Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

У березні 2025 року АТ "Акцент-Банк" (далі\~АТ "А-Банк") звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 вересня 2021 року між АТ «А-Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №\~A270СТ155101181505, щодо надання останньому кредиту в розмірі 6\~000,00 грн., строком на 39 місяців (тобто до 19 грудня 2024 року), зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим, станом на 20 березня 2025\~року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 12\~381,82\~грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 5\~769,39 грн. та заборгованості з відсотків за користування кредитом у розмірі 6\~612,43 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 25 березня 2025 року було залишено позовну заяву без руху. Недоліки позовної заяви усунуті позивачем 28 березня 2025 року. 03 квітня 2025 року через канцелярію суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача, яка передана судді 07 квітня 2025 року. Ухвалою судді від 07 квітня 2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою сторонам було встановлено строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у прохальній частині пред`явленої позовної заяви просив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Суд установив, що 20 вересня 2021 року між АТ «А-Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №\~A270СТ155101181505, щодо надання останньому кредиту в розмірі 6\~000,00 грн., строком на 36 місяців, зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Також, 20 вересня 2021 року [PERSON] підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка». Як установлено, свої зобов`язання банк перед відповідачем виконав, що підтверджується копією меморіального ордеру № TR.19239148.23494.70742 від 20 вересня 2021 року про перерахування на рахунок відповідача грошових коштів у розмірі 6\~000,00 грн. На підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, позивач надав суду копію Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та правил надання послуг від 20 вересня 2021 року, копію паспорту споживчого кредиту, а також виписку по кредиту, що свідчить про існування у відповідача договірних зобов`язань перед АТ «Акцент-Банк». Із розрахунку заборгованості, наданого АТ «Акцент-Банк», убачається, що відповідачем за кредитним договором № A270СТ155101181505 від 20 вересня 2021 року не в повному обсязі сплачувалися платежі за кредитом, у зв`язку з чим, станом на 20 березня 2025 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 12\~381,82\~грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 5\~769,39 грн. та заборгованості з відсотків за користування кредитом у розмірі 6\~612,43 грн. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як установлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Внаслідок викладеного, суд приходить до висновку що аргументи позивача, наведені в позові в цій частині, обґрунтовані та підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами, а тому є всі підстави для задоволення позову щодо присудження до стягнення на користь позивача з відповідача вищезазначеної заборгованості за кредитним договором, яка підтверджена розрахунками, доданими до позову та заявленому позивачем до стягнення. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved