Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

15.04.2025 представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що 06.01.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, який був посвідчений приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Ткаченко Н.В., реєстровий номер 4. Згідно із вказаним договором позивачка передала у власність відповідачці грошові кошти в сумі 318080,00 грн. Відповідачка зобов`язалася повернути одержані у позику грошові кошти позивачці готівкою за першою її вимогою за місцем її проживання або за іншою адресою вказаною нею у вимозі про повернення грошей. Позивачка неодноразово зверталась до відповідачки з вимогою про повернення боргу за договором позики, однак відповідачка в добровільному порядку на момент звернення до суду із зазначеним позовом грошові кошти не повернула, що свідчить про ухилення від повернення суми боргу та порушення взятих на себе зобов`язань. Це змусило позивачку звернутися за захистом свого порушеного права до суду, позивачка просить стягнути з відповідачки на свою користь 818396,03 грн боргу з урахуванням інфляційного збільшення і штрафних санкцій, а також судові витрати. Ухвалою суду від 16.04.2025 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами загального позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, зустрічного позову, заперечень, клопотань і доказів. Ухвалою суду від 16.04.2025 вжито заходів забезпечення позову, постановлено заборонити [PERSON] , [INFO] , відчуження належного їй нерухомого майна, а саме земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею: 6,2010 га, кадастровий номер №4825485700:01:000:0147, яка розташована в межах території Романово-Балківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Ухвалою суду від 06.05.2025 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивачки через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його довірительки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про час, день та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі Судової влади України та шляхом направлення судових повідомлень та документів рекомендованими листами, які повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачка відзиву на позов та доказів на спростування доводів позивача до суду не надала. Враховуючи думку представника позивачки, який просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи, належним чином повідомлення відповідача про дату, час та місце слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд, прийшов наступного висновку. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З матеріалів справи вбачається, що 06 січня 2021 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Ткаченко Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 4, відповідно до умов якого позикодавець передала у власність позичальнику, а позичальник прийняла від неї у власність грошові кошти в сумі 318080,00 (триста вісімнадцять тисяч вісімдесят) гривень 00 копійок і зобов`язалася повернути їх за першою вимогою. Вказаний договір містить умови отримання позичальником від позикодавця в борг визначеної грошової суми із зобов`язанням її повернення у визначений строк, а тому є документом, що підтверджує боргове зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачка за неодноразовими вимогами позивачки борг не повернула. Позивачкою надано розрахунок інфляційного нарахування від суми боргу за період з 03.02.2022 по 03.02.2025 у розмірі 149707,68 грн, розраховані за формулою 318080,00 грн. (сума боргу) х 1.470660 - 318080,00 грн = 149707,68 грн. Розрахунок штрафних санкцій складає 350608,35 грн, що розраховується за період з 21.01.2022 по 24.01.2025. Доказів виконання своїх зобов`язань по поверненню вищезазначеної грошової суми, передбачених ст. 545 ЦК України відповідачкою не надано, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки боргу за договором позики від 06.01.2021 в сумі 318080,00 грн, розрахованого позивачкою інфляційного збільшення в сумі 149707,68 грн, штрафних санкцій в сумі 350608,35 грн, а всього 818396,03 грн, підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені та документально підтверджені нею судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 6547,17 грн та заяви про забезпечення позову в сумі 484,48 грн, а всього 7031,65 грн. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved