Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

\~\~ Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 14 серпня 1987 року. Шлюб зареєстровано у бюро реєстрації актів цивільного стану при 86 воєнній комендатурі групи радянських військ в Німеччині (м. Магдебург Німецька Демократична Республіка), що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають двох спільних дітей, які вже повнолітні: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з непорозумінням, різними поглядами на сімейне життя, вони проживають окремо. Шлюбні відносини між подружжям припинені з 2013 року. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, строк на примирення не надавати. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином. У поданій до суду заяві позивач просив розгляд справи проводити у його відсутність, вказав про підтримання позовних вимог, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач викликалася до суду шляхом направлення судової повістки на адресу її зареєстрованого місця проживання, однак така повернулась до суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до ч. 11\~ст. 128 ЦПК України\~відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Тому судом здійснено оголошення про виклик [PERSON] у судове засідання шляхом розміщення його на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, відповідач є належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст.ст.\~223\~ч. 4,\~280-284 ЦПК України\~суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 1987 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] бюро реєстрації актів цивільного стану при 86 воєнній комендатурі групи радянських військ в Німеччині (м. Магдебург Німецька Демократична Республіка) зареєстровано шлюб за актовим записом № 85, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). В даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є повнолітніми. На час розгляду справи сторони проживають окремо, спільних неповнолітніх дітей не мають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55\~СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Кодексу. Відповідно до статті 112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а також, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній його волі, розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.\~24, 55, 56, 105,\~110,\~112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved