Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі ТОВ «ФК «ЕЙС») звернулося до\~Пирятинського районного\~суду Полтавської\~області з\~позовною заявою\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 29\~240,10 грн. Свої позовні\~вимоги позивач\~обґрунтовує тим, що 07.03.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» (далі ТОВ «МАКС КРЕДИТ») та [PERSON] уклали кредитний договір №00-9661562 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, шляхом введення одноразового ідентифікатора 25415, що є належним і допустимим доказом укладення правочину між сторонами. Після здійснення акцепту Позичальником, Кредитодавець наклав на Кредитний договір кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника із кваліфікованою електронною позначкою часу. Приймаючи умови Кредитного договору, Відповідач підтвердив, що йому у доступній та зрозумілій формі була надана вся передбачена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (чинного на момент укладення договору), а також ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування» інформація. Відповідач також підтвердив ознайомлення зі змістом ст. 25 Закону та Правилами. Таким чином, у Кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. Кредитний договір є двостороннім, оскільки породжує обов`язок Кредитодавця надати кредит та обов`язок Позичальника його повернути, сплатити проценти за користування ним. Відповідно до умов Кредитного договору, Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту в сумі 900,00 грн., порядок сплати якої визначено умовами Кредитного договору. На виконання умов договору, 07.03.2024 Первісний кредитор ініціює переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку № [NUMBER] , що свідчить про те, що відповідач прийняв пропозицію Кредитодавця. Отже, ТОВ «МАКС КРЕДИТ» свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. 21.10.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС, у відповідності до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «МАКС КРЕДИТ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі до відповідача [PERSON] на загальну суму 29\~240,10 грн. Оскільки відповідач [PERSON] не виконав умови взятого на себе зобов`язання щодо повернення коштів, виникла заборгованість у розмірі 29\~240,10 грн., яка складається з 9\~900,00 грн. заборгованості по кредиту; 19\~340,10 заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення відповідача за кредитним договором. З огляду на зазначене позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №00-9661562 від 07.03.2024 у розмірі 29 240,10 грн., з яких: 9\~900,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту та 19\~340,10 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також просить стягнути суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7\~000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви зазначив, що у разі неявки представника позивача у судове засідання, просить провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надіслав до Пирятинського районного суду Полтавської області заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність. Позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення тіла кредиту. Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07.03.2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] уклали договір №00-9661562 у формі електронного документу за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «25415», поставивши електронний підпис, відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту за допомогою одноразового ідентифікатора «85601», який є додатком до вищевказаного договору. За умовами п.1.1. Договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) складає 9000 грн. (п.1.2 Договору). Строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавцю (дата повернення кредиту) «02» березня 2025 р. (п.1.3 Договору). Згідно п.1.3.1 Договору, Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Періодичну дату оплати процентів, а саме: на «01» квітня 2024 р., та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії кредитної лінії (Строку кредитування). Тип процентної ставки фіксована (п.1.4 Договору). Стандартна процентна ставка складає 2,47% від Суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли Позичальник має право на використання Зниженої процентної ставки). У відповідності до п.1.5. Договору, за надання Кредиту Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 10,00% від суми Кредиту, що складає: 900,00 грн. Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту у останній день повного погашення Кредиту (п.п.1.5.1 Договору). Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні Стандартної процентної ставки та Комісії (у разі наявності) дорівнює 2,5% (п.п. 1.6.1 Договору). Орієнтовна загальна вартість Кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання Договору становить 89\~928,00 грн. (а.с. 11-15, 16-20, 21-22, 23). Згідно інформаційної довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», 07.03.2024 було проведено транзакцію №40982-96581-77744 на суму 9\~000,00 грн., Банк-емітент FIRST UKRAINIAN INTERNATIONAL BANK, маска картки клієнта [NUMBER] , код авторизації 283793 (а.с. 24-25). Водночас, ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до вищевказаної Інформаційної довідки надало додаткову інформацію щодо ПІБ, РНОКПП та номера договору Позичальників, яким були перераховані кошти через платіжний сервіс «Platon» (ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН»), відповідно до якої, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за кредитним договором №00-9661562 від 07.03.2024 перераховано 9\~000,00 грн. (№ транзакції 40982-96581-77744, Банк-емітент FIRST UKRAINIAN INTERNATIONAL BANK, маска картки клієнта [NUMBER] , код авторизації 283793 (а.с. 26-27). Крім того, на виконання ухвали Пирятинського районного суду від 09.06.2025 на адресу суду від АТ «ПУМБ» надійшов інформаційний лист з підтвердженням відкриття карткового рахунку у вказаному банку на ім`я відповідача та надходження грошових коштів (а.с. 64). Статтею 11 ЦК України визначено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. За приписами частин 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» (надалі Закону) пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Як вбачається зі змісту кредитного договору, такий укладено у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», шляхом його підписання електронним підписом позичальника, з використанням позичальником одноразового ідентифікатора (одноразовим паролем). Наведене свідчить, що при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст. 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У частині першій ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зі змісту кредитного договору слідує, що позичальника повідомлено про те, що у разі надання позичальнику кредиту, останній за договором зобов`язаний буде сплачувати проценти, розмір та порядок нарахування яких було визначено в договорі та паспорті споживчого кредиту, з яким він ознайомився та без будь-яких заперечень підписав. Крім того, позичальника повідомлено про орієнтовну загальну вартість кредиту за весь строк користування кредитними коштами. Суд зауважує, що Паспорт споживчого кредиту надається позичальнику до укладення кредитного договору, метою якого є повідомлення позичальника про умови надання кредиту у відповідній установі, у разі непогодження позичальника із викладеними у ньому умовами, останній має право відмовитися від отримання відповідної фінансової послуги. В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином ознайомлений та погодився із умовами надання кредиту, на підставі чого між сторонами укладено відповідний Договір, в якому відображені умови надання кредиту, визначені у Паспорті споживчого кредиту, з якими відповідач погодився, про що свідчить електронний підпис останнього. 21.10.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №21102024-МК/Ейс, у відповідності до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «МАКС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 33-41). Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЙС», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в нього заборгованості в розмірі 29\~240,10 грн. Згідно Реєстру боржників до Договору факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024 ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9661562 від 07.03.2024 в розмірі 29\~240,10 грн., з яких 9 900,00 грн.\~ сума заборгованості за тілом кредиту, 19\~340,10 грн. сума заборгованості за відсотками, 920,70 грн. одинична ціна (а.с. 42-43 зворотній бік). Відповідно до ч.1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей\~1077,\~1078 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до\~ст. 1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч.1\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Як вбачається з досліджених судом доказів, умови договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений. Як встановлено судом, сума заборгованості за відсотками в розмірі 19\~340,10 грн. розрахована за період з 07.03.2024 по 21.10.2024 в межах строку дії договору. 22.11.2023 прийнято\~Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ\~(набрав чинності 24.12.2023), яким внесено зміни до ч. 5\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~(пп.6 п.5\~Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ\~IV\~Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування»\~(пп.13 п.5\~Розділу І Закону № 3498-ІХ). Так,\~відповідно до\~ч.\~5\~ст.\~8\~Закону,\~максимальний розмір\~денної процентної\~ставки,\~розрахованої відповідно\~до частини\~четвертої цієї\~статті,\~не може\~перевищувати 1\~%. При цьому, згідно п. 4, надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу (п. 3 - це банки), та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, починаючи з 25.12.2023 (наступний день після набрання Законом чинності), максимальний розмір денної процентної ставки за договором не міг перевищувати 1 %. При цьому, позивач, як надавач фінансових послуг, був зобов`язаний привести свою діяльність у відповідність до вищевказаних змін. У той же час, пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», встановити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відтак, заборгованість за відсотками повинна бути нарахована: з 07.03.2024 по 31.03.2024 за процентною ставкою 1,36%, що становить 9000 х 1,36% х 25 = 3060 грн.; з 01.04.2024 по 21.04.2024 9000 х 2,47 % х 21 = 4\~668,30 грн.; з 22.04.2024 по 01.06.2024 9000 х 1,5% х 41 = 5\~535,00 грн. Таким чином на умовах укладеного договору відповідач повинен був сплатити 9\~900,00 грн. заборгованості по тілу кредиту та 13\~263,30 грн. заборгованості за відсотками. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 2 422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №13497 від 28.05.2025 (а.с. 7). Оскільки позов задоволено частково, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до заявлених позовних вимог, а саме в сумі 1 918,97 грн. з розрахунку: 23\~163,30 грн. х 2422,40 грн. / 29\~240,10 грн. = 1 918,97 грн. У позовній заяві позивач прохає стягнути із відповідача понесені ним судові витрати в частині отриманої та сплаченої ним професійної правничої допомоги в сумі 7 000,00 грн. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд доходить таких висновків. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Тараненко та партнери» згідно з договором про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025, протоколу погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025, додаткової угоди №35 до Договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025, Акту прийому-передачі наданих послуг від 15.05.2025 (а.с. 44-45, 45 зворотній бік, 46-47, 48). Згідно з Актом прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року позивачу адвокатським бюро «Тараненко та партнери» було здійснено надання послуг професійної правничої допомоги щодо захисту інтересів ТОВ «ФК «ЕЙС» на загальну суму 7\~000 грн. (всього 6 год.) (а.с. 48). Судом встановлено, що сума в розмірі 7 000 гривень за надані послуги правничої допомоги є неспіврозмірною виконаній адвокатським бюро роботі, яка складає 6 годин. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, позовна заява є типовою для таких правовідносин, у спорах такого характеру судова практика є сталою, застосування великої кількості законодавчих актів спірні правовідносини не передбачають, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час. Участі в судових засіданнях адвокат не приймав. З огляду на викладене, суд враховуючи принципи співрозмірності та реальності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. Оскільки позов задоволено частково, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до заявлених позовних вимог, а саме в сумі 3168,40 грн. з розрахунку: 23\~163,30 грн. х 4000 грн. / 29\~240,10 грн. = 3168,70 грн.

Outcome: partial