Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] , третя особа: Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління юстиції (м. Одеси), до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у якій позивач просить суд: звільнити [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] від заборгованості по сплаті аліментів, які були стягнути за судовий наказом (рішенням) Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.03.2019 року на користь відповідачки [PERSON] [INFO] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 25828, 75 грн. Припинити стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] [INFO] на утримання н дитини [PERSON] [INFO] , яке проводиться на підставі судового наказу (рішення) Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.03.2019 року. Позов мотивує тим, що 29.11.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2018 року шлюб між сторонами розірвано (цивільна справа № 175/3162/18). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.07.2014, про що в книзі реєстрації народження зроблено відповідний актовий запис № 101 04.09.2019 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було винесено судовий наказ про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на отримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. 09.09.2019 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Циганенко Г.І. було відкрито виконавче провадження № 59991474 на підставі зазначеного судового наказу До вересня 2024 року позивачем регулярно сплачувалися аліменти на утримання доньки. Однак, починаючи з вересня 2024 року дитина позивача проживає виключно зі ним і саме з цього періоду часу позивач перестав сплачувати аліменти та користь відповідача на утримання дитини. Отже, починаючи з вересня 2024 року і до дня звернення до суду з цим позовом за позивачем рахується заборгованість зі сплати аліментів за відкритим виконавчим провадженням. Донька [PERSON] проживає разом з позивачем. На даний момент позивач повністю утримує свою дочку. Забезпечую її всім необхідним для проживання та навчання, купує їй продукти харчування, одяг, взуття, ліки. Мати в утриманні та житті дитини жодної участі не приймає. Дитина навчається у 5-А класі Ліцею №2 Підгородненської міської ради Дніпропетровської області. Підтверджуючою обставиною того, що дитина [PERSON] проживає разом з батьком з жовтня 2024 року, є довідка про склад сім`ї № 022 від 20.01.2025 року та Акт про обмеження умов проживання № 84 від 08.10.2024 року. Отже, [PERSON] , не проживає з матір`ю, а проживає зі позивачем та перебуває виключно на його утриманні. 20.11.2024 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було постановлено ухвалу про відкриття провадження за позовом позивача до [PERSON] , про визначення місця проживання дитини разом з батьком, а 31.01.2025 року подано заяву про зміну предмета позов, про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Оскільки я позивач проживає разом з дитиною та утримує її, підставки для стягнення аліментів з позивача на користь відповідача, визначені рішенням суду (судовим наказом) відпали. Відповідачем було подано до суду пояснення, процесуальний правом на подання відзиву не скористалась. Відповідач посилається на те, що позовна заява не може бути задоволена, оскілки позивач обрав неправильний спосіб захисту прав. У судове засідання представник позивача, позивач, представник відповідача, відповідач не з`явилися, належним чином були повідомленні, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову повністю з таких підстав. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Змістом ч. 4\~ст. 273 ЦПК України\~передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом установлено, що 29.11.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2018 року шлюб між сторонами розірвано (цивільна справа № 175/3162/18). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.07.2014, про що в книзі реєстрації народження зроблено відповідний актовий запис № 101. 04.09.2019 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було винесено судовий наказ про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на отримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Згідно з чч. 2, 3\~ст. 181 СК України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на вищезазначене, право на отримання аліментів має той із батьків з ким проживає дитина. З вересня 2024 року дитина позивача проживає з ним, що не заперечує відповідач у своїх поясненнях, і саме з цього періоду часу позивач перестав сплачувати аліменти та користь відповідача на утримання дитини. Отже, починаючи з вересня 2024 року і до дня звернення до суду з цим позовом за позивачем рахується заборгованість зі сплати аліментів за відкритим виконавчим провадженням. Позивач зазначає, а відповідач в поясненнях не заперечує, що донька [PERSON] проживає разом з позивачем та саме позивач повністю утримує дочку. Забезпечує її всім необхідним для проживання та навчання, купує їй продукти харчування, одяг, взуття, ліки, мати в утриманні та житті дитини жодної участі не приймає. Дитина навчається у 5А класі Ліцею №2 Підгородненської міської ради Дніпропетровської області. Підтверджуючою обставиною того, що дитина [PERSON] проживає разом з батьком з жовтня 2024 року, є довідка про склад сім`ї № 022 від 20.01.2025 року та Акт про обстеження умов проживання № 84 від 08.10.2024 року. Отже, [PERSON] , не проживає з матір`ю, а проживає із позивачем та перебуває на його утриманні. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1\~ст. 183 СК України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Окремо слід зазначити, що відповідач не визнає позовну та посилається на те, що позивач неправильно обрав спосіб захисту, однак стосовно обставин справи пояснень не надає. Спір у цій справі існує в частині вимог про звільнення від сплати аліментів та припинення їх сплати з позивача. Частиною 2ст.\~197\~СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язкуіз його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності встановлених судом обставин,що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може,за передбачених статтею 197\~СК України умов, повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. Однією з підстав для звільнення від сплати аліментів та припинення їх сплати на утримання дитини є те, що з вересня 2024 року дитина позивача проживає виключно зі ним і саме з цього періоду часу позивач перестав сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання дитини. Отже, починаючи з вересня 2024 року і до дня звернення до суду з цим позовом за позивачем рахується заборгованість зі сплати аліментів за відкритим виконавчим провадженням. Донька [PERSON] проживає разом з позивачем. На даний момент позивач повністю утримує свою дочку. Забезпечую її всім необхідним для проживання та навчання, купує їй продукти харчування, одяг, взуття, ліки. Дитина навчається у 5А класі Ліцею №2 Підгородненської міської ради Дніпропетровської області. Підтверджуючою обставиною того, що дитина [PERSON] проживає разом з батьком з жовтня 2024 року, є довідка про склад сім`ї № 022 від 20.01.2025 року та Акт про обстеження умов проживання № 84 від 08.10.2024 року. Отже, [PERSON] , не проживає з матір`ю, а проживає із позивачем та перебуває на його утриманні. Дійсно, аліменти в силу\~ст. 179 СК України\~є власністю дитини та мають бути використані в інтересах дитини, а не на користь платника аліментів, шляхом звільнення від їх сплати. З огляду на ці обставини, а також беручи до уваги те, що дитина з вересня 2024 проживає разом з батьком, відповідно саме ця обставина має істотне значення та є підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості зі сплати аліментів та припинення їх стягнення. Отже, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved