Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

У травні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 24.12.2023 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №0001/980/2756424/23, відповідно до умов якого на картковий рахунок відповідача було встановлено кредитний ліміт, який згідно зі Звітом-рахунком [PERSON] було використано в загальному розмірі 56 200,00 грн. Позивач АТ «ОТП БАНК» виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, а [PERSON] , в свою чергу, свої зобов`язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором перед позивачем в загальному розмірі 65\~210,49 грн., з яких: 39\~950,89 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1\~315,23 грн. заборгованість за відсотками; 17\~281,53 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6\~662,84 грн. заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просив суд стягнути з відповідача, а також сплачені позивачем судові витрати по справі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 16.05.2025 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] повідомлялася судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої вона є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 , постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 24.12.2023 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було підписано Заяву-Анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» № 0001/980/2756424/23, на підставі якої Банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб із встановленим розміром кредитного ліміту, який в подальшому згідно довідки АТ «ОТП БАНК» було збільшено до 56\~200,00 грн. В матеріалах справи міститься виписка по картці відповідача за період з 24.12.2023 по 15.01.2025, з якої вбачаються операції по картці, тобто підтверджено факт користування кредитними коштами. З довідки АТ «ОТП БАНК» щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] , вбачається, що по картковому рахунку № [NUMBER] кредитний ліміт неодноразово змінювався, зокрема, 07.03.2024 кредитний ліміт було збільшено до 56 200,00 грн. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог. Банк свої зобов`зання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідача [PERSON] , в свою чергу, порушила умови договору, відповідно до яких зобов`язувалася погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором. У зв`язку з простроченням відповідачем платежів за кредитним договором, згідно з розрахунком наданим позивачем, станом на 15.01.2025 її загальна заборгованість становить 65\~210,49 грн., з яких: 39\~950,89 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1\~315,23 грн. заборгованість за відсотками; 17\~281,53 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6\~662,84 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Доказів того, що відповідач сплатила заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 65 210,49 грн. З урахуванням результату розгляду справи та відповдіно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved