Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

[PERSON] \~в особі\~представника [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~заявою,\~якою просив\~встановити фактпостійного проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини [INFO] , за однією адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування\~заяви зазначає,\~що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Заявник також проживав за вказаною адресою на момент смерті [PERSON] , тобто на час відкриття спадщини. Проте місце проживання заявника зареєстроване за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] . 11 листопада 2024 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON] . За результатами розгляду зазначеної заяви 11 листопада 2024 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] протягом шести місяців з дня смерті свого батька не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, як це обумовлено ст. 1270 ЦК України. До складу спадщини входить нерухоме майно, а саме: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,920 га та 2,9285 га, відповідно. У зв`язку з цим, заявник змушений звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту постійного проживання разом з батьком, [PERSON] , на час його смерті, тобто на час відкриття спадщини. Ухвалою суду від 14.02.2025 року відкрите провадження у справі за правилами окремого провадження. 08.04.2025 року судом було винесено ухвалу про витребування у Приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко Марини Григорівни, копії спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В судовому засіданні 23.06.2025 року представник заявника адвокат Лисий В.В. підтримав обставини, зазначені у заяві, просив її задовольнити. Свідок [PERSON] суду пояснив, що проживає по сусідству з [PERSON] , який все життя проживав разом з батьком. Після одруження та народження дітей заявник починав будувати будинок, але будівництво так і не завершилося, тому вони всією родиною так і проживали разом з батьком у його будинку, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. У покійного [PERSON] також є дві дочки, які проживають у місті, на поховання батька вони не приїздили. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з 2001 року він почав проживати у с. Чорненкове та може підтвердити, що з того часу [PERSON] дійсно проживав зі своєю родиною разом з батьком, до моменту смерті останнього. Він добре спілкувався з родиною [PERSON] , ходив до них по молоко, вони разом їздили на рибалку. В їхній сім`ї все було спільне, нічого не ділили, разом заробляли кошти на життя. Похованням [PERSON] займався його син. Заявник до цього часу проживає в будинку покійного батька. В судове засідання 16.07.2025 року учасники судового провадження не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник заявника [PERSON] адвокат Лисий В.В. заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просива заяву задовольнити, додаткових заяв та клопотань суду не подав. Заінтересовані особи приватний нотаріус Головко М.Г. та представник Покровської селищної ради Пишоха А.А. рішення просили винести на розсуд суду. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, пояснення свідків, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с.6 зворотний бік, копія). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Васильківським відділом ДРАЦС у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №618 (а.с.7 копія). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно Свідоцтва на право приватної власності №121 від 25.08.1989 року, земельної ділянки площею 2,9286 га з кадастровим номером: 1224255100:01:007:0048 згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом №1287 від 06.06.2012 року та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського будівництва площею 3,920 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДП №026257 (а.с.9-11, 13 зворотній бік, копії). 11.11.2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.59 копія). 11.11.2024 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] батька - [PERSON] , в зв`язку з пропущенням строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (а.с.8 копія). Згідно Акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї [PERSON] , шляхом опитування сусідів встановлено, що [PERSON] та його дружина, [PERSON] , тривалий час з 2011 року проживають без реєстрації разом з батьком, [PERSON] , в належному йому будинку за адресою: [ADDRESS] та здійснювали за ним догляд до його смерті, [INFO] . Після смерті [PERSON] продовжують проживати в зазначеному будинку (а.с.13 копія). 13.11.2024 року виконавчим комітетом Покровської селищної ради [PERSON] видано довідку №3929 на підставі Акту депутата Покровської селищної ради Захарчук С.М. від 13.11.2024 року про те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , дійсно до дня своєї смерті проживав разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.7 зворотній бік, копія). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В пункті 7 зазначеної ППВСУ зазначено, що відповідно до п.1 ст.273 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Крім того, як вбачається з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» перелік фактів, які встановлюються судом, наведений в ЦПК України не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановити й інші факти, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1263 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч.4 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що встановлення даного факту необхідне заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки ним було пропущено строк на прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не зверталися. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved