туристичне обслуговування від 06 жовтня 2017 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] (а.с. 177-178 том 1), а також копію квитації до прибуткового касового ордера від 06 жовтня 2017 року на суму 26520 грн., платник [PERSON] (а.с. 176 том 1). Також, позивачем надано копії договорів банківських вкладів, укладених [PERSON] та [PERSON] (а.с. 193, 194, 196, 197, 200, 203, 204, 206, 207, 208 том 1), а також копії договорів банківських вкладів від 01 квітня 2016 року (а.с. 205 том 1) та від 20 липня 2016 року (а.с. 208 том 2), укладених позивачем. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно із статтею 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 201\~Цивільного кодексу\~України,\~зокрема,\~передбачено,\~що честь,\~гідність і\~ділова репутація\~є особистими\~немайновими благами,\~які охороняються\~цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Нормами частини першої статті 270 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Відповідно до частин першої, другої статті 277 Цивільного кодексу України фізична особа,\~особисті немайнові\~права якої\~порушено внаслідок\~поширення про\~неї та\~(або)\~членів її\~сім`ї недостовірної\~інформації,\~має право\~на відповідь,\~а також\~на спростування\~цієї інформації. Право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації щодо особи, яка померла, належить членам її сім`ї, близьким родичам та іншим заінтересованим особам. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (частини четверта, сьома статті 277 Цивільного кодексу України). Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» чинне законодавство\~не містить\~визначення понять\~гідності,\~честі чи\~ділової репутації,\~оскільки вони\~є морально-етичними\~категоріями й\~одночасно особистими\~немайновими правами,\~яким закон\~надає значення\~самостійних об`єктів\~судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено, що відповідно до статей 94, 277 Цивільного кодексу України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 Цивільного кодексу України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Згідно із пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред`явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом. Способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди (пункт 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»). Відповідно до частини першої, другої 23 Цивільного кодексу України особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав. Моральна шкода\~полягає: 1)\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я; 2)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім`ї чи\~близьких родичів; 3)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із\~частинами першою,\~другою статті\~2\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» адвокатура\~України -\~недержавний самоврядний\~інститут,\~що забезпечує\~здійснення захисту,\~представництва та\~надання інших\~видів правничої\~допомоги на\~професійній основі,\~а також\~самостійно вирішує\~питання організації\~і діяльності\~адвокатури в\~порядку,\~встановленому цим\~Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність. Частинами першою,\~четвертою статті\~26\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» визначено,\~що адвокатська\~діяльність здійснюється\~на підставі\~договору про\~надання правничої\~допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути :\~1)\~договір про\~надання правничої\~допомоги; 2)\~довіреність; 3)\~ордер; 4)\~доручення органу\~(установи),\~уповноваженого законом\~на надання\~безоплатної правничої\~допомоги. Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій. Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові/заяві власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Верховний Суд у постанові від 14 липня 2021 року в справі № 161/2823/19 та інших зазначає, що основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами суб`єктивним правом і обов`язком відповідача. Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога. Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає в позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу в спірних відносинах. Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги. Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом. Згідно із частиною п`ятою статті 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Стаття 163\~ЦПК України\~передбачає,\~що заява\~про видачу\~судового наказу\~подається до\~суду у\~письмовій формі\~та підписується\~заявником або\~його представником. У заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. Так, заява про видачу судового наказу про стягнення з позивача аліментів у справі № 751/5734/20 була обґрунтована, в тому числі і тим, що боржник не надає коштів на виховання дітей. Зазначення такої інформації в указаній заяві фактично є\~підставою заяви,\~тобто заявник такими обставинами обґрунтовувала свої вимоги. Таким чином, вказана інформація не є підставою для захисту честі та гідності. Враховуючи викладене, положення законодавства, встановлені судом обставини, підстав для задоволення вимог позивача, в тому числі і про стягнення моральної шкоди, суд не знаходить. Відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат. Так, право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, є одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідачу [PERSON] правничу допомогу надавало Адвокатське об`єднання «Міжнародний правовий захист» в особі адвоката Васильєва Олександра Миколайовича на підставі договору про надання правової допомоги від 13 жовтня 2021 року (а.с. 46-47 том 1). Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордера № 81 від 13 жовтня 2021 року Вольфовським Сергієм Олександровичем Адвокатському об`єднанню «Мжінародний правовий захист» сплачено 2000 грн. за договором від 13 жовтня 2021 року (а.с. 50 том 1). Нормами частини другої статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із\~частинами першою,\~другою статті\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються:\~1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною третьою\~статті 141\~ЦПК України\~передбачено,\~що при\~вирішенні питання\~про розподіл\~судових витрат\~суд враховує:\~1)\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи; 2)\~чи є\~розмір таких\~витрат обґрунтованим\~та пропорційним\~до предмета\~спору з\~урахуванням ціни\~позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторонни\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; 3)\~поведінку сторонни\~під час\~розгляду справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема,\~подання стороною\~явно необґрунтованих\~заяв і\~клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Враховуючи положення законодавства,

Outcome: approved