Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

22.05.2025 року позивач звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що 25.06.2022 вона одружилася з відповідачем, [INFO] у них народився син [PERSON] , рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 10.03.2025 року шлюб між нею і відповідачем розірвано. [PERSON] перестав утримувати дитину, добровільно не надає їй матеріальної допомоги, а вона не має можливості працювати, оскільки доглядає за сином. Джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у неї немає. Натомість відповідач є працездатним, працює в Польщі, має непоганий дохід, до березня 2025 року передавав їй кошти, однак після розірвання шлюбу перестав. Просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі частини від усіх видів його заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років. Позивачка в судове засідання не з`явилася, 13.06.2025 року подала письмову заяву про проведення засідання у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача не заперечує. Відповідач двічі в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, відзиву на позовну заяву чи клопотання про відкладення судового засідання від нього не надійшло. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 25.06.2022 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.8), який розірвано рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 10.03.2025 у справі № 441/155/25 (а.с.9-10). У шлюбі в сторін народилася одна дитина - син [PERSON] , [INFO] (а.с.11), який зареєстрований та проживає разом з матір`ю в [ADDRESS] (а.с.12). Відповідач є особою працездатного віку, зі слів позивача працює в РП. Позивач [PERSON] ніде не працює, здійснює догляд за сином [PERSON] до досягнення ним трьохрічного віку. З грудня 2023 року [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини в розмірі 860 грн. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Беручи до уваги думку позивача, суд вважає можливим призначити аліменти у частці від його доходу. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги вік дитини, стан здоров`я, вік та матеріальне становище платника аліментів [PERSON] , який є особою працездатного віку, а також матеріальне становище одержувача аліментів [PERSON] , яка не працює через необхідність догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Беручи до уваги усі вищенаведені обставини та враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обоюдний обов`язок батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що [PERSON] спроможний допомагати позивачці в утриманні їхнього неповнолітнього сина шляхом сплати щомісяця аліментів в розмірі 1/4 частини із усіх видів його доходів до досягнення сином повноліття. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно вимог частини 4 цієї ж статті право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Беручи до уваги те, що позивач у справі є колишньою дружиною відповідача і з нею проживає їхня малолітня дитина, яка не досягла трирічного віку, [PERSON] не працює і здійснює догляд за дитиною, а відповідач у справі має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу, оскільки є особою працездатного віку, не обмежений в дієздатності, зі слів позивача не має протипоказань за станом здоров`я до фізичної роботи, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на утримання дружини в розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, що буде достатнім для гарантування належного забезпечення позивачки усім необхідним до досягнення дитиною трьох років. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору, виходячи з вимог ст.141 ЦПК України. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам положення ч.1\~ст.192 СК України, згідно з якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved