Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

У травні 2025 року позивач звернувя до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 10.10.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укр Кредит Фінанс») та [PERSON] з використанням веб сайту https://navse.ua, укладено договір про відкриття кредитної лінії №1285-0677 продукту «На все», шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача А4055. ТОВ «Укр Кредит\~Фінанс» видало [PERSON] кошти в сумі 8400 гривень шляхом перерахування платежів через послугу АТ КБ ПриватБанк LiqPay на картку [NUMBER] . Станом на 25 квітня 2025 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 41700 гривень, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі - 8400 гривень, заборгованості про процентам в розмірі 33300 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість, що становить 41700 гривень та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок. 29.05.2025 ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові міститься клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з?явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення про виклик на сайті Судової влади України, про причини неявки суду не повідомив, відзиву заяв та клопотань не подавав. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Суд установив. 10.10.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було укладено укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1285-0677 продукту «На все» шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача А4055. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та розміщених їх сайті https://navse.ua. Згідно умов Кредитного договору: Сума кредиту (загальний розмір) складає 8400 гривень. Строк кредиту 300 днів. (п. 3 договору). Стандартна процентна ставка становить 1,5% від суми виданого кредиту (п. 4.7 договору). ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 8400 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [NUMBER] . У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість, яка станом на 25 квітня 2025 року становить 41700 гривень 00 копійок, що складається із заборгованості по тілу кредиту - 8400 гривень, заборгованості про процентам - 37447 гривень 20 копійок, комісія - 960 гривень. Позивач просить суд стягнути частину заборгованості в розмірі 41700 гривень 00 копійок, що складається із заборгованості по тілу кредиту - 8400 гривень, заборгованості про процентам - 33300 гривень 00 копійок та судові витрати. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за укладеними кредитними договорами. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Висновок суду. Оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості. Позовні вимоги необхідно задовольнити повністю. Розподіл судових витрат. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422 гривні 40 копійок. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмір 2422 гривні 40 копійок, згідно платіжної інструкції №69510 від 16.05.2025.

Outcome: approved