Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до суду з позовом до Товстенської селищної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Доліби Олени Володимирівни\~про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивач просить визнати за [PERSON] , як спадкоємицею першої черги за законом після смерті [INFO] її матері [PERSON] \~право власності на 1/2 частину квартири за [ADDRESS] , загальною площею 48,1 кв.м, житловою площею 28,4 кв.м, ринковою вартістю 144300,00 гривень, яка належала померлій матері. Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 03.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач не делегував свого представника в судове засідання, подав заяву про розгляд справи без участі його представника, щодо задоволення позову не заперечує. Третя особа в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, при ухваленні рішення у вказаній справі покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачами суперечить вимогам закону. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи заяву відповідача та третьої особи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задовольнити позов, виходячи із наступного. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.12.2014 року. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла дочка [PERSON] , оскільки звернулася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Доліби О.В. із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 08.11.1961 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08.11.1961 року, внаслідок чого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до договору купівлі-продажу серії ВАМ № 394658 від 04.07.2003 року, [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . Дана квартира є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 26.08.2024 року позивач [PERSON] успадкувала частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] . Згідно\~з ст. 1261 ЦК України, позивач має право на спадкування майна, що належало померлим батькам, як спадкоємиця першої черги за законом. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 48,1 кв.м, житловою площею 28,4 кв.м,\~ ринковою вартістю 144300,00 гривень. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1\~ст.1217 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України\~визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Статтею 1221 ЦК України\~визначено місце відкриття спадщини за останнім місцем проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місце відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, за відсутності нерухомого майна місце знаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Доліби О.В. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який листом №149/01-16\~ від 07.05.2025 року відмовив у видачі такого свідоцтва, та рекомендував звернутися до суду. Відтак визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення права на спадкове майно у нотаріальному порядку. В пункті 23 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~ передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законодавством (ст.328 ЦК України). Згідно\~з ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняла її дочка [PERSON] , оскільки звернулася із заявою про прийняття спадщини.\~ За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно з п.6 ч.1\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved