Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 15.11.1998\~року у Коропецькій селищній раді Монастириського району Тернопільської області, про що складено актовий запис № 23. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружні стосунки з відповідачем припинилися більше трьох років тому, вони не проживають разом, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб існує лише формально. З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 15.07.2025\~року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте разом із позовом подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився у судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзив на позовну заяву не подав. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.11.1998 року у Коропецькій селищній раді Монастириського району Тернопільської області, про що складено актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 15.11.1998 року. Зі змісту позовної заяви видно, що у сторін немає спільних неповнолітніх дітей, сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не надав. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи викладенні обставини у їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved