Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

До суду звернулась Оратівська селищна рада з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на утримання дітей. Позовна заява мотивована таким: 27 листопада 2019 року розпорядженням голови Оратівської районної державної адміністрації дітям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку зі смертю матері [PERSON] та перебуванням у місцях позбавлення волі батька [PERSON] . 03.12.2019 р. дітей влаштовано на виховання та спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу. 14.01.2020 р. [PERSON] звільнився з місць позбавлення волі. 11.08.2021 р. щодо [PERSON] винесений вирок, яким його засуджено до покарання у виді позбавлення волі. 04.01.2024 р. [PERSON] звільнився з місць позбавлення волі. Після звільнення [PERSON] не звертався щодо передачі йому дітей для подальшого виховання. З 13 вересня 2024 р. [PERSON] був призваний на військову службу за мобілізацією, однак перебував там не тривалий час, зараз проживає за місцем реєстрації в с.Вербівка. [PERSON] не працює, постійного доходу не має, умови його життя не придатні для проживання дітей. Зарекомендував себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, схильний до вчинення правопорушень. У період перебування на волі 2020-2021, 2024-2025 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за статтями 178 (чч.1,2), 175-1 (ч.1), 175-2 (ч.2), 173, 176 (ч.1), 187 (чч.1,2), 183, 173-2 (ч.1). 24.01.2025 р. вчинив домашнє насильство відносно [PERSON] , яка проживала з ним. За весь час перебування на волі життям своїх біологічних дітей не цікавиться, не телефонує, не відвідує. Діти з 2017 року не бачили батька і не виявляють бажання проживати і виховуватись у сім`ї батька. 23.01.2025 діти втратили статус дитини, позбавленої батьківського піклування, в зв`язку з чим вибули з дитячого будинку сімейного типу і тимчасово влаштовані до комунального закладу «Жмеринський центр соціально-психологічної реабілітації дітей». З метою забезпечення захисту прав та інтересів дітей комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Оратівської селищної ради рекомендувала виконавчому комітету Оратівської селищної ради як органу опіки та піклування прийняти рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та звернутись до суду з відповідним позовом. Позбавлення [PERSON] батьківських прав спрямовано на визначення та встановлення дітям статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштування їх у сімейні форми виховання, і буде відповідати інтересам дітей. Ухвалою від 29.04.2025 р. відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального провадження, призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання 19.05.2025 р. прибули представник позивача - Оратівської селищної ради і представник третьої особи - Служби у справах дітей Оратівської селищної ради. Відповідач в судове засідання не з`явився, направлене відповідачу на адресу місця реєстрації поштове відправлення з копією позовної заяви з доданими матеріалами, ухвалою суду від 29.04.2025 і судовою повісткою до суду повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». В зв`язку з неявкою відповідача підготовче судове засідання було відкладено на 16.06.2025 р. В підготовче судове засідання 16.06.2025 р. прибули представник позивача - Оратівської селищної ради і представник третьої особи - Служби у справах дітей Оратівської селищної ради. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак перед судовим засіданням подав власноруч написану заяву про визнання ним позову. В заяві від 16.06.2025 зазначено, що [PERSON] визнає позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо дітей [PERSON] 2014 р. народження, [PERSON] 2012 р. народження, [PERSON] 2011 р. народження, [PERSON] 2013 р. народження, [PERSON] 2016 р. народження, на цей час забрати дітей та піклуватись про них у нього немає можливості. Представником позивача подано клопотання про витребування доказів в ГУНП у Вінницькій області (відділення поліції № 3), а саме інформацію про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за період з січня 2020 по 01.06.2025 року, яке задоволено. У підготовчому засіданні оголошена перерва до 14.07.2025 р. У підготовче судове засідання 14.07.2025 р. прибули представник позивача - Оратівської селищної ради і представник третьої особи - Служби у справах дітей Оратівської селищної ради. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений судовою повісткою, направленою на адресу відповідача, яку він отримав 01.07.2025. Про причини неявки не повідомив, інших заяв та клопотань, крім заяви про визнання позову, не подав. Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі і просив винести рішення за результатами підготовчого засідання. Представник Служби у справах дітей висловила аналогічну позицію. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] в с. Вербівка Оратівського району Вінницької області, про що 08 квітня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 04. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] народилась [PERSON] в с. Вербівка Оратівського району Вінницької області, про що 07 березня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 01. ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] народився [PERSON] в с. Вербівка Оратівського району Вінницької області, про що 24 жовтня 2013 року зроблено відповідний актовий запис за № 15. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] народилась [PERSON] в с. Вербівка Оратівського району Вінницької області, про що 10 листопада 2014 року зроблено відповідний актовий запис за № 10. ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] народився [PERSON] в с. Вербівка Оратівського району Вінницької області, про що 13 січня 2017 року зроблено відповідний актовий запис за № 01. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] , про що 22 листопада 2019 року зроблено відповідний актовий запис № 368. Вироком Оратівського районного суду Вінницької області від 14.09.2017 р. по справі № 141/179/17 [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і засуджений до позбавлення волі на строк три роки. Вироком Оратівського районного суду Вінницької області від 11.08.2021 р. по справі № 141/302/21 [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і засуджений до позбавлення волі на строк три роки. Відповідно до довідки про звільнення серія [NUMBER] від 04.01.2024 р. [PERSON] , [INFO] , відбув покарання з 08.10.2021 р. по 04.01.2024 р. Згідно з відповіддю на запит [INFO] від 24.01.2025 № 7/243 13.09.2024 [PERSON] призваний по мобілізації до лав Збройних Сил України, інформація про звільнення з ЗСУ відсутня. Відповідно до інформації, наданої ГУ НП у Вінницькій області за ухвалою суду за період з січня 2020 по 01.06.2025 р. довідки ГУНП у Вінницькій області ВП № 3 СПД № 1 від 03.03.2025 № 58773 [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, ст.176, ч.ч.1, 2 ст. 175-1, ч.1 ст.173-2, чч.1, 2 ст.187, ч.ч.1, 2, 3 ст.178, ст.183 КУпАП.. Також, як вбачається з наданої інформації, щодо [PERSON] складені протоколи за правопорушення, вчинені на території Оратівської ТГ у січні - червні 2025 рр., що свідчить, зокрема, про те, що [PERSON] на службі в ЗСУ не перебуває. Згідно з Довідкою-характеристикою, складеною старостою Скоморошківського старостинського округу Оратівської селищної ради 20.03.2025 р., [PERSON] на території громади не працює. За місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, схильний до вчинення правопорушень. Від сусідів та мешканців села неодноразово надходили скарги на поведінку в побуті та громадських місцях. Згідно даних відділу соціального забезпечення та охорони здоров`я Оратівської селищної ради було повідомлення від Вінницького районного управління поліції ВП № 3 СПД № 1 про факт скоєння [PERSON] домашнього насильства 24.01.2025 року. 15.02.2024 р. було здійснено обстеження умов проживання [PERSON] , за результатами якого складений Акт, в якому зазначено, що [PERSON] проживає разом з матір`ю і братом, на момент обстеження умов проживання в будинку було брудно, не прибрано, розкидані речі, одяг, посуд. В кімнатах є ліжка, стіл, шафа. Комісією зроблений висновок про відсутність умов для проживання, виховання та розвитку дітей, в зв`язку з чим органом опіки та піклування затверджений висновок про неможливість передачі дітей для подальшого виховання батькові, затверджений рішенням виконавчого комітету Оратівської селищної ради 28.03.2024 № 67. У висновку, зокрема, зазначено, що зі слів [PERSON] він планує робити у будинку косметичний ремонт та облаштовувати кімнати для дітей, забезпечити спальні та робочі місця. На даний час доходу у нього немає, проте планує влаштуватись на роботу, щоб в подальшому забезпечити своїх дітей, виховувати їх. Батько пригадує, що останній раз бачив своїх дітей, ще коли старший син [PERSON] йшов до першого класу. Після цього дітей не бачив, не відвідував їх, не цікавився їхнім життям. Попереджений про відповідальність у випадку невиконання умов щодо порушення питання про позбавлення його батьківських право відносно дітей. Відповідно до Акту обстеження умов проживання, який був складений 13.02.2025 р., [PERSON] на момент обстеження перебував в стані алкогольного сп`яніння, мав неохайний зовнішній вигляд, порушення координації рухів, порушення мови. [PERSON] не працює, постійного джерела доходу не має, не забезпечує необхідних умов для проживання та виховання дітей. За результати бесіди комісією зроблений висновок, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться їх життям, станом здоров`я, не забезпечує матеріально. Рішенням виконавчого комітету Оратівської селищної ради № 78 від 27.02.2025 р. затверджений висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав, згідно з яким діти, позбавлені батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебували на первинному обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, з 16 березня 2021 року по 23 січня 2025 року. Розпорядженням голови Оратівської районної державної адміністрації від 27.11.2019 № 201, № 202, № 203, № 204, № 205 дітям надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку зі смертю матері [PERSON] та перебуванням їх батька у місцях позбавлення волі. На підставі розпорядження голови Оратівської районної державної адміністрації від 03.12.2019 № 212 діти були влаштовані на виховання та спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу [PERSON] . Після звільнення з місць позбавлення волі, як у 2020 році, так і в 2024 році, [PERSON] не виявив бажання забрати дітей до себе на виховання. [PERSON] не приймає участі у навчанні та розвитку дітей, не проявляє до них батьківської турботи, не піклується про фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, не допомагає матеріально. Діти не виявляють бажання повертатись на виховання до батька. 23.01.2025 р. рішенням виконавчого комітету Оратівської селищної ради діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] втратили статус дитини, позбавленої батьківських прав, і наказом голови Вінницької районної військової адміністрації від 31.01.2025 вибули з дитячого будинку сімейного типу та влаштовані до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Абзацом 1 і 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з приписами пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини). Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема викладеної у справі "М.С. проти України" від 11.07.2017 року, при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16.07.2015 року у справі "Мамчур проти України"). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. При прийнятті рішення по суті позовних вимог про позбавлення батьківських прав, суд бере до уваги такі обставини: свідоме тривале нехтування відповідачем батьківськими обов`язками та ухилення від їх виконання, відсутність наміру і бажання виховувати дітей і піклуватись про них, що підтверджується наявними у справі матеріалами, визнання відповідачем позовних вимог, висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, а також необхідність визначення статусу дітей як позбавлених батьківського піклування, що створить можливість влаштування їх у сімейні форми виховання, і безперечно буде відповідати інтересам дітей. З урахуванням зазначених обставин суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно з ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст.142 ЦПК у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1514 грн.

Outcome: approved