Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , законним представником яких є [PERSON] , інтереси яких представляє адвокат Дикун І.В., звернулися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову законний представник позивачів зазначила, що 14.04.2022 захищаючи Україну від російського агресора загинув батько позивачів, [PERSON] . Дітям [PERSON] . Та [PERSON] надано статус дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. Позивачі вирішили документально оформити право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті їхнього батька і звернулися (через законного представника) до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Базюк Т.В., яка завела спадкову справу Однак надано письмове роз`яснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.12.2024, в якому зазначено, що потрібно звернутися з позовною заявою до суду, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності померлого. Спадкова маса складається: з земельної ділянки, площею 0,2328 га., кадастровий номер 2624086001:02:006:0111, (на даний об`єкт нерухомості втрачені правовстановлюючі документи); та домоволодіння, що розміщене по [ADDRESS] (не зареєстровано право власності, оскільки [PERSON] не встиг цього зробити через те, що пішов захищати Україну, наслідком чого є його загибель. Тому позивачі\~просять суд\~визнати за\~ [PERSON] \~ [INFO] ,\~ та\~за [PERSON] ,\~ [INFO] \~право власності\~по 1/2 частки домоволодіння, що розміщене по [ADDRESS] ; та по 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,2328 га, кадастровий номер 2624086001:02:006:0111, що розміщена по [ADDRESS] , які належали на праві приватної власності спадкодавцю, [PERSON] , [INFO] , що помер (загинув) - [INFO] . Ухвалою Надвірнянського районного суду від 17.01.2025 було відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду від 12.02.2025 задоволено клопотання представника законного представника позивачів - адвоката Дикуна І.В. та витребувано від приватного нотаріуса\~Коломийського районного\~нотаріального округу\~Івано-Франківської\~області \~Базюк Т.В. належним чином завірену копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] . Ухвалою Надвірнянського районного суду від 11.03.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Надвірнянського районного суду від 18 червня 2025 року залучено до участі у справі співвідповідача Коломийську міську раду Івано-Франківської області. У судовому засіданні законний представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовільнити з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснила, що разом з загиблим [PERSON] вони проживали однією сім`єю у зареєстрованому шлюбі, під час якого народився син. В 2012 році шлюб між ними було розірвано, вона змінила прізвище « [PERSON] ». Однак в подальшому було відновлено спільне проживання, в 2017 році у них народилася донька. За час спільного проживання вони з чоловіком побудували будинок, земельна ділянка чоловіку була виділена під забудову, однак право власності чоловік не встиг оформити, так як загинув. Вже після його смерті вона завершила ремонт, та з січня 2025 року вона з дітьми постійно проживають у будинку. У судовому засіданні представник законного представника позивачів [PERSON] - адвокат Дикун І.В. підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Також пояснив суду, що [PERSON] , який є батьком позивачів не встиг оформити належним чином право власності на домоволодіння, тому що загинув. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку втрачені. [PERSON] з неповнолітніми дітьми з січня 2025 року фактично проживають у цьому домоволодінні. Земельна ділянка, на якій збудований будинок знаходиться на території Коломийської міської ради та була виділена [PERSON] для забудови. Відповідачі, які є батьками померлого, не претендують на дану земельну ділянку та будинок. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити, розгляд справи просить проводити за її відсутності (а.с.82). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, також подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити за його відсутності (а.с.84). Представник співвідповідача Коломийської міської ради Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, та винести рішення відповідно до вимог чинного цивільного законодавства України (а.с.131-132). За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, заслухавши пояснення законного представника неповнолітніх позивачів, її представника, вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши докази у їх сукупності, визнавши їх достатніми для вирішення справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 12,13,81,89 ЦПК України передбачено: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено,\~що законний\~представник позивачів\~ [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.04.2011 року (а.с. 24). Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.06.2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.38). Після розірвання шлюбу було відновлено спільне проживання [PERSON] та [PERSON] , [INFO] у них народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.07.2017 року (а.с. 25), батьками якої зазначено в свідоцтві про народження вказані: [PERSON] та [PERSON] [INFO] захищаючи Україну від російського агресора загинув батько позивачів [PERSON] . Вказана обставина підтверджується: свідоцтвом про його смерть; витягом з протоколу засідання 16 Регіональної ВЛК від 28.10.2022 (а.с.18-19). Витягами №95 від 23.04.2024 з рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради - [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів (а.с.26-27). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,2328 га., кадастровий номер 2624086001:02:006:0111 та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, за адресою: [ADDRESS] . Зміна назви вулиці підтверджується довідкою Саджавського старостинського округу Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 09.01.2025 року (а.с.20). Факт належності земельної ділянки на праві приватної власності [PERSON] , що є предметом позовної заяви, стверджується витягом з Державного земельного кадастру на земельну ділянку. У вказаному витягу зазначено цільове призначення: «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» (а.с.15-17). Також згідно довідки Саджавського старостинського округу Коломийської міської ради № 227 від 01.06.2022 року вбачається, що померлому [PERSON] належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 2624086001:02:006:0111. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.03.2024 № 348/476/24 встановлено факт постійного проживання [PERSON] із [PERSON] без реєстрації шлюбу на день смерті останнього [INFO] , та встановлено факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] . Рішення в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили 30.04.2024 (а.с.44-47). У вказаному рішенні, зазначено про те, що « [PERSON] та [PERSON] спільно проживали, виховували двох дітей, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, планували майбутнє життя, зокрема побудували будинок». Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України спадкоємцями майна померлого [PERSON] за законом першої черги стали діти померлого: [PERSON] , [PERSON] та батьки: [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] (батьки померлого [PERSON] ) спадщину після померлого сина не приймали, подали до суду заяви, згідно яких позовні вимоги визнали та не заперечували щодо їх задоволення. Оскільки [PERSON] на випадок своєї смерті не склав заповітне розпорядження на належне йому майно, законний представник позивачів [PERSON] , [PERSON] , які є спадкоємцями першої черги по закону - їх мати [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Базюк Т.В., однак, 19.12.2024 у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності померлого та роз`яснено, що потрібно звернутися з позовною заявою до суду (а.с.9). З метою узаконення права власності на спадкове домоволодіння законним представником неповнолітніх позивачів [PERSON] виготовлено технічний паспорт від 19 листопала 2024 року, з якого вбачається, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , складається з: будинку садибного типу, літера «А» загальною площею 280,3 кв.м. житловою площею 153,4 кв.м., допоміжної (підсобної) площі 126,9 кв.м. , який складається із приміщень, а саме: 1 поверх: коридор- 3,6 кв.м., кухня-студія- 34,5 кв.м., гардероб- 8,6 кв.м., гараж-33,2 кв.м., паливна- 10,6 кв.м., кімната-9,5 кв.м., кімната-15,1 кв.м.,вітальня-20, кв.м., коридор-17,0 кв.м., ванна-7,4 кв.м., мансарда: кімната-12,8 кв.м., ванна-10,1 кв.м., туалет- 1,9 кв.м.,кімната-13,5 кв.м.,кімната-14,6 кв.м.,вітальня-56,0 кв.м.,кімната-11,9 кв.м. (а.с.10-14, 39-43). Будинок завершений будівництвом у 2019 році. Ринкова вартість спадкової земельної ділянки, площею 0,2328 га, що виділена для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2624086001:02:006:0111, за адресою: [ADDRESS] , становить 265\~930,00 грн, без ПДВ (а.с.48-56), вартість спадкового домоволодіння житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: [ADDRESS] , станом на 20 грудня 2024 року становить 1\~503 670 гривень 00 копійок, що підтверджується висновком № 227 про оцінку вартості майна проведеного оцінювачем [PERSON] (а.с.57-67). Відповідно до довідки Саджавського старостинського округу Коломийської міської ради № 184 від 26 травня 2025 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають постійно зі своєю матір`ю [PERSON] в будинку, який належав загиблому воїну ЗСУ [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.125,127). За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачами свого права на спадкове майно після смерті загиблого батька в позасудовому порядку. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно, здійснюється відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України, шляхом визнання прав. Положенням статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України, визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення права власності в нотаріальному порядку (див. зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 травня 2022 року у справі № 450/3258/17 (провадження № 61-13688св21). За ст. 392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку. Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. У даному випадку [PERSON] набув право власності на земельну ділянку, однак правовстановлюючий документ було втрачено, зазначене підтверджено копією витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку та довідкою Саджавського старостинського округу Коломийської міської ради № 227 від 01.06.2022 року. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого Суду України від16.05.2013року №24/753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати:1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм;5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. (п.3.1 листа Вищого спеціалізованого Суду України від 16.05.2013року №24/753/0/4-13 ). У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. Якщо відсутні документи про відведення земельних ділянок під забудову, таке будівництво слід визнавати самочинним та відмовляти у визнанні права власності на нього в порядку спадкування. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним (п.3.2 листа Вищого спеціалізованого Суду України від16.05.2013року №24/753/0/4-13). Судом встановлено,\~що спірний будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами будувався спадкодавцем на земельній ділянці, відведеній для цієї мети на підставі належних дозвільних документів. Зазначене підтверджено копією витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку. У вказаному витягу зазначено цільове призначення: «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», а також довідкою Саджавського старостинського округу Коломийської міської ради № 227 від 01.06.2022 року, в якій зазначено, що померлому [PERSON] належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 2624086001:02:006:0111. Отже будівництво здійснювалося відповідно до закону, будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на момент розгляду справи є завершений будівництвом, проте не було здано в експлуатацію, не зареєстроване право власності на нього внаслідок смерті забудовника. Разом з тим, як пояснила в судовому засіданні [PERSON] вона з січня 2025 року з дітьми проживає у спірному будинку. Вказана обставина підтверджується також довідкою Саджавського старостинського округу Коломийської міської ради № 184 від 26 травня 2025 року. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Зі змісту цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ. Як вбачається з наданих суду доказів, на домоволодіння та земельну ділянку за адресою:\~в [ADDRESS] , \~інші особи на володіння та користування на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність житлового будинку для проживання ніким не оспорюється. Враховуючи встановлені обставини, а також те, що позивачі не мають іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~цивільне право останніх підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності в порядку спадкування. Оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved