Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

31.03.2025 позивач [PERSON] , в особі представника - адвоката Левицької Ю.В., через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , неповнолітнього [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Позов мотивує тим, що він є основним наймачем квартири [ADDRESS] . Вказана квартира була виділена йому в користування на родину з 4-х осіб - дружину [PERSON] , синів [PERSON] , [PERSON] . На теперішній час в квартирі зареєстровані він, його сини та онук [PERSON] , [INFO] , законним представником якого є батько [PERSON] . Однак відповідачі в квартирі не проживають з 2022 року, їх майна та особистих речей в квартирі немає, місце фактичного їх знаходження йому невідомо, вони з ним не спілкуються та контакти не підтримують. Перешкод в користування житлом він їм не чинив. Оплату за житлово-комунальні послуги відповідачі також не здійснюють, через що він вимушений нести додаткові витрати у зв`язку з оплатою житлово-комунальних послуг за зареєстрованих відповідачів, що є для нього надмірним тягарем. Ухвалою суду від 07.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 30.04.2025 за клопотанням представника позивача - адвоката Левицької Ю.В. витребувано з Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону відповідачами [PERSON] , [PERSON] , неповнолітнім [PERSON] за період з 01.01.2020 по теперішній час, а також з Головного управління ДПС в Запорізькій області відомості про джерела та розмір доходів [PERSON] , [PERSON] за період 2023-2024. Витребувані документи надійшли до суду відповідно 08.05.2025 та 12.05.2025. Ухвалою суду від 27.05.2025 витребувано з Оріхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (довідку, витяг тощо) про наявність актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . Витребувані документи надійшли до суду 09.06.2025. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Левицька Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Крім того, позивач [PERSON] додатково суду пояснив, що у вказаній квартирі вони проживали тривалий час з дружиною та двома синами. Після народження онука [PERSON] , він на прохання сина [PERSON] зареєстрував в квартирі і онука. Але він ніколи в квартирі не мешкав. Постійно проживав разом з матір`ю, з якою потім виїхав за кордон. Син не був у шлюбі і ніколи не проживав разом з сином. Обидва їх сини вже давно з власної волі не мешкають в квартирі і з ним не спілкуються. Десь 8-9 років тому старший [PERSON] став мешкати з жінкою десь на [PERSON] , спочатку спілкувались, а потім він перестав з ними спілкуватись, де він і що з ним наразі йому невідомо. Молодший [PERSON] , коли в 2014 звільнився з тюрми, бував в квартирі, але часто пропадав, роками його не було видно, потім нібито пішов служить. Десь рік тому до них приходили військові і шукали [PERSON] як дезертира. Але в квартирі він не з`являвся, обстановка не була порушена. Жодної інформації про його місце перебування він не має. Якщо б вони бажали спілкуватись та їх би цікавила квартира, то вони б вийшли на зв`язок. Разом з тим, на них як на зареєстрованих осіб йде нарахування плати за житлово-комунальні послуги, яку він повинен вносити. Але у нього мінімальна пенсія, дружина хворіє і він не має можливості оплачувати всі платежі. Вважає, що сини та онук втратили право користування вказаною квартири, що дає підстави зняти їх з реєстрації за вказаною адресою. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , який також є законним представником неповнолітнього [PERSON] , в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову до суду не подали. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів відповідно до ст.280 ЦПК України в заочному порядку. Представник третьої особи - Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив, що квартира [ADDRESS] була виділена в постійне користування позивачу [PERSON] та членам його родини - дружині [PERSON] , синам [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 21.12.1999 по цей час, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за цією ж адресою з 14.11.2018 по цей час. Відповідно до інформації Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 02.04.2025 неповнолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за вказаною адресою з 22.09.2009 по теперішній час. Відповідно до інформації Оріхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 06.06.2025 в Державному реєстрі актів цивільного стану наявний актовий запис №843 від 10.09.2009 про народження [PERSON] , [INFO] , батьками якого записані [PERSON] , [PERSON] . Згідно з актом, складеним мешканцями будинку [ADDRESS] , відповідачі [PERSON] , [PERSON] та неповнолітній [PERSON] не проживають в зазначеній квартирі з 2022 по теперішній час. Відповідно до інформації Державної прикордонної служби України від 07.05.2025 відомості про перетин державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянами [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в базі даних за період з 01.01.2020 по 07.05.2025 відсутні. Відповідно до інформації ГУ ДПСУ в Запорізькій області від 08.05.2025 в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податку наявні відомості про джерела/суми нарахованого доходу, податку та військового збору щодо: - [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 01.01.2023 по 31.12.2024 від ПрАТ «Запоріжжявогнетрив», заробітна плата та інші виплати, - [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 01.09.2023 по 31.12.2023 від військових частин [NUMBER] , [NUMBER] , виплати військовослужбовцям, за 2024 рік інформація про доходи відсутня. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він проживає в квартирі [ADDRESS] та є сусідом родини [PERSON] . Він знає синів [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] . Знає, що квартирі ще прописаний онук [PERSON] , але він ніколи в квартирі не проживав, живе з матір`ю за кордоном. Про це йому ще давно розповідав [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] він бачив дуже давно, ще до війни. В літній період [PERSON] здебільшого на дачі проживає з дружиною, навідується до квартири раз на тиждень. Крім нього, він нікого не бачив, щоб заходили до квартири. Він з іншими сусідами нещодавно заходили до квартири [PERSON] і складали акт про непроживання синів та онука [PERSON] . Їх речей в квартирі немає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає в сусідній з [PERSON] квартирі [ADDRESS] з 1989 року. Знає синів [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , але бачила їх останній раз десь 10 років, в квартирі фактично живуть лише [PERSON] з дружиною. За онука [PERSON] , зі слівв [PERSON] , знає, що він живе за кордоном з матір`ю. В квартирі він ніколи не проживав. Вона разом з іншими сусідами заходили до квартири та складали акт про не проживання синів та онука, їх речей в квартирі немає. Останнім часом в квартирі нежила обстановка, бо [PERSON] з дружиною на дачі зараз живуть. Свідок [PERSON] суду пояснила, що родину [PERSON] знає давно, проживають по сусідству в одному будинку, вона на 9-му поверсі, вони на 3-му. [PERSON] вчився разом з її братом в школі. [PERSON] та [PERSON] вона давно вже не бачила, де вони і що з ними, не знає. Син [PERSON] живе в [PERSON] з матір`ю, в цій квартирі він ніколи не проживав. Вона разом з сусідами складали акт про їх непроживання в квартирі, заходили до неї, їх речей там немає. Ст.47 Конституції України та ст.1,9 ЖК України гарантує громадянам право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч.4,5 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ст.61,64,65 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в закладах охорони здоров`я або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у відповідних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в закладах охорони здоров`я, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. 4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Відповідно до законодавства України може бути встановлено й інші умови і випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами на більш тривалий строк. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Крім того, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна(ч.3 ст.29 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.160, ч.1 ст.163 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та його неповнолітній син [PERSON] , будучі членами сім`ї позивача [PERSON] , тривалий час - з 2022 не проживають в спірній квартирі та не користуються нею з власної волі, житлово-комунальні послуги не сплачують, їх речей в квартирі немає, чим чинять позивачу перешкоди в користуванні житлом, оскільки він вимушений нести додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг за зареєстрованих відповідачів. Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем письмовими доказами, а також поясненнями свідків, які суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми для ухвалення цього рішення. Жодних обставин, які б свідчили про те, що непроживання відповідачів в спірній квартирі є тимчасовим, їх відсутність в житлі понад шість місяців має місце з поважних причин, що відповідно дає підстави для збереження за ними цього житла понад встановлені строки, судом не встановлено. Отже, суд вважає, що відповідачі втратили право користування квартирою [ADDRESS] . При цьому, суд враховує, що малолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з них, з ким вона проживає. Набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками. Причини непроживання малолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для малолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків. В цій справі судом встановлено, що малолітній [PERSON] , будучи зареєстрованим за вказаною адресою разом з батьком - відповідачем [PERSON] , в спірній квартирі ніколи не проживав, постійно проживає разом з матір`ю, яка, в свою чергу, право користування вказаною квартирою не має. Тому за умови визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування спірною квартирою, суд вважає можливим визнати також таким, що втратив право користування цією квартирою, і його малолітнього сина [PERSON] . Таким чином, позов [PERSON] слід задовольнити повністю.

Outcome: approved