Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

У лютому 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 02 квітня 2024 року ТОВ «Мілоан» уклало з [PERSON] договір про споживчий кредит №100182785, за яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 5 000 гривень, строком на 345 днів, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти. ТОВ «Мілоан» надало відповідачу означені грошові кошти. Однак [PERSON] неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг за договором про споживчий кредит №100182785 від 02 квітня 2024 року в загальному розмірі 20 650 грн. 00 коп., що складається з боргу за основною сумою боргу 5 000 гривень 00 копійок, боргу за процентами в розмірі 13 727 гривень 50 копійок, 1 150 гривень 00 копійок заборгованість за комісією, 772 гривні 50 копійок заборгованість за неустойкою. 30 липня 2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу №30072024/2, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №100182785 від 02 квітня\~ 2024 року в розмірі 20 650 гривень 00 копійок. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за вказаним кредитним договором. Тому ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить суд стягнути з [PERSON] борг за договором про споживчий кредит №100182785 від 02 квітня\~ 2024 року в розмірі 20 650 гривень 00 копійок. Ухвалою судді Баришівського районного суду від 13 березня 2025 року (а.с.37) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до судового засідання. У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача разом з позовною заявою подав клопотання в якому просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, також подав заяви в яких просив ухвалити по справі заочне рішення в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду не подав. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву на позов від відповідача не надходило. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 282-284 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. 02 квітня 2024 року ТОВ «Мілоан» уклало з [PERSON] договір про споживчий кредит №100182785 (а.с.5-10), за яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 5 000 гривень, строком на 345 дні, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти. ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 5 000 гривень. Однак [PERSON] неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг за договором про споживчий кредит №100182785 від 02 квітня 2024 року в загальному розмірі 20 650 гривень 00 копійок, що складається з боргу за основною сумою боргу 5 000 гривень 00 копійок, боргу за процентами в розмірі 13 727 гривень 50 копійок, 1 150 гривень 00 копійок заборгованість за комісією, 772 гривні 50 копійок заборгованість за неустойкою. Ця обставина підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.17). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про електронну комерцію», главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не подав жодного доказу на підтвердження того, що він належним чином виконав грошові зобов`язання за договором про споживчий кредит №100182785 від 02 квітня 2021 року, укладеним з ТОВ «Мілоан». 30 липня 2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу №30072024/2 (а.с.13-14), за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №100182785 від 02 квітня 2024 року в розмірі 20 650 гривень 00 копійок. Ці обставини підтверджуються актом приймання-передачі реєстру боржників та реєстром боржників до договору факторингу №30072024/2 від 30 липня 2024 року (а.с.15). Аналіз цих письмових доказів свідчить про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за договором про споживчий кредит №100182785 від 02 квітня 2024 року, укладеним з ТОВ «Мілоан». У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] \~ добровільно погасив борг за вказаним договором. З огляду на це суд висновує, що з [PERSON] \~ на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» належить стягнути борг за договором про споживчий кредит №100182785 від 02 квітня 2024 року в розмірі 20 650 гривень 00 копійок. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило судовий збір в розмірі 3 028 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №93446 від 14 січня 2025 року (а.с.1).\~\~\~\~ Пред`явлений позов задоволений повністю. З огляду на це суд висновує, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 3 028 гривень 00 копійок.

Outcome: approved