Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

27.03.2025 року [PERSON] звернувся із заявою до суду про встановлення факту, що має юридичне значення. В обгрунтування своєї заяви [PERSON] вказав, що він [PERSON] являється засновником та керівником фермерського господарства «Олександр-С7». Основним видом економічної діяльності фермерського господарства є: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. На земельній ділянці, площею 25.0998 га, яка розташована на території Сквирської міської ради (колишня територія Буківської сільської ради) Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер 3224080600:02:005:0020, [PERSON] займається фермерським господарством, цільове призначення земельної ділянки: для ведення фермерського господарства, що підтверджується відомостями з ДЗК. В березні 2024 року ГУ ДПС у Київській області надіслало [PERSON] податкове повідомлення рішення від 03.03.2025 року про стягнення податкового зобов`язання у вигляді орендної плати з фізичної особи за податковий період 2022 р. в сумі 22919.98 гривень, за податковий період 2023 р. в сумі 22919.98 гривень та податковий період 2024 р. в сумі 24088.90 гривень. Тобто за три попередні роки на загальну суму 69 928.86 гривень. Головне управління ДПС у Київській області вважає, що відповідну земельну ділянку [PERSON] використовує особисто як фізична особа тому було виставлено відповідне грошове зобов`язання. Починаючи з 2008 року [PERSON] використовує дану земельну ділянку як засновник юридичної особи ФГ «Олександр-С7», що підтверджується договором оренди землі від 19.09.2008 року. Крім того, згідно податкової декларації платника єдиного податку 4 групи ФГ «Олександр-С7» користується цією земельною ділянкою площею 25.0998 га. та сплачує за неї земельний податок. При нарахуванні грошового зобов`язання на [PERSON] як на фізичну особа покладено двійне оподаткування чим грубо порушено його права. При зверненні до ГУ ДПС України в Київській області [PERSON] було роз`яснено, що необхідно довести факт використання земельної ділянки розміром 25.0998 га. саме як фермерським господарством. Тому, на підставі вищевикладеного заявник [PERSON] просить суд: Встановити юридичний факт, що земельна ділянка, кадастровий номер: 3224080600:02:005:0020,розміром 25.0998 га, яка розташована на території Сквирської міської ради, (колишня територія Буківської сільської ради) Білоцерківського району Київської області використовується фермерським господарством «Олександр-С7», для ведення фермерського господарства. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду, заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі та без фіксування судового засідання технічними засобами, заяву підтримує та просить задовольнити (а.с.37). Представник заінтересованої особи Головне управління Державної податкової служби у Київської області про розгляд справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав до суду пояснення, в яких зазначив, що позивач є керівником та засновником Фермерського господарства «Олександр - С7» (йод ЄДРПОУ 36210593), з 2012 року є платником єдиного податку четвертої групи. Згідно податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік та задекларовано земельну ділянку з кадастровим номером 3224080600:02:005:0020 площею 25,0998 га. Нараховано мінімального податкового зобов`язання за 2024 рік в сумі 5601,98 грн. Податок сплачено в повному обсязі. Зазначають, що за даними інформаційної системи ДПС України у позивача станом на 18.06.2025 обліковується податковий борг в сумі 17,42 грн, по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (КБК 18010200), який виник внаслідок несплати грошових зобов`язань нарахованих контролюючим органом по податковому повідомленню-рішенню № 0025997-2407- 1027-UA32020150000040878 від 27.02.2025 терміном сплати 03.06.2025. Проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують (а.с.38). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до [PERSON] являється засновником та керівником фермерського господарства «Олександр-С7». Основним видом економічної діяльності фермерського господарства є: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.6). На земельній ділянці, площею 25.0998 га, яка розташована на території Сквирської міської ради (колишня територія Буківської сільської ради) Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер 3224080600:02:005:0020, [PERSON] займається фермерським господарством, цільове призначення земельної ділянки: для ведення фермерського господарства. В березні 2024 року ГУ ДПС у Київській області надіслало [PERSON] податкове повідомлення рішення від 03.03.2025 року про стягнення податкового зобов`язання у вигляді орендної плати з фізичної особи за податковий період 2022 р. в сумі 22919.98 гривень, за податковий період 2023 р. в сумі 22919.98 гривень та податковий період 2024 р. в сумі 24088.90 гривень (а.с.26,27,28). Тобто за три попередні роки на загальну суму 69 928.86 гривень. Головне управління ДПС у Київській області вважає, що відповідну земельну ділянку [PERSON] використовує особисто як фізична особа, тому було виставлено відповідне грошове зобов`язання. Починаючи з 2008 року [PERSON] використовує дану земельну ділянку як засновник юридичної особи ФГ «Олександр-С7», що підтверджується копією Договору оренди землі від 19.09.2008 року (29-31). Крім того, згідно податкової декларації платника єдиного податку 4 групи ФГ «Олександр-С7» користується цією земельною ділянкою площею 25.0998 га. та сплачує за неї земельний податок. При нарахуванні грошового зобов`язання на [PERSON] як на фізичну особа покладено двійне оподаткування чим грубо порушено його права. При зверненні до ГУ ДПС України в Київській області [PERSON] було роз`яснено, що необхідно довести факт використання земельної ділянки розміром 25.0998 га. саме як фермерським господарством. Згідно письмових пояснень ГУ ДПС у Київській області не заперечують, що [PERSON] є керівником та засновником ФГ «Олександр-С7» (а.с.38). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За правилами ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Також, відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України - У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі викладеного та

Outcome: approved