Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - відповідач/АТ «Ощадбанк», Банк), третя особа на стороні Позивача: [PERSON] про визнання транзакцій щодо переказів коштів нечинними та зобов`язання повернути кошти. У обґрунтування вимог позову вказано, що 08.05.2023 року [PERSON] була підписана Заява про приєднання № 2662735/030317 до публічної пропозиції АТ «Державний ощадний банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до умов якого позивачу було відкрито поточний рахунок у гривні № [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів. 09.05.2023 року на поточний рахунок № [NUMBER] була зарахована одноразова допомога в сумі 32 672, 67 грн. 10.05.2023 року позивачем було видано [PERSON] (далі - третя особа) Довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Беленісовою О.І. та зареєстровану в реєстрі за № 272, відповідно до якої третій особі, крім іншого, було надано право від імені позивача та в її інтересах користуватися та розпоряджатися усіма без винятку рахунками, відкритими на ім`я позивача у будь-якій банківській установі та грошовими коштами на цих рахунках з усіма правами, наданими згідно укладених Позивачем договорів без будь-яких обмежень, а також з правом одержувати гроші з рахунку Позивача як у касі банку готівкою, так і з банківських карток, одержувати пластикові картки, конверти з ПІН кодом, отримувати платіжні картки до належних позивачу рахунків та розпоряджатися коштами за цими рахунками, розпоряджатися пластиковими картками, які одержані на підставі укладених договорів, одержувати виписки про проведення операцій банками на рахунках позивача, та інше. 12.05.2023 року від АТ «Ощадбанк» на мобільний додаток «Вайбер», встановлений в телефоні Третьої особи, було надіслано повідомлення про виготовлення та доставку у відділення банку платіжної картки № [NUMBER] , оформленої на ім`я Позивача. 17.05.2023 року на поточний рахунок № [NUMBER] була зарахована чергова сума допомоги в розмірі 32 672, 67 грн., про що АТ «Ощадбанк» знову було надіслано повідомлення через мобільний додаток «Вайбер», встановлений в мобільному телефоні третьої особи. Загальна сума допомоги склала 65 345,34 грн. 23.05.2023 року з поточного рахунку № [NUMBER] на платіжну картку № [NUMBER] було зараховано кошти в сумі 65 000,00 грн. 01.06.2023 року третій особі під час оплати послуг «Нової пошти» стало відомо, що на картковому рахунку відсутні гроші та заблоковано банкінг. 02.06.2023 року третя особа повідомив до АТ «Ощадбанк», який допустив неналежне виконання обов`язків по наданню послуг клієнту щодо його ідентифікації за допомогою віддалених каналів самообслуговування («Ощад 24»), про факт безпідставного списання коштів, де йому було повідомлено, що банку невідомо, яким чином шахраї отримали доступ до додатку «Ощад 24». 02.06.2023 року банком було видано Третій особі виписку про рух коштів на поточному рахунку № [NUMBER] . Відповідно до виписки 01.06.2023 року о 15 год. 28 хв. було здійснено транзакцію по переказу коштів на суму 29 989,00 грн., та о 15 год. 29 хв. було здійснено транзакцію по переказу коштів на суму 12 500,00 грн. Таким чином невстановлені особи отримали доступ до мобільного додатку «Ощад 24», за допомогою якого із зазначеного рахунку, відкритого в АТ «Ощадбанк», та безперешкодно зі сторони Служби безпеки банку заволоділи грошовими коштами на загальну суму 42 489 грн., які були на картковому рахунку. За заявою третьої особи від 05.06.2023 року слідчим Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві 05.06.2023 р. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023100060001006 (за попередньою кваліфікацією за частиною четвертою статті 185 КК України) щодо заволодіння невстановленими особами грошовими коштами в сумі 42 489 грн., що знаходилися на рахунку № [NUMBER] , який закріплений за банківською карткою № [NUMBER] , відкритою на ім`я позивача в АТ «Ощадбанк». У ході проведення кримінального провадження № 12023100060001006, по якому триває досудове розслідування, не встановлено осіб, причетних до проведення банківських операцій по рахунку позивача. 06.06.2023 року третя особа звернувся до АТ «Ощадбанк» із Заявою, в якій повідомив про несанкціоноване списання 01.06.2023 року з карткового рахунку № [NUMBER] коштів у розмірі 29 989,00 грн. та 12 500,00 грн., а також зазначив що банк не заблокував картковий рахунок під час зняття коштів, жодних повідомлень про зняття з рахунку грошових коштів ні позивачу, ні третій особі не надіслав, тому просив розібратися у ситуації, що склалася, та компенсувати понесені втрати, що склали 42 489 грн. 06.06.2023 року на мобільний додаток «Вайбер», встановлений в телефоні Третьої особи, від АТ «Ощадбанк» було надіслано повідомлення про те, що картку 5-433* заблоковано. У відповідь на Заяву, листом від 27.06.2023 року №100.10/2-07/2457/2023/С АТ «Ощадбанк» повідомило, що 01.06.2023 року ліміт на переказ між платіжними картками було змінено на 200 000 грн. за результатами успішного входу до Системи дистанційного банківського обслуговування (інтернет ресурсу/«Ощад 24/7») (смс-повідомлення про зміну ліміту від АТ «Ощадбанк» не надходило), та зазначило, що відповідальність за такі операції несе клієнт, пославшись на пп. 17.3.8. Договору, яким визначено, що Банк не несе відповідальності за наслідки операцій в Системі ДБО, здійснених з використанням Облікового запису клієнта. У своєму листі відповідач також наголосив, що повідомлення щодо переказу коштів банком не надсилалися, оскільки послуга інформування по рахунку не була підключена. Однак дані ствердження спростовує той факт, що відповідно інформації, зазначеної у Виписці з поточного рахунку Позивача від 14.11.2023 р., АТ «Ощадбанк» стягував з Відповідача комісію за послуги смс інформування. Крім того, АТ «Ощадбанк» у своєму листі зазначило, що у разі виникнення спірних питань, які потребують з`ясування ситуації щодо списання коштів з рахунку, клієнт має право надати до установи банку «Заяву відповідної форми про спірну транзакцію», до якої обов`язково повинен додати витяг з поліції. Також відповідач рекомендував звернутися до правоохоронних органів для прийняття рішення відповідно до чинного законодавства. На інші питання АТ «Ощадбанк» відповіді не надало, але зазначило про готовність надати наявні дані у відповідь на звернення правоохоронних органів. За рекомендацією АТ «Ощадбанк» 26.09.2023 року третя особа звернувся до банку із Заявою про спірну транзакцію встановленої форми (у вигляді анкети), до якої долучив копію Витягу з ЄРДР від 06.06.2023 р. Копію вказаної Заяви третій особі АТ «Ощадбанк» не надав. 26.10.2023 року на адресу третьої особи надійшла відповідь на Заяву про спірну транзакцію від 26.09.2023 року, в якій АТ «Ощадбанк» знову звинуватив третю особу у порушенні (недотриманні) вимог, перелічених у відповіді на Заяву. Позивач не може погодитися із позицією відповідача,а тому звернулася до суду з вказаним позовом. На підставі викладеного, просила суд зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк» повернути [PERSON] кошти в сумі 42 489 гривень шляхом їх відновлення на поточному рахунку № [NUMBER] та стягнути з відповідача 1073,60 грн. судового збору. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.12.2023 року позовну заяву [PERSON] - залишено без руху. 02.03.2024 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 12.12.2023 року позивачем усунуто вказані недоліки. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.03.2024 року відкрити провадження у цивільній справі № 757/56121/23-ц за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. 07.05.2024 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив. 17.05.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив, зі змісту якого вбачається, що відповідач повністю не визнає позовні вимоги та просить відмовити у задоволенні позову. 20.05.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, відповідно до матеріалів справи остання розглядом справи не цікавиться. З рішень Європейського суду вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, з урахуванням тривалого перебування справи у суді суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] 08.05.2023 року уклала з АТ «Ощадбанк» Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі - ДКБО) шляхом підписання заяви про приєднання № 2662735/030317. На виконання умов договору Банк відкрив на ім`я [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій рахунок», операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронного платіжного засобу (картка/платіжна картка), та надав платіжну картку (п.п.3.3, 3.6.1, 3.6.2 Заяви). Номер мобільного телефону повідомлений Банку Клієнтом, який використовується Банком для ідентифікації Клієнта, надання сервісів через Контакт центр Банку в тому числі послугу СМС інформування, та вважається фінансовим номером Клієнта є номер +38067-963- 55-51 (п. 2.2 та 3.4.2 Заяви). У позовній заяві зазначено, що третьою особою [PERSON] було встановлено та активовано мобільний додаток «Ощад 24/7» та прив`язано до рахунку та додатку власний номер телефону [NUMBER] . Судовим розглядом встановлено, що 10.05.2023 року позивачем було видано [PERSON] довіреність, відповідно до якої [PERSON] було надано право від імені позивача та в її інтересах користуватися та розпоряджатися усіма без винятку рахунками, відкритими на ім`я позивача у будь-якій банківській установі та грошовими коштами на цих рахунках з усіма правами, наданими згідно укладених позивачем договорів без будь яких обмежень, а також з правом одержувати гроші з рахунка позивача як у касі банку готівкою, так і з банківських карток, одержувати пластикові картки, конверти з ПІН кодом, отримувати платіжні картки до належних позивачу рахунків та розпоряджатися коштами за цими рахунками, розпоряджатися пластиковими картами, які одержані на підставі укладених договорів, одержувати виписки про проведення операцій банками на рахунках позивача та інше. 12.05.2023 року від АТ «Ощадбанк» на мобільний додаток «Вайбер», встановлений в телефоні третьої особи ( [PERSON] ), було надіслано повідомлення про виготовлення та доставку у відділення банку платіжної картки № [NUMBER] , оформленої на ім`я позивача. Відповідно до виписки по картковому рахунку 01.06.2023 року в період часу з 15:28 год. до 15:29 год. здійснено операції з переказу коштів через UKR KYIV MOBILE BANKING з рахунку № [NUMBER] відкритого на ім`я позивача в кількості 2 шт. на загальну суму 42 923,89 грн. (в т. ч. комісія 434,89 гри.). У подальшому 06.06.2023 року [PERSON] звернувся до контакт-центру Банку та повідомив, що він намагаючись здійснити оплату послуг Нової Пошти платіжною карткою № [NUMBER] яка видана на ім`я його матері [PERSON] вияв відсутність коштів на рахунку. Також повідомив, що після встановлення відсутності коштів на рахунку, не зміг скористатись мобільним додатком «Ощад 24/7» та перевірити баланс рахунку, хоча незадовго до списання коштів, рахунок ним був перевірений за допомогою додатка «Ощад 24/7» і кошти знаходились на рахунку. Консультант Банку заблокувала платіжну картку Клієнта та порекомендувала звернутись до Банку для уточнення інформації. 05.06.2023 року [PERSON] звернувся з заявою до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про вчинення злочину за якою відкрите кримінальне провадження № 120233100060001006 (ст. 185 ч. 4). Відповідно ч. 15 та 16 ст. 38 ЗУ «Про платіжні послуги», використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії електронного платіжного засобу для довіреної особи. Представник користувача має право отримати, електронний платіжний засіб, персональний ідентифікаційний номер (далі - ПІН), індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, за довіреністю, виданою користувачем та посвідченою у встановленому законодавством порядку. У такому разі емітент не несе відповідальності за проведення операцій з використанням такого електронного платіжного засобу, виданого представнику користувача за довіреністю. Зазначені правові норми узгоджуються також із пунктами укладеного між позивачем та Банком договором ДКБО. Так, згідно п. 7.5. розділу 7 Загальні положення про використання платіжних карток, використання Платіжної картки за довіреністю не допускається. Довірена особа може використовувати Додаткову платіжну картку, випущену на її ім`я. Крім того, з даних програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» встановлено, що 13.09.2017 року позивач була зареєстрована в системі дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7». У подальшому, відбулась авторизація в новому додатку 23.05.2023 року о 14:40. Повторна авторизація відбулась 01.06.2023 року о 15:06 для підтвердження якої, на фінансовий номер клієнта о 15:03 був направлений код доступу. Для реєстрації (перереєстрації) в системі «Ощад 24/7» (Мобільний Ощад) необхідно використання номеру телефону Клієнта, прив`язаного до картки (фінансовий номер), отримання дзвінка від Банку з кодом, чотири останні цифри номеру картки та PIN-код до неї. У подальшому Клієнт встановлює відомий тільки йому логін та пароль до мобільного додатку, а також створює код швидкого доступу та може налаштувати на мобільному пристрою Touch/Face ID (ідентифікація за допомогою відбитка пальця або обличчя) - в цьому випадку наступні входи у додаток та оплати здійснюються без підтвердження за допомогою паролю чи коду з SMS. Відповідно до роздруківки направлених повідомлень з кодами, код для реєстрації в системі «Ощад 24/7» (Мобільний Ощад) надсилався 01.06.2023 о 15:03:24 на фінансовий номер позивача (зазначений у Заяві про приєднання №2662735/030317) +38067-963-55-51.. Враховуючи вищенаведене, реєстрація позивачав системі «Ощад 24/7» (Мобільний Ощад) здійснена коректно, що можливо лише за наявності реквізитів банківської картки та паролю, який був направлений на фінансовий телефон [PERSON] та мав бути відомий виключно їй. Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. При цьому банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку (ч. З ст. 1066 ЦК України). Права, обов`язки та відповідальність Сторін при дистанційному обслуговуванні Клієнта обумовлені в Договорі (Розділ XVII). Витяг з Договору здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у АТ «Ощадбанк». Пунктом 17.1.5 Договору сторони домовились, що послідовне введення Одноразового цифрового паролю, отриманого на Номер мобільного телефону, повідомлений Клієнтом Банку в порядку та спосіб, визначений Договором або ідентифікація клієнта шляхом Біометрії, є аналогом власноручного підпису Клієнта. Всі документи, операції Клієнта, що ініціюються в електронному вигляді і підписані/підтверджені за допомогою Електронного підпису вважаються такими, що підписані власноручним підписом Клієнта та юридично прирівнюються до документів, отриманих від Клієнта на паперовому носії, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства України. Так, за правилами п.п.-2-4 ч.20 ст.38 Закону України «Про платіжні послуги» Користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом; не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації. Відповідно до п.п.136,140,146 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів Користувач зобов`язаний: зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень; Користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомили про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку / держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. З урахуванням обставин справи, операції з переказу коштів відбувалися з обов`язковим дотриманням процедур з обслуговування платіжних карток, а саме: проведення авторизації, безпомилкове введення кодів підтвердження/біометрії без помилок в роботі міжнародної платіжної системи; реквізити необхідні для входу в систему дистанційного обслуговування «Ощад 24/7» були відомі виключно позивачу, АТ «Ощадбанк» не несе відповідальності перед позивачем за проведені операції по рахунку. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного, суду від 18.12.2019 року по справі №363/3498/16-ц. Відповідно до правової позиції, що викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.07.2019 по справі №522/22780/15-ц, враховуючи що при вході до системи дистанційного обслуговування Моbіlе-банкінг «Ощад 24/7» та проведенні операцій з переказу коштів проведена електронна ідентифікація самого електронного платіжного засобу і його користувача, відсутності належних доказів щодо проведення операцій сторонніми особами поза волею та бажанням Клієнта, відсутності доказів вини банку, банк не несе відповідальність за проведені позивачем операції по його рахунку. Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 10.07.2019 по справі №522/22780/15-ц саме на позивача (клієнта) покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, СVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення. Таким чином, враховуючи, що операція з переказу коштів у сумі 9 600,00 грн/ була здійснена 09 січня 2015 року в мережі Інтернет з використання реквізитів платіжної картки, у тому числі СVV- коду, які відомі тільки власнику картки, АТ «Ощадбанк» не повинен нести відповідальність за дану операцію. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві 06.06.2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023100060001006, правова кваліфікація ч. 4 ст. 185 КК України. Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей щодо результатів розслідування вказаного кримінального провадження. Відповідно до ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий, зокрема, має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди. Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або / іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Отже, саме позивач, як потерпілий в даному кримінальному провадженні, в разі встановлення винних осіб, має право звернутись до них з позовом про відшкодування шкоди (ст. ст. 55, 128 КПК України). Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до частини першої статті 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, розглянувши спір між сторонами з підстав, зазначених в позові, суд приходить до остаточного висновку про необґрунтованість позовних вимог. Відтак, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачем не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу.

Outcome: dismissed