Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] , адвокат Яременко І.О., звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: територіальна громада села Протеси в особі Журавненської селищної ради Львівської області, в якій просить визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, площею 0,52 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №11088 від 28.05.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №332 від 30.05.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай) за №218. Обґрунтування позовних вимог. В обґрунтування позовної заяви представник позивачки покликається на те, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] .. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, площею 0,52 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 11088 від 28.05.1997. [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований в с. Протеси Стрийського (колишнього Жидачівського) району Львівської області до моменту своєї смерті, що наступила [INFO] . На момент смерті [PERSON] разом з ним постійно проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] .. У виконкомі Монастирецької сільської ради заповіту від [PERSON] не посвідчувалося. Оскільки [PERSON] заповіту на випадок своєї смерті не залишав, то спадкування відбулося за законом. Окрім позивачки, спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] була його дочка [PERSON] , однак вона спадщину не прийняла та на неї не претендує. Натомість, позивачка постійно проживала із своїм чоловіком [PERSON] на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила своїх спадкових прав. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру, де відсутня інформація про заведені спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 23.05.2025 позивачка звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі, через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, що належала померлому і є спадковим майном. Оскільки правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) у позивачки відсутні, то предстаник позивачки звернувся із адвокатським запитом у відділ № 5 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, щоб отримати інформацію про наявність в [PERSON] права на земельну частку пай на території Монастирецької сільської ради. Довідкою від 26.05.2025 повідомлено, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Монастирецькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №11088 від 28.05.1997 на [PERSON] .. Реєстраційний номер 218. Площа земельної ділянки 0,52 умовних кадастрових гектари. Підстава видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 30.05.1997 №332. В даному випадку право позивачки на спадкове майно не визнається, оскільки вона не може пред`явити нотаріусу правовстановлюючий документ на спадкове майно. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 10.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 27.06.2025 /а.с.19-20/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 27.06.2025 закрито підготовче провадження в справі. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 14.07.2025 /а.с.32-33/. Розгляд справи по суті відбувся 14.07.2025 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки адвокат Яременко І.О. подав заяву згідно якої просить розглядати справу без їхньої участі, вимоги позовної підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] подала заяву, у якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивачки. Представник відповідача: територіальної громади села Протеси в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області подав заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності та повідомляє про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету позовної заяви. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 29.01.1966, [PERSON] та [PERSON] одружились 29.01.1966, про що зроблено відповідний запис №12. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с. 7/. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.11.2011, [PERSON] помер [INFO] у віці 72 роки, про що зроблено відповідний актовий запис №32 /а.с.8/. Відповідно до довідки, що видається при оформленні спадщини №171 від 23.05.2025, виданої виконавчим комітетом Журавненської селищної ради про те, що [PERSON] був постійно зареєстрований і проживав у [ADDRESS] , до дня своєї смерті і на день смерті, що наступила [INFO] . Відомостей про заборону та арешт майна та на земельні ділянки, (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованих на землях Журавненської селищної ради, які належали померлому [PERSON] немає. Від [PERSON] у виконкомі Журавненської селищної ради посвідченого заповіту немає. За цією ж адресою разом з [PERSON] до дня його смерті і на день смерті проживала і була прописана його дружина [PERSON] , [INFO] /а.с.9/. Відповідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №81102780 від 08.05.2025, за параметрами пошуку [PERSON] інформація відсутня /а.с.10/. Відповідно до довідки відділ №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 26.05.2025 №1222/15-25, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією 110 Монастирецькій сільській раді, за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 0,52 умовних кадастрових гектарів на території Монастирецької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ № 11088 зареєстрований 28.05.1997 за № 218. Підстава для видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 30.05.1997 №332. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за [PERSON] у Відділі не зареєстровано /а.с.11/. Постановою завідувача Жидачівською ДНК Матусека В.В. №218/02-31 від 23.05.2025, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), що знаходиться на території Монастирецької сільської ради, Стрийського району (Жидачівського району), Львівської області, що належала померлому і є спадковим майном /а.с.13/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст.\~4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У статті 1216\~ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219\~ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст.ст.1268,1269,1270\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; \~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3\~Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV\~право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 5\~ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , у виді права на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, площею 0,52 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №11088 від 28.05.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №332 від 30.05.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай) за №218, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи те, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом, оскільки є дружиною [PERSON] , та враховуючи, що вона постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідачка не заперечує щодо заявлених позовних вимог, суд констатує що позивачка [PERSON] набула права власності на спірну земельну ділянку, а відтак позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення.

Outcome: approved