Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

12.05.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (далі - ТОВ «ВІН ФІНАНС», позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № L1240522 від 10.12.2018 року в сумі 23050,16 грн. Позовна заява мотивована тим, що 10.12.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» укладено договір кредитної лінії № L1240522 з [PERSON] . В інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» присвоєно номер договору - № L1240522, паралельно з номером договору № AG1648181, який зазначено в документах (на сайті) кредитора. Це та інші дані щодо кредитного договору зазначено у «довідці про ідентифікацію» особи позичальника, яка передана разом з іншими документами до ТОВ «ВІН ФІНАНС» на підстав договору про відступлення прав вимоги. Кредитор виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти, в свою чергу позичальник, не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів в наслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості становив 15563,98 грн., яка складала з тіла кредиту в розмірі 8100,00 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 714,00 грн., штрафами - 2699,98 грн., комісією 4050,00 грн. 01.07.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №01072019, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за договором кредитної лінії №L1240522 за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно відповідача. Станом на дату укладення договору №01072019 від 01.07.2019 відступлення права вимоги, сума заборгованості Відповідача перед новим кредитором - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за кредитним договором становила 15563,98 грн. 25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ЄДРПОУ 38750239) протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38750239). В період з 01.07.2019 року по 09.05.2025 року по кредитному договору №L1240522 від 10.12.2018 року надходження коштів на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» в рахунок погашення заборгованості за кредитом - 0,00 грн. Відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання за вказаним договором, не сплачував платежі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 23050,16 грн., яка складається з: суми заборгованості - 15563,98 грн., суми інфляційних втрат - 6086,70 грн., суми 3% річних - 1399,48 грн. За таких обставин позивач просить стягнути на його користь з відповідача зазначену суму кредитної заборгованості. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правову допомогу. Ухвалою суду від 19.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі. Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином. 12.069.2025 відповідачка подала до суду відзив, в якому заперечувала проти позовних вимог, проте 17.07.2025 надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, а справу просить розглядати без її участі. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ЄДРПОУ 38750239) протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38750239). 10.12.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № L1240522, за умовами якого відповідачу було надано споживчий кредит в сумі 8100 грн. Зазначений договір [PERSON] підписала електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатору та отримала кошти. Відповідач взятих на себе за цим договором зобов`язань належним чином не виконував, грошові кошти та відсотки за їх користування кредитору не повернув, у зв`язку з чим виникла кредитна заборгованість. 01.07.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №01072019, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за договором кредитної лінії №L1240522 за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно відповідача. Тобто до Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за зазначеним кредитним договором, що вбачається з витягу з Реєстру боржників від 15.07.2019 року. Відповідно до розрахунку позивача за період з 19.04.2022 по 17.04.2025 утворилася заборгованість в сумі 23050,16 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитним договором - 15563,98 грн., суми інфляційних втрат - 6086,70 грн., суми 3% річних - 1399,48 грн. Зазначена сума заборгованості відповідачем не сплачена, що він підтвердив своєю заявою про визнання позову. З будь-якими заявами відповідач до позивача не звертався, причин прострочення зобов`язання не пояснював. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник, згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № L1240522 від 10.12.2018 року, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в загальній сумі 23050,16 грн. За таких обставин, суд, оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивач просить стягнути з відповідача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.8. ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відповідно до п.2 ч.2ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Так, представником позивача суду надано договір №36 про надання правової допомоги від 25.04.2024 року, з якого вбачається, що Адвокатське Бюро «Анастасії Міньковської» надало юридичну допомогу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». З детального опису наданих Адвокатським Бюро «Анастасії Міньковської» послуг вбачається, що послуги надано на загальну суму 5000 грн. За таких обставин, відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути всі понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн. 40 к. та витрати на професійну правничу допомогу, в сумі 5000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved