Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 16 серпня 2024 року позовну заяву передано до Приморського районного суду м. Одеси, оскільки згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Як вбачається з відповіді Відділу адресної довідкової роботи м.Одеси Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області від 15.08.2024 року, відповідач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що територіально відноситься до Приморського району м.Одеси. Приморським районним судом м. Одеси 27 березня 2024 року отримано цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначається, що Позивач звертається до суду з вимогою про позбавлення відповідача батьківських прав щодо спільної неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Заявниця зазначає, що шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25.11.2006 року, було розірвано 27.07.2007 року. Підставою для позову слугує факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків. За твердженням позивача, [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, не провідує доньку, не цікавиться її здоров`ям, успіхами у навчанні, а також не надає моральної та матеріальної підтримки. Крім того, відповідач заперечує своє батьківство стосовно [PERSON] . Ухвалою суду від 17.09.2024 року провадження у справі відкрито. Ухвалою суду від 26.11.2024 року вирішено залучити до участі у цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради. Ухвалою суду від 16.01.2025 року вирішено закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду по суті. У судове засідання призначене на 01.07.2025 року з`явились позивач [PERSON] , представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради та дитина [PERSON] . Під час судового засідання [PERSON] наполягала на задоволенні позову. Представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради Жилавська Н.О. підтримали Висновок органу опіки та піклування, просили задовольнити позовну заяву. [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення, що батька не пам`ятає та не має бажання його бачити. Відповідач про дату та час судового засідання повідомлявся, однак жодних заяв та клопотань до суду не надав. Під час судового засідання представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради також зазначили, що зв`язатися з відповідачем не змогли. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думки сторін, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 25 листопада 2006 року, був розірваний 27 липня 2007 року. Незважаючи на розірвання шлюбу, [INFO] у сторін народилася спільна донька - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] . Відповідно до Довідки від 22.04.2025 № 5/6-7889 ДУ «Одеський слідчий ізолятор» повідомляє, що [PERSON] раніше в установі не утримувався, станом на 21.04.2025 року не утримується. Відповідно до Довідки від 07.05.2025 № 5/6-8951 ДУ «Одеський слідчий ізолятор» повідомляє, що [PERSON] раніше в установі не утримувався, станом на 05.05.2025 року не утримується. Відповідно до Листа № 01-11/684/1вих від 24.03.2025 року з Приморської районної адміністрації вбачається, що встановити місце знаходження [PERSON] не вдалось, а тому скласти акт обстеження умов проживання не було можливим. Відповідно до Характеристики [PERSON] з Одеського ліцею № 65 Одеської міської ради встановлено, що дитиною опікується матір, батько школу не дитину не відвідував, участь у батьківських зборах не приймав. Відповідно відповіді [INFO] вбачається, що [PERSON] в підпорядкуваних [INFO] на обліку не перебуває. З відповіді з ГУ Національної поліції в Одеський області вбачається, що [PERSON] до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався. З відповіді Департаменту надання адміністративних послуг ОМР № 230кРА/01-31 від 18.03.2025 року вбачається, що місце проживання гр. [PERSON] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 12.06.1996 року. З Київського відділу державної реєстарції актів цивільного стану у місті Одесі вбачається, що відомостей щодо реєстрації смерті відносно гр. [PERSON] не виявлено. Також судом досліджено письмові заяви сусідів позивача, які підтверджують факт проживання матері і дитини та відсутність проживання [PERSON] . Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] у відношені неповнолітньої [PERSON] від 27.06.2025 року № 13-368 орган опіки та піклування одноголосно вважає доцільним позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 155 ч. 4 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до роз`яснень, які надані у п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зазначений висновок зроблено Верховним Судом у своїх постановах від 04 вересня 2019 р. у справі № 211/559/16-ц (провадження № 61-13258св19), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20), від 29 вересня 2021 р. у справі № 459/3411/18 (провадження № 459/3411/18). Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених наст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських прав. Ухилення від виконання своїх обов`язків - це акт свідомої поведінки, тобто особа має реальну можливість виконати його, або не вчиняє відповідних дій. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач по справі свідомо самоусунувся від виховання доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з нею, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Більш того, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. На підставі викладеного і

Outcome: approved