Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

12 червня 2025 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області від Баштанського районного суду Миколаївської області, у відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, надійшла позовна заява акціонерного товариства "Фінансова компанія "Брайт-К" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка підписана його представником- [PERSON] . У позові зазначено, що 23.02.2022 року між відповідачем та АТ "Креді Агріколь Банк" було укладено кредитний договір № 1/4506996, відповідно до якого банк надав, а позичальник отримав кредитні кошти у сумі 100 000 грн строком на 72 місяці. Відповідно до договору відступлення прав вимоги №5-2024 від 18 грудня 2024 року, ТОВ "Фінансова компанія " Брайт-К" набуло прав кредитора до [PERSON] за вказаним кредитним договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, загальний розмір якої становить 261 582, 04 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 99 594,60; заборгованості за процентами за користування кредитом - 109 337,44; заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 52 650,00 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1/4506996 від 23.02.2022 року в розмірі 261 582, 04 грн та витрати по сплаті судового збору. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, в прохальній частині позовної заяви просили суд розглядати справу за їх відсутності, не заперечували проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи по справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Чорна С.П. (за довіреністю від 13.03.2024 року № 16200/127) в судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.107). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що 23.02.2022 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №1/4506996, за умовами якого (п.1.1. Кредитного договору) Банк надав позичальнику кредит в сумі 100000 грн, строком на 72 місяці, з 23.02.2022 року по 22.02.2028 року (включно). А позичальник зобов`язався сплачувати платежі для погашення заборгованості за Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною), надалі - Графік платежів по кредиту, як День повернення кредиту. Згідно п.1.2.,1.3 Кредитного договору кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № [NUMBER] . Для зарахування кредитних коштів позичальник повинен мати відкритий у Банку поточний або поточний (картковий) рахунок. У відповідності до п.1.4.1 Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом Позичальник сплачує щомісячно проценту винагороду (надалі - проценти) у розмірі 36 % річних (фіксована процентна ставка), проценти нараховуються і сплачуються у валюті кредиту, починаючи з дня надання кредиту ( дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором. Та згідно п.1.4.2 щомісячно сплачує комісійну винагороду (надалі - комісія) за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1.35% від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. Договору. Згідно п.2.1. Кредитного договору з метою обслуговування кредиту Банк відкриває позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в Банку. Відповідно до п.2.6 Кредитного договору встановлено, що Банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за Договором, а також угодами про забезпечення, будь-якій третій особі повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку Банк вважатиме доцільною. Відповідно до Додатку № 1 до Кредитного договору №1/4506996 від 23.02.2022 року підписаного відповідачем, останній зобов`язався сплачувати кредит щомісячними платежами у розмірі 4755,40 грн до 23 числа кожного місяця починаючи з 23 березня 2022 року по 22 лютого 2028 року (а.с.22-24). Банк виконав свої обов`язки за Кредитним договором 1/4506996 від 23.02.2022 року, перерахувавши на рахунок відкритий відповідачу кредитні кошти в сумі 100000 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №41872553 - 1 від 23.02.2022 року (а.с.25). 18 грудня 2024 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ФК «Брайт-К» був укладений Договір відступлення права вимоги. Згідно Додатку 1 до Договору про відступлення прав вимоги відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором №1/4506996 від 23.02.2022 року, що був укладений між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] . Відповідно до вказаного вище Договору відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «Брайт-К» набуло прав кредитора до відповідача за кредитним договором ( а.с.55-80). У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по погашенню простроченої заборгованості йому було направлено повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом від 04.03.2025 року № 5809 та Вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії від 24.04.2025 року № 6318, які відповідач не виконав ( а.с.49-52). У зв`язку з невиконання зобов`язань за кредитним договором загальна заборгованість відповідача станом на 24.04.2025 року, відповідно до розрахунків заборгованості по Кредитному договору №1/4506996 від 23.02.2022 року, становить 261582,04 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 99594,60 грн; заборгованості за процентами за користування кредитом -109337,44 грн; заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 52650 грн (а.с.26-48). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором відступлення (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника (ст. 516 ЦК України). У відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Судом встановлено, що відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 99594,60 грн та заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 109337,44 грн. Таким чином, оскільки відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконав, з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за процентами за користування кредитом. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 52650 грн суд доходить наступного. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) суд зробив висновок, що: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У відповідності до частин першої-третьої 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Положення спірного кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15 листопада 2016 року». Умовами кредитного договору (п. 1.4.2. договору) встановлено щомісячну комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,35% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. Таким чином, зазначена винагорода є платою за послуги, що супроводжують кредит, тому пункти договору, які передбачають її сплату, є нікчемними. Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 14-44цс21) та узгоджується з позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду висловленою у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) Оскільки умови договору щодо обов`язку здійснення платежів по комісії є нікчемними, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь банку нарахованої комісії у загальному розмірі 52650 грн. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial