Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Представник позивача ТОВ"ФК"ЕЙС"Тараненко А.І. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування вимог зазначає, що 09.02.2022 між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та [PERSON] було укладено кредитний договір №537052337 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Вказує, що відповідач добровільно за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога " www.moneyveo.ua, обрав для себе бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримав грошові кошти в сумі 22 000 грн., пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини з ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та уклав кредитний договір без зовнішнього примусу. Кредитний договір №537052337 від 09.02.2022, підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор №MNV237WZ направлено позичальнику на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів. Відразу після вчинення дій, товариством було перераховано грошові кошти в сумі 22 000 грн. на банківську карту [PERSON] , що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога".Позивач зазначив, що позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору. Вказує, що первісним кредитором були виконанні зобов`язання в повному обсязі та надано відповідачу кредит у визначеній сумі. Також зазначає, що 28.11.2018 між первісним кредитором ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін.У подальшому, між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року.В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року та №28/1118-01.31 грудня 2020 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року.При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 27.05.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 27/0524-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 27.05.2024 року до Договору факторингу № 27/0524-01 від 27.05.2024 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 40309,00 грн. Вказує, що станом на день звернення до суду з позовом сума заборгованості за кредитним договором №537052337 від 09.02.2022 не погашена, а тому враховуючи вищевикладене просив задовольнити позов в повному обсязі. Також просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2422,40 грн та понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19.05.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи здійснювати без їх представника та у випадку неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Належним чином повідомлена відповідачка в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, судом встановлено наступні обставини. 09.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено кредитний договір № 53752337 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор надав Відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 22000 грн. строком до 14.02.2022. Також до матеріалів справи надано Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови ( коп.а.с.47-78). 09.02.2022 [PERSON] подала заявку на отримання коштів в сумі 22000 грн вказвши номер картки [NUMBER] ( коп.а.с.79). Належність карти [PERSON] підтверджується інформацією наданою АТ КБ "Приватбанк" (а.с. 193) Отримання [PERSON] грошових коштів в сумі 22 000 грн. підтверджується платіжним дорученням від 09.02.2022 №9е36е4е2-96bf-410f-ae93-73b3b9912ee6( коп.а.с.99), випискою за договором (а.с 193 зворот), а також довідкою щодо дій позичальника в ІТС та довідкою ТОВ"Манівео швидка фінансова допомога"( коп.а.с.80-81,100). Згідно розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором № 53752337 від 09.02.2022, [PERSON] має заборгованість за вищевказаним договором, а саме: за тілом кредиту 22000 грн, відсотки 20509,00 грн. разом з нарахованими відсотками 40309,00 грн.( коп.а.с. 21-24). Згідно виписки з особового рахунку по кредиту № 537052337 від 09.02.2022 [PERSON] станом на 29.01.2025 має непогашену заборгованість в сумі 40309,00 грн.( коп.а.с.25). 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає ТОВ «Таліон Плюс» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Строк дії договору закінчується 28.11.2019.( коп.а.с.109-119). 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 (Додаток №12). При цьому інші умови договору залишилися без змін.( а.с.120) В подальшому, додатковими угодами №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022 та №32 від 31.12.2024 продовжено строк дії Договору факторингу до 31.12.2024. разом із реєстром прав вимоги( а.с.121-136). 27.05.2024 року між ТОВ "Таліон Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" (надалі ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс") було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 537052337 від 09.02.2022.( коп.а.с.137-146). Згідно з наданим ТОВ «Таліон Плюс» розрахунком, заборгованість [PERSON] становить 40309,00, з яких: 22000грн. - заборгованість за тілом кредиту та 18309 грн. - заборгованість за відсотками.( коп.а.с.147-148). В подальшому, 26.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 26/12/Е.( коп.а.с.151-160). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024, до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 40309 грн., яка складається з наступного: 22000 грн. - заборгованість по кредиту; 18309 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.( коп.а.с.161-162). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Відповідно до змісту ч.4 вказаної станні,електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту)другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. На підставі ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції,для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку,визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи,якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону України«Про електронну комерцію» визначено,якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис",за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором,визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що Договір № 537052337 про надання кредиту від 09.02.2022 року підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, чим підтверджено укладання між ним та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» такого правочину, оскільки без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіну та пароля до особистого кабінету, внесення своїх персональних даних, номера телефону, договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Також доведено, що відповідач отримала на карту кредитні кошти в сумі 22000 грн та періодично здійснювала погашення боргу, що також вказує на укладення кредитного договору та вчинення відповідачем дій, що свідчать про прийняттям пропозиції укласти електронний договір. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено статтею 610 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі, як зазначає позивач, 40309,00 грн. Оскільки суду надано докази про отримання відповідачкою кредиту в сумі 22000 грн, проте останньою не доведено погашення тіла кредиту, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно п.7 договору кредитної лінії від 09.02.2022 дисконтний період кредитування встановлюється до 14.02.2022 року У разі якщо Позичальник продовжує користуватись кредитом після закінчення дисконтного ьперіоду кредитування, зобов"язання щодо повернення основної суми кредиту переноситься на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов"язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 днів від дати закінчення дисконтного періоду. Тобто сторони погодили строки пролонгації кредитного договору та кінцева дата повернення кредиту визначена до 16.05.2022 року (90 днів). Згідно розрахунку заборгованість за відсотками нарахована станом на 27.05.2024 року, що поза межами строку дії договору. У межах погодженого строку дії договору розмір заборгованості за відсотками з урахуванням часткового погашення (06.06.2022 та 25.07.2022) становить 5373, 00 грн Відповідно до положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, позивач на підставі укладених договорів факторингу , є правонаступником ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та стало новим кредитором у зобов`язаннях за кредитним договором, який був укладений з [PERSON] . У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором в повній мірі не виконала, заборгованість у добровільному порядку не погасила, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за договором підлягають частковому задоволенню на загальну суму 27373,0 грн, з яких 22000 грн тіло кредиту та 5373,0 грн відсотки в межах строку дії кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial