Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі ТОВ «Кей-Колект») звернулося до суду із даним позовом, в якому просить: - визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області «Про накладення заборони відчуження нерухомого майна» від 25 липня 2017 року № 452 згідно з якою вирішено накласти заборону відчуження квартири [ADDRESS] ; - визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Крупки О.Г. від 27 липня 2017 року (10:47:59) індексний номер: 36335367 про державну реєстрацію обтяження квартири [ADDRESS] ; - визнати протиправним та скасувати запис державного реєстратора Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Крупки О.Г. від 27 липня 2017 року (09:16:33) № 21587017 про обтяження квартири [ADDRESS] , а також стягнути понесені судові витрати. В обґрунтування вимоги зазначається, що 25 липня 2017 року Виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області прийнято рішення № 452 про накладення заборони відчуження нерухомого майна, за яким накладено заборону відчуження квартири [ADDRESS] , право користування якою має малолітній син [PERSON] , [INFO] . Доручено органу опіки та піклування Броварської міської ради звернутися до Броварської міської державної нотаріальної контори щодо накладення заборони відчуження заборони квартири [ADDRESS] , право користування якою має малолітній [PERSON] , [INFO] . На підставі даного рішення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію обтяжень № 21587017 з наступними характеристиками: державний реєстратор Крупка О.Г. Виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області; підстава для державної реєстрації: рішення про накладення заборони відчуження нерухомого майна, серія та номер: 452, виданий 25 липня 2017 року, видавник: Виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36335367 від 27 липня 2017 року 10:47:59, Крупка О.Г., Виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; відомості про суб`єктів обтяження: обтяжувач: Броварська міська рада Київської області; зміст, характеристика обтяження: заборона відчуження квартири [ADDRESS] , опис предмета обтяження: квартира [ADDRESS] ; додаткові відомості про обтяження: заборона відчуження квартири [ADDRESS] , право користування якою має малолітній [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає вищевказане рішення та внесений на його підставі запис про обтяження, такими, що вчинені з порушенням норм законодавства, що діяло станом на дату прийняття/вчинення, що має наслідком визнання їх протиправними та скасування з огляду на наступні обставини. 11 серпня 2005 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 11 серпня 2005 року, виданого Виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області, зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 60,1 кв.м, житловою площею 29,2 кв.м. 16 серпня 2007 року зазначена квартира на підставі іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А. передана в іпотеку для забезпечення виконання кредитних зобов`язань [PERSON] перед АКІБ «УкСиббанк» у розмірі 17\~000 доларів США 0 центів. За договором відступлення прав вимоги за договорами іпотеки № 5207-5207 від 12 грудня 2011 року, посвідченими приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В., право вимоги за іпотечним договором від 16 серпня 2007 року відступлено на користь ТОВ «Кей-Колект» та внесено відповідні зміни до запису про обтяження квартири іпотекою. У зв`язку з невиконанням боржником [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, ТОВ «Кей-Колект» як новим іпотекодержателем вчинено дії по зверненню стягнення на вищевказану квартиру як на предмет іпотеки у результаті яких право власності на квартиру зареєстровано за позивачем. Зі змісту оспорюваного рішення вбачається, що воно прийняте на підставі протоколу комісії з питань захисту прав дитини від 19 липня 2017 року № 25 з питання накладення заборони відчуження нерухомого майна, відповідно до заяви [PERSON] із врахуванням норм статті 177 СК України, статті 73 Закону України «Про нотаріат», відповідно до підпункту 4 пункту «б» частини першої статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування». Накладення заборони відчуження на нерухоме майно органами опіки та піклування визначено положеннями частини п`ятої статті 177 СК України, а саме органи опіки та піклування можуть відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини з одночасним зверненням до нотаріуса щодо накладення заборони відчуження такого майна лише у разі надання дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини, накладення заборони здійснюється саме нотаріусом за зверненням органу опіки та піклування, накладення заборони можливе лише у виключних випадках перелік яких міститься у пунктах 1-7 частини п`ятої статті 177 СК України. [PERSON] не зверталася до Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області із заявою про надання дозволу на відчуження спірної квартири, оскільки не могла робити таке відчуження нерухомого майна з огляду на обтяження квартири іпотекою. Подана заява прямо суперечить нормам частини п`ятої статті 177 СК України, а тому відповідач не мав жодних правових підстав для накладення заборони відчуження спірної квартири. Реєстрацію обтяження може здійснювати виключно нотаріус, при цьому [PERSON] як державний реєстратор не мав законних повноважень для вчинення таких дій. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (суддя Сердинський В.С.). Відповідно до розпорядження керівника апарату суду Овдієнко Л.П. від 19 жовтня 2023 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 жовтня 2023 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд судді Петришин Н.М. Ухвалою суду від 10 листопада 2023 року дану справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (суддя Петришин Н.М.). 15 березня 2024 року третя особа [PERSON] подала до суду заперечення на позовну заяву. Ухвалою суду від 18 березня 2024 року закрито провадження у даній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України. Не погоджуючись з даною ухвалою 01 квітня 2024 року позивач ТОВ «Кей-Колект» подав до суду апеляційну скаргу. Постановою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2024 року ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2024 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою суду від 01 листопада 2024 року дану справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання (суддя Василишин В.О.). 16 січня 2025 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву. 20 січня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив. У судовому засіданні представник позивача ТОВ «Кей-Колект» Ліндаєв О.С. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Шаповал Х.О. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що під час прийняття оскаржуваного рішення № 452 від 25 липня 2017 року Виконавчим комітетом Броварської міської ради Броварського району Київської області захищено законні права малолітнього, враховано, що [PERSON] подано до Міністерства юстиції України заяву та до суду позов про визнання протиправним та скасування запису державного реєстратора. Предметом оскарження була державна реєстрація прав та їх обтяжень на нерухоме майно за ТОВ «Кей-Колект». На час прийняття оскаржуваного рішення відповідач діяв у межах захисту інтересів дитини, [PERSON] , [INFO] , чиї права могли порушуватися внаслідок відчуження вищевказаного майна. Вважає, що позивач пропустив строк на звернення до суду з даним позовом, так як про порушення своїх прав міг дізнатися з липня 2017 року. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваним рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради № 452 від 25 липня 2017 року накладено заборону відчуження квартири [ADDRESS] , право користування якою має малолітній син [PERSON] , [INFO] . Доручено органу опіки та піклування Броварської міської ради звернутися до Броварської міської державної нотаріальної контори щодо накладення заборони відчуження заборони квартири [ADDRESS] , право користування якою має малолітній [PERSON] , [INFO] . Зі змісту рішення вбачається, що підставою для його прийняття став протокол комісії з питань захисту прав дитини від 19 липня 2017 року № 25 з питань накладення заборони відчуження нерухомого майна, заява [PERSON] , стаття 177 СК України, стаття 73 Закону України «Про нотаріат», підпункт 4 пункту «б» частини першої статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Згідно з відповіддю Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» № 06-11/1807 від 28 травня 2020 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані двоє осіб: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 305937805 від 27 липня 2022 року квартира [ADDRESS] належить на праві власності ТОВ «Кей-Колект», дата, час державної реєстрації: 13 червня 2017 року, номер запису про право власності: 20924654, державний реєстратор Тимофєєв О.А. комунальне підприємство Київської обласної ради «Готово»; підстава для державної реєстрації: договір іпотеки № 61138, серії та номер: 101033, виданий 16 серпня 2007 року, видавник: приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А., поштове відправлення серія та номер: 0130014099850, виданий 07 лютого 2015 року, видавник: Київ ЦОКК, копія вимоги про усунення порушень основного зобов`язання серії та номер: 7344772, виданий 07.02.2015, видавник: ТОВ «Кей-Колект», копія договору відступлення права вимоги, серія та номер: 5207-5208, виданий 12.12.2011, видавник: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В., договір про надання споживчого кредиту серії та номер: 11198595000, виданий 16.08.2007. З актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень вбачається, що 27 липня 2017 року державним нотаріусом Виконавчого комітету Броварської міської ради Крупкою О.Г. внесено номер запису про обтяження: 21587017, підстава для державної реєстрації: рішення про накладення заборони відчуження нерухомого майна № 452 від 25 липня 2017 року, видавник: Виконавчий комітет Броварської міської ради, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, обтяжувач: Броварська міська рада Київської області, опис обтяження: квартира [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що 14 липня 2017 року [PERSON] звернулася до міського голови міста Бровари Сапожка І.В. з листом, в якому просила з метою захисту прав малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , щодо законного проживання в даному житлі, звернутися до нотаріуса щодо накладення заборони відчуження (накладення арешту) її квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Доцільність накладення заборони мотивована оскарженням дій реєстратора Тимофеєва О.А. щодо проведення перереєстрації права власності на спірну квартиру. Відповідно до статті 177\~Сімейного кодексу\~України ь(далі СК України) батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Якщо малолітня дитина може самостійно визначити свої потреби та інтереси, батьки здійснюють управління її майном, враховуючи такі потреби та інтереси. Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов`язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини. Батьки мають право дати згоду на вчинення неповнолітньою дитиною правочинів, передбачених частиною другою цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування. Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло. Відповідно до частини п`ятої статті 177\~СК України органи опіки та піклування можуть відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини з одночасним зверненням до нотаріуса щодо накладення заборони відчуження такого майна лише у випадках, якщо ними встановлено, що: 1) мати та/або батько дитини, які (яка, який) звернулися за дозволом, позбавлені судом батьківських прав відповідно до статті 164 цього Кодексу; 2) судом, органом опіки та піклування або прокурором постановлено (прийнято) рішення про відібрання дитини від батьків (або того з них, який звернувся за дозволом) без позбавлення їх батьківських прав відповідно до статті 170 цього Кодексу; 3) до суду подано позов про позбавлення батьків дитини (або того з них, який звернувся за дозволом) батьківських прав особами, зазначеними у статті 165 цього Кодексу; 4) особа, яка звернулася за дозволом, повідомила про себе неправдиві відомості, що мають суттєве значення для вирішення питання про надання дозволу чи відмову в його наданні; 5) між батьками дитини немає згоди стосовно вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини; 6) між батьками дитини або між одним з них та третіми особами існує судовий спір стосовно нерухомого майна, за дозволом на вчинення правочину щодо якого звернулися батьки дитини (або один з них); 7) вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини. Отже, законодавець визначив перелік підстав, за яких органи опіки та піклування можуть відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини. Вказаний перелік є вичерпним. Отже, накладення заборони можливе лише у випадках перелік яких міститься у пунктах 1-7 частини п`ятої статті 177 СК України та стосується лише розгляду питання з надання дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини, накладення заборони здійснюється нотаріусом за зверненням органу опіки та піклування. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не зверталася до відповідача з питань надання дозволу на відчуження спірної квартири, її заява містила лише вимогу накласти заборону в інтересах малолітнього. З матеріалів справи вбачається, що позивач набув право власності на квартиру [ADDRESS] 13 червня 2017 року. Із заявою про накладення заборони [PERSON] звернулася до відповідача 14 липня 2017 року. Оскарження до суду дій реєстратора не є підставою для накладення заборони на квартиру. З огляду на викладені обставини, суд вважає, що оскаржуване рішення є протиправним і таким, що підлягає скасуванню. При цьому прийняте на підставі нього рішення державного реєстратора про реєстрацію обтяження та внесення запису про обтяження є похідними та відповідно протиправним. Крім того, суд звертає увагу, що накладення заборони у даному випадку віднесено до повноважень нотаріуса. Щодо заяви відповідача про застосування наслідків пропуску строку звернення до суду з даним позовом, то вона задоволенню не підлягає. Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу в межах строку позовної давності. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 наголошував на тому, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально-правовому аспекті. Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається. При розгляді даної справи по суті відповідачем не доведено факт, що про існування спірного рішення позивач дізнався у липні 2017 року. При цьому суд враховує, що право власності на квартиру зареєстровано за позивачем у червні 2017 року. Обтяження внесено 27 липня 2017 року. Наявність довідки про реєстрацію у спірній квартирі [PERSON] та [PERSON] жодним чином не свідчить по наявність обтяження на майно. Свою обізнаність з існуванням оскаржуваного рішення позивач пов`язує з укладенням у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. попереднього договору купівлі-продажу квартири від 19 березня 2021 року. Суд приймає дане твердження за основу, оскільки воно спростоване не було. До суду з даним позовом позивач звернувся у вересні 2023 року, тобто з дотриманням трирічного строку. Оцінюючи у сукупності всі докази, суд дійшов висновку про задоволення даного позову з підстав його обґрунтованості та доведеності. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2\~147 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved