Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

19.05.2025 року представник позивачки [PERSON] , в інтересах [PERSON] , звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом, в якому просить встановити факт того, що громадянин України [PERSON] , який народився [INFO] в с. Іверське Олександрівського району Донецької області, РНОКПП [NUMBER] , на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не проживав постійно разом зі спадкодавцем в буд. [ADDRESS] . 22.05.2025 року ухвалою судді було відкрито провадження по справі, та призначено підготовче судове засідання на 08 год. 30 хв. 18 червня 2025 року. 18.06.2025 року підготовче провадження по справі закрито, та справу призначено до розгляду на 09:00 год. 03 липня 2025 року. 03.07.2025 року розгляд справи було відкладено на 15:00 год. 14 липня 2025 року, у зв`язку з ненадходженням до суду витребуваних судом документів. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що [INFO] , у с. Іверське Краматорського району Донецької області, у віці 71 рік помер громадянин [PERSON] , 1953 року народження. Смерть останнього була зареєстрована Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 17.12.2024 року, про що складено відповідний актовий запис № 257. У зв`язку зі смертю спадкодавця, на території Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із земельної ділянки з призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 1,8900 га, кадастровий № 1420383300:01:000:0414, а також, житлового будинку (з надвірними побудовами та господарськими спорудами), розташованого за адресою: [ADDRESS] , на приватизованій земельній ділянці з призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1605 га, кадастровий № 1420383301:00:000:0135. По своїй смерті спадкодавець заповіту не лишив. На момент смерті спадкодавця, який був зареєстрований за постійним місцем проживання, та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з ним були зареєстровані члени його родини: дружина [PERSON] , 1955 року народження, донька - [PERSON] , 1979 року народження, та син [PERSON] , 1975 року народження, які відповідно до положень ст. 1261 Цивільного кодексу України є спадкоємцями свого померлого чоловіка та батька, за першою чергою спадкування за законом. При цьому, фактично на момент смерті спадкодавця, разом з ним, за вказаною вище адресою проживала лише його дружина та донька - позивачка по справі. Син спадкодавця відповідач по справі, ще в 2014 році виїхав на постійне місце проживання до Республіки Білорусь, де на даний час і мешкає. З метою реалізації свого законного права на спадкування за законом, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочки М.М. з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом, результатом розгляду якої стало відкриття нотаріусом спадкової справи. Мати сторін дружина спадкодавця, відмовилась від прийняття належної їй частки в спадковому майні на користь своєї доньки [PERSON] . Інший спадкоємець брат позивачки, не претендує на спадок, але з причин об`єктивних збройна агресія рф проти України, не може в належний спосіб відмовиться від спадкування, в тому числі на користь позивачки. Позивачка стверджує,\~що в2014 році її брат [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до Білорусі. З того часу він декілька раз приїздив в гості до батьків, крайній раз - у 2018 році, тобто, фактично її брат не проживав постійно разом зі спадкодавцем на момент його смерті (на момент відкриття спадщини). Просить встановити факт того, що громадянин України [PERSON] , який народився [INFO] в с. Іверське, Олександрівського району Донецької області, РНОКПП України [NUMBER] , на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не проживав постійно разом зі спадкодавцем в буд. [ADDRESS] . Позивачка та її представник в судовому засіданні 03 липня 2025 року позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили їх задовольнити, надавши пояснення, відповідні викладеним в позові. Також, представник позивача долучив до матеріалів справи клопотання відповідача [PERSON] , про розгляд справи за його відсутності, яке він отримав за допомогою додатку WhatsApp, з номера телефону [NUMBER] (а.с.40). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав. Підтвердив обставини викладені в позовній заяві. У письмовій заяву зазначив, що батько помер [INFO] в с. Іверське Краматорського району Донецької області у віці 71 рік. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок у [ADDRESS] , та земельну ділянку, площею 1,890 га, для ведення особистого селянського господарства. На момент смерті батька, він був та залишається зареєстрованим по [ADDRESS] , але фактично, він разом з батьком не проживав, оскільки, тривалий час проживає в Республіці Білорусь, куди виїхав ще у 2014 році. Починаючи з 2021 року він має посвідку на\~проживання в Республіці Білорусь, де зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, після смерті батька, він не звертався, та звертатися наміру не має (а.с. 40). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає у [ADDRESS] , та доводиться матір`ю позивачці. Син [PERSON] після школи вступив до університету м. Харкова, потім одружився, та з того часу з ними не проживає. Спершу проживав у селищі Олександрівка, а у 2014 році виїхав до Республіки Білорусь, та періодично приїздив у гості. Потім захворіла його дружина, у неї відмовили обидві нирки, він госпіталізував її до лікарні м. Краматорська. Вона перебувала на гемодіалізі. Сину було тяжко їздити туди-сюди, тому, він забрав дружину до [PERSON] . Син приїздив з Республіки Білорусь у 2018 році, більше з того часу він у гості до них не приїздив. У 2024 році помер її чоловік, який заповіту не лишив. Коли оформляли спадщину у нотаріуса, вона відмовилась від прийняття належної їй частки в спадковому майні на користь доньки - [PERSON] . Сину [PERSON] про це все відомо, телефоном він сказав, що йому нічого зі спадкового майна не потрібно. У нього в селищі Олександрівка залишились дві квартири його та дружини. Також, сину відомо з приводу судового процесу. До спадкового майна входить житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] . Земельна ділянка під даним будинком приватизована. Чоловік за життя колгоспником не був, він останнім часом працював кочегаром, та йому надали земельну ділянку площею 1,89 га для ведення особистого селянського господарства. На запитання суду, свідок пояснила, що житловий будинок [ADDRESS] , вони почала будувати його разом, уже перебуваючи у зареєстрованому шлюбі. Будинок був оформлений лише на чоловіка. У нотаріуса вона писала відмову від спадщини на користь своєї доньки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає по [ADDRESS] , та її чоловік доводиться рідним братом померлому. Їй відомо, що [PERSON] після закінчення школи вступив до інституту м. Харкова, та будучи студентом, проживав там. Після закінчення навчання одружився, та проживав він зі своєю дружиною окремо від батьків: спочатку вони проживали у селищі Олександрівка, а потім, після початку війни 2014 року, він виїхав до Республіки Білорусь. За цей час вона його бачила лише одного разу, на похоронах батька його не було. Рідний брат її чоловіка, [PERSON] , помер [INFO] . Як їй відомо, його дружина [PERSON] , відмовилася від прийняття спадщини на користь доньки [PERSON] , після померлого чоловіка. Також, зі слів їй відомо, що син померлого - [PERSON] , не може сюди приїхати з Республіки Білорусь. Суд, вислухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] , в с. Іверське, Краматорського району Донецької області, у віці 71 рік, помер громадянин [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Як вбачається з копії паспорта громадянина України та витягу з реєстру територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 03.09.2004 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-7). Згідно свідоцтва про народження, виданого 13.06.1979 року Іверською сільрадою Олександрівського району Донецької області, [PERSON] , [INFO] , доводиться донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16.07.1999 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружились 16 липня 1999 року, актовий запис № 15. Дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18.03.2025 року, приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочкою М.М. було заведено спадкову справу № 28/2025 (у спадковому реєстру за № 73809876), після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ( а.с.11). Як вбачається зі свідоцтва на право власності, виданого на підставі рішення Олександрівського райвиконкому 24.11.1988 року № 250, домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] (а.с.12). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, [PERSON] , на підставі рішення Іверської сільської ради від 17.08.2010 року № V/43-249, є власником земельної ділянки площею 0,1605 га, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.13). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 01.03.2005 року, [PERSON] , на підставі рішення Олександрівської райдержадміністрації № 472 від 07.12.2004 року, є власником земельної ділянки площею 1,890 га, розташованої на території Іверської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства (а.с.15). Як вбачається з довідки Новодонецької селищної військової адміністрації № 02.9.1-25/356 від 05.03.2025 року, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Знятий з реєстрації місця проживання 17.12.2024 року. Станом на день його смерті, за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 20.06.2000 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 11.07.1997 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 03.09.2004 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 31.01.2018 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 04.03.2016 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 16.07.2007 року (а.с.16). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 серпня 1975 року Іверським сільським бюро РАГС Олександрівського району Донецької області, [PERSON] , [INFO] , доводиться сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 01 жовтня 1998 року Олександрівським РВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 11 липня 1997 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Копія паспорту громадянина Республіки Білорусь, виданого 11.01.2021 року на ім`я [PERSON] (російською мовою), [INFO] (а.с.20). Копія посвідки\~на проживання в Республіці Білорусь ("вид на жительство" російською мовою), виданої 05.12.2022 року на ім`я громадянина України [PERSON] , [INFO] , термін дії до [INFO] (а.с.21-22). Копія паспорту громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] , виданого 17.07.1975 року [PERSON] , [INFO] . Дата закінчення строку дії 17.07.2028 року (а.с.23-24). 20.06.2025 року на виконання ухвали Олександрівського районного суду Донецької області від 18\~червня 2025\~року з Державної прикордонної служби України за вих. № 19/50967-25Вих від 19.06.2025 року, до суду надійшли відомості щодо виїзду за кордон або виїзду до окупованої території України, громадянина України - [PERSON] , який народився [INFO] у с. Іверське, Олександрівського району Донецької області, та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно наданої інформації, [PERSON] , [INFO] , у період часу з 13.02.2020 року, неодноразово перетинав кордон у пункті пропуску «Доманове». Востаннє він перетнув кордон у пункті пропуску «Доманове» у напрямку «виїзду» 13.11.2017 року, о 17:32 год., та у напрямку «в`їзду» у пункті пропуску «Доманове» - 13.11.2017 року о 06:06 год. (а.с.51). 03.07.2025 року, на виконання ухвали суду від 18.06.2025 року, надійшла копія спадкової справи № 28/2025, заведеної приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочкою М.М., після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , яку було досліджено судом при ухваленні рішення, оскільки сторони надали заяви про розгляд справи 14 липня 2025 року без їх участі. Правовідносини, які склалися між сторонами стосуються спадкування за законом. До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. За вимогами\~ст.\~1216\~ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом (ст. 1225 ЦК). У першу чергу право на спадкування за законом мають, в тому числі - діти та дружина спадкодавця (ч.1 ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. У судовому\~засіданні судом\~встановлено,\~що відповідач\~ [PERSON] ,\~після 13.11.2017\~року на\~територію України\~не в`їжджав\~(а.с.51),\~проживав в іншій країні, має посвідку на проживання в Республіці Білорусь, що підтверджує той факт, що він на час відкриття спадщини, після смерті свого батька - [PERSON] , який помер [INFO] , не проживав постійно разом з ним (спадкодавцем) в буд. [ADDRESS] . Також, він не подав заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька. Державна реєстрація відповідача за однією адресою із спадкодавцем сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті батька за адресою реєстрації. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 19.05.2021 року (справа № 937/10434/19-ц, провадження № 61-3620 св 21). На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги представника позивача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , до [PERSON] про встановлення факту не проживання постійно разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved