Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до 5000,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про те, що на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.02.2024 року у справі №303/11477/23, з відповідача стягуються аліменти на [PERSON] у розмірі по 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначена сума не покриває всіх потреб дітей та є недостатньою для забезпечення належного рівня їх утримання. На виконання вимог частини шостої ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України, суд встановив зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та виконав свій процесуальний обов`язок, надіславши на цю адресу копію ухвали про відкриття провадження по справі. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. \~Судом встановлено, що [PERSON] . Та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с. 27)), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с. 30)) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с. 33)). На підставі заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.02.2024 року у справі №303/11477/23 присуджено до стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] з аліментів у розмірі по 2000,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 листопада 2023 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З урахуванням вищевказаних фактичних обставин справи суд приймає також до уваги наступне. Статтею 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення \~здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування \~її до самостійного життя. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з\~приписами ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~При цьому, частина друга ст. 182 Сімейного кодексу України містить імперативний припис відносно того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Поряд з цим, частиною першою ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками,\~може бути\~згодом зменшено\~або збільшено\~за рішенням\~суду за\~позовом платника\~або одержувача\~аліментів у\~разі зміни\~матеріального або\~сімейного стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров`я\~когось із\~них та\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Відповідно до\~частини другої\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом № 3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Відповідно до ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Верховним Судом у постанові від 31 жовтня 2018 року по справі 461/4936/16 зроблено правовий висновок відносно того, що закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію про визначення розміру аліментів, який цей мінімум перевищує. В свою чергу, частиною першою ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. \~ \~ \~ \~У спірній по справі ситуації слід констатувати, що відповідач є працездатною особою, яка здатна забезпечувати належний рівень утримання, як себе, так і своїх дітей. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, з часу ухвалення Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області рішення від 29.02.2024 року у справі №303/11477/23, у позивача змінилося матеріальне становище, з урахуванням того, що потреби дітей зростають, а це в свою чергу тягне постійне збільшеннявитрат, зокрема, з боку матері з якою проживають діти, на їх утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню. \~ \~ \~ \~Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дітей, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру. \~ \~ \~ \~Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. \~ \~ \~ \~На даний час розмір аліментів, що стягується з відповідача є недостатнім для забезпечення дітей всім необхідним, а тому підлягає збільшенню. Також суд враховує і те, що з часу призначення аліментів істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до нього, з урахуванням вікових особливостей дітей, зросли витрати на їх утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивачки у сторону його погіршення. \~ \~ \~ \~Як вбачається, відповідач є працездатним за віком, доказів того, що за станом здоров`я відповідач не має змоги працювати, останнім не надано, що свідчить про можливість відповідача працевлаштуватися, отримувати дохід та, відповідно, надавати матеріальну допомогу своїм дітям. Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про наявність правових і фактичних підстав для збільшення розміру стягуваних з відповідача на користь позивачки аліментів. Водночас, вимагаючи стягнення з відповідача 5000 грн. на кожну дитину, позивачка не надала суду жодних доказів і пояснень щодо того, чому аліменти мають стягуватись у зазначеному, а не в іншому розмірі. Тому, аналізуючи вищенаведені обставини та факти, враховуючи принципи розумності та справедливості, зважаючи на вік та потреби дітей, встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також обов`язок обох батьків щодо їх матеріального забезпечення, суд вважає, що стягнення з батька суми 3000,00 грн. на кожну дитину буде достатньо для виконання ним свого обов`язку щодо їхнього належного утримання. У відповідності до приписів абзацу четвертого п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» новий розмір аліментів (збільшений) стягується з дати набрання рішенням суду законної сили. З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed