Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

До Малиновського районного суду міста Одеси звернувся з позовом\~ [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, за яким просив суд визнати припиненим договір від 25 травня 2012 року про оренду квартири [ADDRESS] , укладений між відповідачем - [PERSON] та померлим [PERSON] . [INFO] , строком на один рік, строк дії якого сплинув 25 травня 2013 року; усунути перешкоди у користуванні власністю та виселити [PERSON] та членів її сім`ї з квартири [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] заборгованість за користування квартирою [ADDRESS] в розмірі на дату подання позову 20000,0 грн, а також заборгованість по сплаті комунальних платежів після отримання доказів про розмір існуючої заборгованості. Заочним рішенням суду від 20 грудня 2022 року позов [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод у користуванні приватною власністю шляхом виселення та стягнення коштів за час користування квартирою задоволений. 20 січня 2023 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2022 року набрало законної сили та 21 лютого 2023 року видано виконавчі листи №521/15087/22. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 січня 2024 року виправлено описку, допущену в рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2022 року по справі № 521/15087/22, зазначивши по всьому тексту рішення ім`я позивача « [PERSON] » (з урахуванням відмінювання імені в українській формі). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 червня 2024 року виправлено описку в рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2022 року по справі № 521/15087/22, вказавши за текстом рішення прізвище відповідача « [PERSON] » та ідентифікаційний номер відповідача «РНОКПП [NUMBER] ». Виправлено помилки, допущені при оформленні виконавчих листів по справі № 521/15087/22, виданого 21 лютого 2023 року, вказавши прізвище відповідача « [PERSON] » та ідентифікаційний номер відповідача «РНОКПП [NUMBER] ». [PERSON] звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від\~20 грудня 2022 року у цивільній справі № 521/15087/22. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 липня 2024 року заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи: органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод у користуванні приватною власністю шляхом виселення та стягнення коштів за час користування квартирою скасоване, призначено підготовче судове засідання. Позивач надав до суду змінену позовну заяву в частині складу відповідачів та збільшення позовних вимог, за якою просив суд: -визнати припиненим наданий відповідачкою [PERSON] договір оренди від 01.05.2019 року про оренду квартири [ADDRESS] , укладений невідомою особою від імені [PERSON] з [PERSON] , укладений строком на один рік, строк дії якого сплинув 01.05.2020 року; -усунути перешкоди у користуванні власністю і виселити з квартири [ADDRESS] : [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , код платника податків [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий Любашівським РС ГУД МС України в Одеській області 03.06.2015 року; [PERSON] , громадянин України, паспорт [NUMBER] , виданий Старобельським РС УДМС України в Луганської області; [PERSON] , [INFO] , громадянин України, фактично незаконно проживає з батьками за адресою: квартира [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , громадянин України, фактично незаконно проживає з батьками за адресою: квартира [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , громадянка України, фактично незаконно проживає з батьками за адресою: квартира [ADDRESS] ; -стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] орендну плату за користування без оплати квартирою протягом двох місяців з 01.07.2022 року по 01.07.2024 року в сумі 108000,0 грн (сто вісім тисяч грн); -стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] плату в подвійному розмірі за незаконне користування квартирою протягом двох місяців з 01.08.2024 року по 17.10.2024 року в сумі 9000,0 грн (дев`ять тисяч грн); -стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за споживання електричної енергії в сумі 13178,70 грн (тринадцять тисяч сто сімдесят вісім грн 70 коп.); -стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за по сплаті послуг за вивіз сміття в сумі 7394,95 грн (сім тисяч триста дев`яносто чотири грн 95 коп.); -стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за теплопостачання в сумі 1320,48 грн (одна тисяча триста двадцять грн 48 коп.). В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] , якій помер [INFO] . Спадкове майно складається з квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі Свідоцтва про спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Одеської державної нотаріальної контори 28 травня 2012 року. 16 грудня 2021 року державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори Ставнийчук А.О. за заявою позивача відкрито спадкову справу у спадковому реєстрі за номером 68861488 і за номером нотаріуса 1140/2021 після смерті батька позивача [PERSON] , [INFO] . При прийнятті спадщини позивачу стало відомо про те, що спадковим майном - квартирою [ADDRESS] користується відповідачка [PERSON] . Як стало відомо позивачу з матеріалів цивільної справи в спірній квартирі проживають: [PERSON] , її чоловік [PERSON] , троє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При спробі обстеження квартири відповідачка відмовилась впустити позивача для огляду квартири для перевірки її технічного стану, посилаючись на те, що у неї є договір найму квартири, укладений з померлим батьком позивача і вона не знає позивача. На питання кому вона сплачує плату за користування квартирою відповідачка відмовилась відповідати. Крім того, відповідачка відмовилась надати доступ до лічильників обліку споживання електричною енергією водопостачання, що створює негативні наслідки у вигляді виникнення заборгованості по сплаті комунальних платежів за сплатою пені та штрафних санкцій. 05 липня 2022 року на адресу відповідачки за адресою квартири [ADDRESS] було направлено лист-повідомлення про звільнення квартири у відповідності до вимог ст. 782 ЦК України у зв`язку з несплатою оренди і відсутністю договору найму у строк до 06 серпня 2022 року, зі стягненням після відмови у звільненні квартири подвійної сплати за кожен місяць після цієї дати. З дати отримання відповідачкою листа-повідомлення про звільнення квартири пройшло більше двох місяців, однак відповідачка в порушення прав власника квартири відмовилась у добровільному порядку звільнити квартиру і сплатити заборгованість по сплаті оренди квартири та сплати комунальних платежів. Як тепер стало відомо, після направлення їй 05.07.2022 року вимоги про звільнення квартири, вона тільки народила дитину [PERSON] , [INFO] , і не бажала в цей час звільняти квартиру. Згідно приписів 763 ЦК України договір укладається на строк, встановлений договором, якій визначався первісно попередніми власниками квартири на строк один рік. якій сплинув. Також цією нормою закону визначено, що кожна із сторін договору найму може відмовитися від договору в будь-якій час письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяця. 05 жовтня 2022 року з дати письмового повідомлення 05 липня 2022 року сплинуло більш 3-х місяців, однак відповідачка відмовилась звільнити приміщення після спливу встановленого законом строку. В місті Одесі в період військового стану існує достатньо приміщень, які надаються в оренду особами, якій виїхали за межи України або в іншу місцевість на території України, і в теперішній час для відповідачки не існує будь-яких перешкод для вирішення питання про зняття в оренду іншого житлового приміщення. Крім того, відповідачка відмовилась надати документи про сплату комунальних платежів, що вказує про порушення відповідачкою умов користування власністю і неправомірне користування приміщенням без укладення договору оренди та без згоди власника майна. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] ( [PERSON] ) надала до суду свої заперечення проти позову. В своїх поясненнях вона стверджує, що вона сумісно зі своєю сім`єю правомірно користується квартирою [ADDRESS] , мотивуючи це припущення тим, що її чоловіком [PERSON] з позивачем [PERSON] 01 травня 2019 року був укладений договір оренди вказаної квартири, якій чинний по цей час. [PERSON] ніколи договору з [PERSON] не підписував. На копії наданого суду договору оренди, як стверджує [PERSON] , від 01.05.2019 року підпис на договорі не належить підпису [PERSON] є твердження відповідачки, що договір, який [PERSON] не підписував, має дію по цей час. Зі змісту наданої суду копії договору вбачається, що договір був укладений строком на один рік з 01.05.2019 року по 01.05.2020 року. Строк дії договору сплинув 01.05.2020 року. Відповідно цієї копії договору визначено, що [PERSON] зобов`язується щомісячно сплачувати орендну плату в сумі 4250 грн. Крім цієї суми згідно цієї копії договору орендатор прийняв на собі зобов`язання мовою копії договору: «производить оплату за использование електрической энергии, газа, отопления, вывоз мусора». Фактично [PERSON] та [PERSON] частково здійснювали орендну плату, однак відмовлялись сплачувати плату за користування електроенергією, за користування газом, за опалювання та вивіз сміття. Часткову оплату отримувала [PERSON] . [PERSON] коштів не отримував. Кожен здійснений [PERSON] платіж оформлювався його підписом на аркуші обліку здійснений платежів. Після спливу строку дії договору [PERSON] частково продовжував сплачувати оренду плату з розрахунку 4250 грн щомісячно. Відповідно записів обліку заборгованості [PERSON] були здійснені і підтверджені його підписом такі платежі: 15.10.2021 року - оренда за вересень 5000 грн; 24.11.2021 року - оренда за жовтень 4500 грн; 24.11.2021 року - оренда за листопада 4500 грн; (борг 2227 грн; 26.12.2021 року - оренда за грудень 4700 грн (борг 1700 грн) 26.01.2022 року - оренда за січень 4700 грн; світло - 350 грн (борг 2300 грн); 08.02.2022 року - оренда за лютий 2300 грн - опалювання не сплачував; 09.03.2022 року - оренда за лютий 1200 грн; 20.04.2022 року - оренда за березень 600 грн; 25.05.2022 року - оренда 1000 грн; 09.06.2022 року - оренда 1500 грн; 21.06.2022 року - оренда 1500 грн; 26.07.2022 року - оренда 1000 грн. Більше платежів не було. Відмова у погашенню боргу за оренду та відмова від сплати за комунальні платежі стала підставою для надсилання 05.07.2022 року відповідачам вимоги про звільнення квартири. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] всупереч існуючих обов`язків орендаря по сплаті комунальних послуг відмовились надати звіт про існування заборгованість по сплаті комунальних послуг. Таким чином, відповідачі більш двох років не сплачують позивачу орендну плату за користування приміщенням, і безпідставно, за відсутності договору оренди не зважаючи на повідомлення про звільнення квартири незаконно користуються чужим майном, чим створюють перешкоди власнику майна у здійснені ним права власності - користуватися, володіти та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Враховуючи твердження відповідачки [PERSON] про неотримання вимоги позивача від 05.07.2022 року про звільнення приміщення до 05.10.2022 року та нарахування подвійної орендної плати після цієї дати на підставі наданого суду зразку договору оренди від 01.05.2019 року зі сплатою оренди на умовах договору в розмірі 4500,0 грв щомісячно, заборгованість за користування квартирою [ADDRESS] , починаючи з дати припинення будь-яких платежів з 01.07.2022 року до 10 липня 2024 року - дати скасування заочного рішення, до якої відповідачка вважає строк правомірного користування квартирою, строки користування без оплати приміщенням - 24 місяця складає 108000,0 грн (4500 грв х 24 місяця). З моменту отримання інформації про відкриття виконавчого провадження по виселенню з квартири та ухвалення заочного рішення відповідачі усвідомлюють відсутність згоди позивача на оренду приміщення без оплати і усвідомлюють незаконність свого перебування в квартирі, не бажаючи звільнити його у добровільному порядку. За таких обставин з 01 серпня 2024 року по дату підготовчого засідання суду - 17 жовтня 2024 року з відповідачів підлягає стягненню подвійна оплата за користування приміщення, яка складає за два місяці незаконного користування приміщення за вказаний період 9000,0 грн (4500 грн х 2 місяця). Відповідачка [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, за яким заперечувала проти заявлених позовних вимог в повному обсязі, просила відмовити в позові, посилаючись на такі обставини. Не відповідає дійсності твердження позивача про те, що він дізнався про оренду квартири лише після смерті батька та відкриття спадщини. Це спростовується таким. По-перше, тим, що він є співвласником спірної квартири з 2012 року разом з померлим батьком [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 388003771). По-друге тим. що ним особисто на заміну договору оренди, укладеного 25 травня 2012 року між його батьком [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар) укладений 01 травня 2019 року іншій, чинний на цей час, договір оренди, за яким орендодавцем є [PERSON] , а орендарем - [PERSON] . З причини відсутності договірних відносин між позивачем та відповідачкою з 01 травня 2019 року не відповідають дійсності доводи позивача про наявність заборгованості відповідачки за користування чужим майном в сумі 20000,0 гривень (з розрахунку не менш 4000,0 грн за останні п`ять місяців до подання позову) та заборгованості по сплаті комунальних платежів: за теплопостачання станом на 01 жовтня 2022 року у сумі 10283,09 грн.; комунальних платежів по квартирі станом на 01 жовтня 2022 року у сумі 9832,79 грн. та по сплаті за електропостачання станом на 01 вересня 2022 року у сумі 1320,48 грн. Не відповідають дійсності та є абсолютно бездоказовими твердження позивача про те, що відповідачка «відмовилась впустити позивача для огляду квартири і перевірці її технічного стану, посилаючись на те, що у неї є договір найму квартири, укладений з померлим батьком позивача і вона не знає позивача. На питання кому вона сплачує плату за користування квартирою відповідачка відмовилась відповідати. Крім того, відповідачка відмовилась надати доступ до лічильників обліку споживання електричною енергією водопостачання, що створює негативні наслідки у вигляді виникнення заборгованості по сплаті комунальних платежів зі сплатою пені та штрафних санкцій». Починаючи з 01 травня 2019 року позивач особисто або через своїх представників, що діють на підставі довіреності, щомісячно приходить до квартири і отримує від чинного орендаря [PERSON] який є чоловіком відповідачки, орендну плату та гроші на сплату комунальних платежів на підставі виставлених постачальниками рахунків. Ніхто не перешкоджає позивачу та/або його уповноваженим представникам оглядати технічний стан квартири та знімати покази з лічильників. Відповідачка не отримувала від позивача листа-повідомлення про звільнення квартири від 05 липня 2022 року. Можливо з причини того, що у цьому листі (копія надана позивачем та міститься в матеріалах справи) позивачем неправильно вказано прізвище відповідачки - « [PERSON] », якого ніколи не мала. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2024 року: витребовано з Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна тепло-енергопостачальна компанія» (код ЄДРПОУ 42114410, вул. Краснова, 24, м. Одеса, 65059) інформацію щодо розміру існуючої заборгованості по сплаті комунальних платежів по квартирі [ADDRESS] станом на 03.12.2024 року; витребовано з Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» (код ЄДРПОУ 32190579, Серединський сквер, 1, м. Одеса, 65091) інформацію щодо розміру існуючої заборгованості по сплаті комунальних платежів по квартирі [ADDRESS] станом на 03.12.2024 року; витребовано з AT «Одесагаз» (вул. Одарія, 3, м. Одеса, 650003) інформацію щодо розміру існуючої заборгованості за спожитий обсяг газу по квартирі [ADDRESS] станом на 03.12.2024 року; витребовано з\~ТОВ «Одесагазпостачання»\~(вул. Софіївська, 11, м. Одеса, 65026) інформацію щодо розміру існуючої заборгованості за розподіл обсягів газу по квартирі [ADDRESS] станом на 03.12.2024 року; витребовано з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради інформацію щодо адреси реєстрації: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; витребовано з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради інформацію щодо зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] ; витребовано з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію щодо нерухомого майна, зареєстрованого за [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий Старобельським РС УДМС України в Луганській області, та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті. Законом України № 1402-VIII від 26 лютого 2025 року «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» змінено найменування Малиновського районного суду міста Одеси на Хаджибейський районний суд міста Одеси. В судовому засідання представники позивача, позивач наполягали на задоволенні позову, відповідачі заперечували проти позову. В судове засідання, призначене на 25 червня 2025 року, на розгляд справи по суті відповідачі не з`явилися, представники позивача надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні позову. Третя особа Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явилася. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. За Інформацією з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 388003771) (а. с. 180-181, т. 1) власниками квартири [ADDRESS] були: - [PERSON] (батько позивача) дата державної реєстрації 18.08.2010 р. на частку квартири (за договором купівлі-продажу); - [PERSON] (батько позивача) дата державної реєстрації 14.06.2012 р. на частку квартири (в порядку спадкування); - [PERSON] (позивач) дата державної реєстрації 06.07.2012 р. на частку квартири (в порядку спадкування). [PERSON] (батько позивача) згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] помер [INFO] (а. с. 8, т. 1). Позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] , якій помер [INFO] . Спадкове майно складається з частини квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі Свідоцтва про спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Одеської державної нотаріальної контори 28 травня 2012 року. 16 грудня 2021 року державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори Ставнийчук А.О. за заявою позивача відкрито спадкову справу у спадковому реєстрі за номером 68861488 і за номером нотаріуса 1140/2021 після смерті батька позивача [PERSON] , [INFO] . На момент розгляду справи за адресою спірної квартири проживають: [PERSON] та її чоловік [PERSON] (свідоцтво про шлюб сірії [NUMBER] (а. с. 141, 155, т. 1), троє їхніх неповнолітніх дітей: [PERSON] ( [INFO] , Свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а .с. 156, т. 1), [PERSON] ( [INFO] , Свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а .с. 157, т. 1), [PERSON] ( [INFO] , Свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а .с. 158, т. 1). Доказів взяття на облік сім`ї як внутрішньо переміщених осіб до суду не надано. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у відповідачів [PERSON] та [PERSON] відсутнє нерухоме майно. Відповідно до частин першої, другої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно із частиною першою\~статті 383 ЦК України\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до частини першої\~статті 759 ЦК України\~за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно з частиною першої\~статті 810 ЦК України\~за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Договір найму житла укладається у письмовій формі (частина перша\~статті 811 ЦК України). Ч. 1 ст. 821, ч. 1 ст. 822 ЦК України передбачено, що договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років. У разі спливу строку договору найму житла наймач має переважне право на укладення договору найму житла на новий строк. Не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Щодо договорів оренди. 25 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди квартири [ADDRESS] (а. с. 7, т. 1). За вказаним договором орендна плата обумовлена сторонами в розмірі 2300,0 грн щомісяця, а також витрати за користування комунальними послугами: вода, електропостачання, газ. Дійсність цього договору сторонами не оспорюється. 29 серпня 2018 року між [PERSON] , яка діяла за довіреністю, та [PERSON] був укладений договір оренди квартири [ADDRESS] (а. с. 135, т. 1). За вказаним договором строк договору оренди встановлений з 01.09.2028 р. по 01.09.2019 р., орендна плата обумовлена сторонами в розмірі 3500,0 грн щомісяця, а також витрати за користування комунальними послугами: вода, електропостачання, газ, теплопостачання, вивіз сміття. Договір не розривається до 01.09.2019 р. 01 травня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди квартири [ADDRESS] (а. с. 137, т. 1). За вказаним договором строк договору оренди встановлений з 01.05.2019 р. по 01.05.2020 р., орендна плата обумовлена сторонами в розмірі 4250,0 грн щомісяця, а також витрати за користування комунальними послугами: вода, електропостачання, газ, теплопостачання, вивіз сміття. За умовами договору орендодавець має право розірвати договір у встановленому законом порядку, якщо орендар не своєчасно здійснює оплату житлової площі. В частині заявлених позовних вимог щодо визнання припиненим наданого відповідачкою [PERSON] договору оренди від 01.05.2019 року про оренду квартири [ADDRESS] , укладений невідомою особою від імені [PERSON] з [PERSON] , укладеним строком на один рік, строк дії якого сплинув 01.05.2020 року, судом роз`яснено право позивача в разі оспорювання підпису на договорі оренди від імені [PERSON] заявити клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Представником позивача підпис не оспорювався, клопотання про призначення експертизи не надавалося. Таким чином, суд дійшов висновку про дійсність договору оренди від 01.05.2019 року. На виконання цього договору, що не оспорюється сторонами, відповідачами проводилася орендна плата. Відповідно записів обліку заборгованості [PERSON] були здійснені і підтверджені його підписом такі платежі: 15.10.2021 року - оренда за вересень 5000 грн; 24.11.2021 року - оренда за жовтень 4500 грн; 24.11.2021 року - оренда за листопада 4500 грн; (борг 2227 грн; 26.12.2021 року - оренда за грудень 4700 грн (борг 1700 грн) 26.01.2022 року - оренда за січень 4700 грн; світло - 350 грн (борг 2300 грн); 08.02.2022 року - оренда за лютий 2300 грн - опалювання не сплачував; 09.03.2022 року - оренда за лютий 1200 грн; 20.04.2022 року - оренда за березень 600 грн; 25.05.2022 року - оренда 1000 грн; 09.06.2022 року - оренда 1500 грн; 21.06.2022 року - оренда 1500 грн; 26.07.2022 року - оренда 1000 грн (а. с. 207, т. 1). За твердженням відповідача [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 10 квітня 2025 року, він намагався вирішити спір мирним шляхом, пропонував купити орендовану квартиру, домовитися за ціну. Представник позивача заперечувала проти цього. Тобто суд доходить висновку про фінансову спроможність відповідача сплачувати орендну плату за договором. За твердженням представника позивача, позивача [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 22 травня 2025 року, останній платіж був 26.07.2022 р., більше платежів не було, після звернення позивача до суду з позовом 12 жовтня 2022 року відповідачі перестали сплачувати як орендну плату, так і комунальні платежі. [PERSON] звертався до [PERSON] за оплатою, але той проганяв позивача і грошей не давав. Його попереджали про виселення. Відповідач [PERSON] заперечував проти цього, вказував, що платив кошти, письмові докази відсутні. Платив і комунальні платежі, коли позивач перестав сплачувати сам. Коли останній раз платили оренду та комунальні платежі - не пам`ятає, сказав, що треба спитати у дружини. Суд оголосив перерву, викликав в судове засідання відповідача [PERSON] , повідомив відповідача [PERSON] про необхідність в наступне судове засідання надати докази оплати комунальних платежів. В призначене на 25 червня 2025 року судове засідання відповідачі не з`явилися. За твердженням сторони позивача 05 липня 2022 року на адресу відповідачів за адресою квартири [ADDRESS] було направлено лист-повідомлення про звільнення квартири у відповідності до вимог ст. 782 ЦК України у зв`язку з несплатою оренди і відсутністю договору найму у строк до 06 серпня 2022 року, зі стягненням після відмови у звільненні квартири подвійної сплати за кожен місяць після цієї дати (а. с. 14, т. 1). Відповідачі заперечують проти факту отримання вказаного листа. Оскільки до суду не надано переконливих доказів в отриманні відповідачами Листа-повідомлення про звільнення кварти, суд дійшов таких висновків. Договір оренди від 01.05.2019 року був пролонгований принаймні до 01.05.2023 року, оскільки жодна із сторін не заявляла про його припинення, відповідачі сплачували орендну плату, а позивач отримував її до 26.07.2022 року. Заочне рішення суду було ухвалено 20.12.2022 року. Відповідачка [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду 01.07.2024 року. Ухвалою суду від 10 липня 2024 року було скасоване заочне рішення суду від 20.12.2022 р. Тобто з 01.07.2024 року відповідачам по справі достеменно відомо про намір позивача припинити дію договору оренди від 01.05.2019 р. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідач порушив права та законні інтереси позивача у справі. Згідно приписів 763 ЦК України договір укладається на строк, встановлений договором, якій визначався первісно попередніми власниками квартири на строк один рік, який сплинув. Також цією нормою закону визначено, що кожна із сторін договору найму може відмовитися від договору в будь-якій час письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяця. Відповідно до ст.782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд.\~У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. За приписами\~статті 826 ЦК України\~у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду без надання їм іншого житла. Відповідно до\~статті 169 ЖК України\~у разі припинення договору найму житлового приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов`язані звільнити житлове приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. У постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 487/7049/18 вказано, що «якщо після припинення договору користувач не повертає річ, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення, а також відшкодування завданих збитків (стаття 836 ЦК України). Таке втручання у право на житло є пропорційним, оскільки виселення ґрунтується на наведених нормах закону і укладеного сторонами договору, є проявою принципу свободи договору, не суперечить цілям, визначеним у частині другій\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є передбачуваним для відповідача, та є необхідним у демократичному суспільстві. […]». За викладених обставин, суд вважає обґрунтованим вимоги в частині виселення відповідачів зі спірної квартири. Суд вважає, що задоволення позовних вимог та виселення відповідачів є пропорційним із переслідуваною законною метою в розумінні статті 8 Конвенції, оскільки, в даному випадку втручання у право на житло є пропорційним, виселення ґрунтується на нормах закону і умовах укладеного сторонами договору, є проявом принципу свободи договору, не суперечить цілям, визначеним у частині другій статті 8 вказаної Конвенції, є передбачуваним для відповідачів та необхідним у демократичному суспільстві. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 529/201/20. Щодо стягнення заборгованості з орендної плати. Відповідно до ч. 1 та 3\~ст. 820 ЦК України, розмір плати за найм житла встановлюється у договорі найму житла. Якщо законом встановлений максимальний розмір плати за найм житла, плата, встановлена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Наймач вносить плату за найм житла у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за найм житла не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Учасниками справи до суду не надано достовірних та переконливих доказів щодо її або здійснення, або не здійснення, так і доказів розміру оплати: повної, часткової оплати або неоплати після 26.07.2022 року. Тому, в задоволенні позовних вимог в редакції позовної заяви щодо визнання припиненим договору оренди від 01.05.2019 року; стягнення солідарно з відповідачів орендної плати за користування без оплати квартирою з 01.07.2022 року по 01.07.2024 року в сумі 108000,0 грн (сто вісім тисяч грн) слід відмовити. При цьому, за період після 01.07.2024 року, коли відповідачі достеменно були обізнані про намір позивача звільнити власну квартиру, і до ухвалення судом рішення минуло 12 місяців. Знаючи про бажання власника звільнити квартиру відповідачі протягом року не здійснили відповідних дій щодо її звільнення і не надали жодного доказу внесення орендної плати та комунальних платежів, на останнє судове засідання не з`явилися, тому суд доходить висновку про наявність у них заборгованості за невнесену орендну плату в розмірі 51000,0 грн (4250 грн х 12 місяців). Згідно ч.1\~ст.13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у відповідачів за період з 01.08.2024 року по 17.10.2024 року наявна заборгованість по сплаті орендної плати в розмірі 10693,80 грн (78 днів Х 137,10 грн (орендна плата за 1 день), а тому вимоги в частині стягнення з відповідачів в солідарному порядку орендної плати за період з 01.08.2024 року по 17.10.2024 року в сумі 9000,0 грн (дев`ять тисяч грн) підлягають задоволенню в межах заявлених вимог. Щодо заборгованості за комунальними платежами. Відповідно до\~ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. За Договором оренди від 01.05.2019 року, між укладеного між між [PERSON] та [PERSON] визначено, що обов`язком орендаря є оплата комунальних платежів: вода, електропостачання, газ, теплопостачання, вивіз сміття. Згідно відповіді КП «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» станом на 03.12.2024 року розмір існуючої заборгованості по сплаті комунальних платежів по квартирі [ADDRESS] складає 7560,31 грн (а. с. 78-79, т. 2). За відповіддю ТОВ «Одеська Обласна Енергопостачальна Компанія» за рахунком 02001/10840100 станом на 01.03.2025 року рахується заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 16952,62 грн (а. с. 80, т. 2). Згідно відповіді КП «Теплопостачання міста Одеси» по особовому рахунку № [NUMBER] відкритому по квартиру [ADDRESS] станом на квітень 2025 року обліковується заборгованість у сумі 34240,72 (а. с. 75 - 77, т. 2). Доказів наявності заборгованості по інших комунальних платежах до суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial