Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

03.04.2025 позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Єфремову Ірину Іванівну, звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягувати з [PERSON] на його користь щомісячно аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів на час навчання в Економіко-гуманітарній академії у Варшаві, починаючи з дня подання позову та до досягнення повноліття, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. В обґрунтування позову вказано, що [PERSON] є сином відповідача. Наразі [PERSON] є повнолітнім та навчається в [PERSON] -гуманітарній академії у Варшаві, що унеможливлює його працевлаштування. З початку навчання мати позивача забезпечує оплату навчання сина, його харчування та проживання. В зв`язку з тим, що [PERSON] добровільно матеріальну допомогу на утримання [PERSON] не надає, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 08.04.2025 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 29.04.2025 на адресу суду від представника відповідача - адвоката Павелка Р.С., надійшов відзив на позов, в обґрунтування якого вказано, що відповідач служить в ЗСУ та отримує на військовій службі грошове забезпечення. Але при цьому він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу). Крім того, відповідач створив нову сім`ю, що погіршило його матеріальне становище. Не оспорюючи свого обов`язку по утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не заперечує у стягненні з нього аліментів в розмірі 1/8 частини доходів. Крім того, зазначає, що надані суду докази (про навчання) польською мовою не легалізовані. 03.06.2025 від представника позивача - адвоката Єфремової І.І., на адресу суду надійшли додаткові пояснення по справі, в який зазначено, що легалізації підлягають лише документи, які породжують права та обов`язки, а оскільки договір з квитанцією містять інформаційний характер, то вони не потребують апостилюванню. Вказано, що з відповідача на утримання молодшої доньки стягується 1/6 частка доходу, а тому враховуючи рівність дітей, на користь старшого сина слід стягнути 1/6 частку доходу платника аліментів. Відповідач має можливість надавати своїм дітям допомогу в межах закону. Додатково надано докази. 04.06.2025 на адресу суду від представника відповідача - адвоката Павелка Р.С., надійшло заперечення проти долучення доказів по справі. 10.07.2025 представником позивача - адвокатом Єфремовою І.І., через систему «Електронний суд» подано клопотання про долучення доказів. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, позиція сторони суду зрозуміла з відзиву на позов, в якому також висловлено прохання судовий розгляд проводити за відсутності відповідача та його представника. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Єфремова І.І., позов підтримала та просила задовольнити, надала пояснення. Зазначила, що позивач продовжує навчання на денній формі навчання за кордоном, що унеможливлює його працевлаштування. Обоє батьків [PERSON] є військовослужбовцями, мати - солдат, батько - полковник. Але саме мати позивача повністю несе витрати на навчання сина. Відповідач сплачує аліменти на малолітню дочку, лише інколи надавав допомогу сину. Ним не надано жодного доказу про погіршення матеріального становища. Зазначила, що мати позивача дійсно має право щодо звернення з позовом про збільшення (зміну) розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки, однак наразі вона не зверталась до суду з таким вимогами, щоб не обтяжувати відповідача. Підтвердила, що відповідач створив сім`ю, одружився з жінкою, яка має двох неповнолітніх дітей. Раніше з таким самим позовом зверталась в інтересах позивача його матір, однак тоді постало питання, що саме син має подавати такий позов, тому позов матері було залишено без розгляду. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 10. На підставі судового наказу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.02.2019 у справі № 357/899/19 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24.01.2019 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За вказаним виконавчим документом державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС відкрито виконавче провадження № 58676520. Наразі [PERSON] досяг повноліття. Відповідно до довідки Економіко-гуманітарної академії у Варшаві № WW/12070/ZO/10595/3/2024L від 05.07.2024, [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання за спеціальністю «Кримінологія та криміналістика», дата початку навчання: 01.10.2023, дата закінчення навчання: 30.09.2026. В матеріалах справи міститься договір про умови оплати праці за навчання від 06.07.2023, укладений між [PERSON] та Економіко-гуманітарною академією у Варшаві та додаток до нього, згідно з яким плата за кожен академічний рік навчання в Академії становить 5 900 злотих, а також довідка про навчання позивача від 09.05.2025. Згідно з касовим ордером Економіко-гуманітарної академії у Варшаві № PL525-22-08-719 від 04.07.2024, [PERSON] сплатив за навчання 5 900 злотих. В матеріалах справи міститься нотаріально засвідчений переклад вказаних документів з польської мови на українську. Згідно витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади № 15.2-03/1185 від 21.01.2025, [PERSON] , [INFO] разом з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідачем надано актовий запис про шлюб із застосунку «Дія», відповідно до якого 23.03.2021 [PERSON] одружився з [PERSON] . З відповіді Єдиного державного демографічного реєстру № 1265400 від 04.04.2025 вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . При вирішенні справи суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.\~ Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч. 1 ст. 200 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Приписами ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Судом в межах розгляду даного спору встановлено, що вік [PERSON] перевищує 18, але є меншим 23 років, він продовжує навчання на денній формі навчання, отже має потребу у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості, які б дали можливість суду в повній мірі встановити та порівняти матеріальний стан обох батьків для об`єктивного визначення реальної можливості у відповідача в матеріальній допомозі сину. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує, що за загальним правилом у зв`язку з навчанням особи для забезпечення належного рівня навчального процесу, повнолітній син/дочка потребують матеріальної допомоги. Необхідність отримання належної освіти позбавляє таку особу можливості працевлаштуватися на постійній основі та заробляти кошти на власне утримання. Вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. Виходячи з фактичних обставин справи, положень статті 199 СК України та наданих сторонами доказів, визнання представником позивача обставин щодо сімейного та матеріального стану відповідача (військовослужбовець), зважаючи на розмір вимог позивача (1/6 частки) та частковим визнанням позову відповідачем (1/8 частки), відомості про особу відповідача та особу матері позивача, яка не залучена до участі у справі, орієнтовний термін навчання (очікується, що буде завершене в червні 2026 року), суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/7 частки доходу відповідача щомісячно на час навчання сина у Економіко-гуманітарній академії у Варшаві, починаючи стягнення з 03.04.2025 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-річного віку. Слід зазначити, що відповідно до статті 15 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24.05.1993, що ратифікований Постановою ВР № 3941-XII від 04.02.1994 та набрав чинності 14.08.1994, документи, які підготував або засвідчив відповідний орган однієї з Договірних Сторін, скріплені гербовою печаткою і підписом уповноваженої особи, мають силу документа на території іншої Договірної Сторони без потреби будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом. Документи, які на території однієї з Договірних Сторін визнаються\~ офіційними,\~ вважаються\~ такими\~ ж\~ на території іншої Договірної Сторони. Вказана норма стосується офіційних документів державних органів Договірних Сторін, тому суд вважає, що надані позивачем нотаріально посвідчені переклади документів з польської мови на українську не потребують апостилювання. Також вказані документи є зрозумілими, підтверджують дійсні обставини справи, тож визнаються судом, враховуючи також часткове визнання позову відповідачем. З огляду на вказане, доводи відповідача в цій частині слід відхилити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: partial