Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, згідно якої просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у смт. Ясенівський, м. Ровеньки, Луганської області. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що її матір [PERSON] померла на тимчасово окупованій території у смт. Ясенівський, м. Ровеньки, Луганської області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, внаслідок того, що факт смерті матері відбувся на тимчасово окупованій території України й документ, що підтверджував би цей факт, відсутній. Довідка про смерть, що видана керівництвом на тимчасово окупованій території, не є підставою для проведення державної реєстрації смерті у порядку передбаченому законодавством України. В зв`язку з викладеним заявник вимушений звернутись до суду для встановлення факту смерті [PERSON] та отримання документів про смерть на підставі рішення суду. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за їхньою відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Крім того, зауважив, що у заяві ім`я матері заявниці зазначено як « [PERSON] », тоді як згідно паспорту її ім`я вказано як « [PERSON] ». У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 21.08.1982 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . [INFO] у смт. Ясенівський, м. Ровеньки, Луганської області, померла [PERSON] , [INFO] . Факт смерті\~ [PERSON] \~підтверджується: свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 28.05.2025 Ровеньківським міським відділом записів актів цивільного стану департаменту записів актів цивільного стану міністерства юстиції луганської народної республіки; довідкою про причини смерті №С-01184 від 28.05.2025; медичним свідоцтвом про смерть серії 43, №259000197 від 30.04.2025. Вказані документи не є законними документами та не визнаються на території України. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Частиною 3 ст.49 ЦК України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Порядок проведення державної реєстрації смерті врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р. №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010р. №3307/5), затвердженими в Міністерстві юстиції України 18.10.2000р. за №719/4940. Ч. 1, 2 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що повноваження державної реєстрації смерті в Україні покладено на відділи державної реєстрації актів цивільного стану та виконавчі комітети сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації, шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Згідно з абз. 2 п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, зважаючи, що для проведення державної реєстрації смерті на території України є об`єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, з огляду на їх законність та обґрунтованість, що надасть заявнику можливість отримати видане державним органом України легітимне та легальне свідоцтво про смерть. На підставі викладеного та

Outcome: approved