Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документу Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД-28-№072662 виданого Ізмаїльською міською радою 22.02.1999 року « [PERSON] ». А також, просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0277 га, що розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, СТ садівничий кооператив № 12, № 160 (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД-28-№072662 виданого Ізмаїльською міською радою 22.02.1999 року). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з розбіжностями у написанні по батькові у свідоцтві про смерть спадкодавця « [PERSON] » та у Державному акті на право приватної власності на землю « [PERSON] ». В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.07.2025 року закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду в загальному позовному порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення садівництва, площею 0,0277 га, що розташована за адресою: Одеська обл., Ізмаїльський р-н, м. Ізмаїл, СТ садівничий кооператив № 12, № 160, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД-28-№072662 виданого Ізмаїльською міською радою 22.02.1999 року. Факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] правовстановлюючого документу Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД-28-№072662 виданого Ізмаїльською міською радою 22.02.1999 року « [PERSON] » підтверджується рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 735 від 04.06.1998, яким [PERSON] була передана безоплатно в приватну власність, земельна ділянка № [NUMBER] в садівничому кооперативі № 12, площею 0,03 га, на підставі якого 22.02.1999 Ізмаїльською міською радою був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД-28-№072662, на ім`я [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.04.2023 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка для ведення садівництва, площею 0,0277 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 81679288 від 27.06.2025 року наданою приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~ цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України \~після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.10.1960 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАГСу. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було з`ясовано судом, [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено записом в будинковій книзі на квартиру за адресою: [ADDRESS] , тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.08.2023, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої, зокрема, входить земельна ділянка для ведення садівництва, площею 0,0277 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яку він прийняв після смерті дружини, однак не оформив. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 73741526 від 29.08.2023 року наданою приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України \~після смерті [PERSON] є його син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.12.1961 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАГСу. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Так, позивач [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулися до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 29.08.2023 року, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved