Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В своєму позові зазначила, що з 24 липня 2004 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 липня 2024 року у справі №552/3119/24, провадження №2/552/2134/24. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторонами було досягнуто усної домовленості про сплату відповідачем аліментів на двох дітей у розмірі 10000 грн на місяць. На дату подання позовної заяви відповідач не виплатив 7000 грн. за квітень та 10000 грн. за травень 2025 року. Також він виявив бажання, щоб аліменти стягувалися з нього офіційно у розмірі, що передбачає закон, а не згідно раніше досягнутої усної домовленості. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Тому позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 травня 2025 року. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 23 червня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач відзиву на позов не надав. Інші заяви по суті справи або клопотання сторони суду не подавали. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (в.чс.27), в судове засідання не з`явився. Про причини неявки не повідомив, з клопотанням до суду не звертався. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, що в засідання не з`явився. Заслухавши позивача [PERSON] , дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджуються свідоцтвом про народження дитини (а.с. 7). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що між батьками виник спір щодо участі батька в утриманні дитини. Оскільки дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. За вимогами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні даного рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України. Крім того, при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», на час розгляду справи становить 3196 грн. \~Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Саме такий розмір аліментів має забезпечити право малолітнього [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача 05 червня 2025 року, але, посилаючись на те, що відповідачем не виконувалась усна домовленість про сплату аліментів, просила розпочати стягнення аліментів з 01 травня 2025 року. Оскільки згідно приписів ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, але таких доказів позивач суду не надала, стягнення аліментів необхідно розпочати з 05 червня 2025 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial