Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

I. Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», в інтересах якого діє Мих Вікторія Олегівна звернулось суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 28206 грн., а також вирішити питання розподілу судових витрат на користь сторони позивача. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» і [PERSON] було укладено кредитний договір №9058516, відповідно до умов якого відповідач отримав 10000 грн., зі сплатою процентів за користуванням кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій. Свої зобов`язання кредитор виконав, надавши грошові кошти позичальникові. Усі права вимоги за кредитним договором №9058516 від 17.12.2023 з усіма грошовими та іншими зобов`язання, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Мілоан», було відступлене до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», відповідно до договору відступлення прав вимоги №106-МЛ. Відповідач не здійснив належним чином погашення кредиту, внаслідок чого станом на дату подачі позову утворилась заборгованість в розмірі 28206 грн. 00 коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 7000 грн 00 коп.; прострочена заборгованість за сумою відсотків в розмірі 20206 грн 00 коп; прострочена заборгованість за комісією в розмірі 1000 грн 00 коп. Позивачем направлено відповідачу претензію про погашення кредитної заборгованості та надано можливість добровільно врегулювати заборгованість, однак наведена вимога не була виконана. У зв`язку з тим, що відповідачем у добровільному порядку наявна за кредитним договором заборгованість не погашається, позивач просить стягнути таку у судовому порядку. Ухвалою суду від 08.04.2025 відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 02.06.2025 адвокатом Новіковим С.В., який діє в інтересах [PERSON] , подано відзив на позовну заяву. Представник відповідача вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Зокрема, зауважує, що до матеріалів справи не додано копії паспорту споживчого кредиту, підписаного Позивальником, що свідчить про невиконання кредитодавцем свого обов`язку стосовно належного інформування Позичальника щодо умов кредитування перед укладенням кредитного договору. Відтак, сторона відповідача стверджує, що фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукала у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Зазначає, що отримана відповідачем сума коштів становить 10000,00 гривень, при цьому, як вбачається із розрахунку, представленого позивачем, відповідачем на користь кредитодавця вже було сплачено загальну суму в розмірі 9000,00 гривень. Фактично різниця між сумою, наданою кредитодавцем позичальнику і сумою отриманих коштів складає лише 1 000,00 гривень. Вказує, що стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 20206,00 грн. не є співрозмірною, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 05.06.2025 представником позивача Ландик В.Ю., подано відповідь на відзив. Представник позивача зазначає, що [PERSON] був ознайомлений з інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Відповідачем 17.12.2023 року о 12:33 було підписано Паспорт споживчого кредиту №9058516 одноразовим ідентифікатором. Вказує, що укладення кредитного договору №9058516 від 17.12.2023 року після ознайомлення з його умовами є правом відповідача, а не його обов`язком. Оскільки, відповідач підписав Кредитний договір то він був ознайомлений з строком кредитування, розміром відсоткових ставок та умовами кредитування та передбачав наслідки укладеного Кредитного договору №9058516 від 17.12.2023 року, відтак, дії позивача є правомірними. Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою у якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою у якій просить розглядати справу за відсутності відповідача та його представника. З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, у тому числі під час підготовчого провадження у справі, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони провадження, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» і [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №9058516, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн., на загальний строк 105 днів, з поверненням кредиту, сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користуванням кредиту не пізніше 31.03.2024, загальні витрати позичальника за пільговий період складають 3550.00 грн. в грошовому виразі та 162276.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 24250.00 грн. в грошовому виразі та 7121.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування), орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 13550.00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (за весь строк кредитування) складає 34250.00 грн. (пп.1.2,1.3,1.4,1.5 Договору кредиту №9058516 від 17.12.2023). Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, шляхом підписання його позичальником одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника (пункти 6.1., 6.2. Договору). Договір про споживчий кредит №9058516 був підписаний 17.12.2023 року шляхом введення одноразового ідентифікатора 882186 в особистому кабінеті відповідача, створеному на сайті ТОВ «Мілоан», що підтверджується відповідною довідкою. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, що підтверджується платіжним дорученням №117947627 від 17.12.2023. Відповідно до виписки з особового рахунку ТОВ «Мілоан», долученого до матеріалів позовної заяви, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №9058516 від 17.12.2023 становить 28206 грн. 00 коп., з яких: прострочене тіло в розмірі 7000 грн 00 коп.; прострочені відсотки в розмірі 20206 грн 00 коп; заборгованість за комісіями в розмірі 1000 грн 00 коп. 28.05.2024 між ТОВ «Мілоан» (кредитор) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги №106-МЛ, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуває права грошових вимог за кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до п.6.1 договору відступлення прав вимоги №106-МЛ від 28.05.2024, права вимоги до боржників, які виникли у кредитора внаслідок укладення з боржниками кредитний договорів та надання кредиторам боржникам кредитних коштів, та які входять до портфелю заборгованості. Пунктом 6.2.3 договору відступлення прав вимоги №106-МЛ від 28.05.2024 визначено, що права вимоги переходять у день здійснення фінансування (оплати) у повному обсязі в сумі вказаній у п. 7.1. цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. На виконання умов договору відступлення прав вимоги №106-МЛ від 17.12.2023 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплачено ТОВ «Мілоан» суму фінансування у розмірі 2162236 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №2258 від 28.05.2024. Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №106-МЛ від 28.05.2025, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №9058516 від 17.12.2023 в сумі 28206 грн. 00 коп., з яких: залишок по тілу кредиту в розмірі 7000 грн 00 коп.; залишок по відсотках в розмірі 20206 грн 00 коп; залишок по комісії в розмірі 1000 грн 00 коп. 06.03.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на адресу відповідача направлено письмову вимогу (повідомлення) про відступлення права вимоги за кредитним договором №9058516 від 17.12.2023 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» , та про необхідність погашення заборгованості у розмірі 28206 грн. 00 коп. Відповідно до вимог статті 526, 615 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. За нормою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За частиною першою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. Під час розгляду справи, надаючи оцінку дослідженим доказам, суд погоджується із розрахунком заборгованості за кредитним договором №9058516 від 17.12.2023 і такий не був спростований належними та допустимими доказами. Оцінюючи доводи сторони відповідача наведені у відзиві, суд враховує наступне. Покликання представника відповідача на те, що не підписання позичальником паспорту споживчого кредиту свідчить про невиконання кредитодавцем свого обов`язку не відповідає дійсності, адже відповідно до матеріалів справи, відповідачем 17.12.2023 року було підписано паспорт споживчого кредиту №9058516 одноразовим ідентифікатором 882186. З цього приводу позивачем суду надано відповідний паспорт споживчого кредиту №9058516. Жодних належних та допустимих доказів, які ставлять під обґрунтований сумнів доводи позивачка, стороною відповідачу суду не надано, як і не наведено належних доводів та аргументів, які ставлять під сумнів правомірність заявлених позовних вимог. Крім того, жодних належних даних про недобровільність позиції відповідача під час укладення договору або недобросовісність дій кредитодавця до чи під час його укладення в ході розгляду справи не встановлено. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №9058516 від 17.12.2023 у загальному розмірі 28206 гривень 00 копійки, з яких: 7000 грн 00 коп. - заборгованість за сумою кредиту; 20206 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками; 1000 грн 00 коп - заборгованість за комісією. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача суму сплаченого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» судового збору в повному розмірі, що становить 3028 грн 00 коп.

Outcome: approved