Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

У травні 2025 року позивач [PERSON] звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 13.02.2015 року. У шлюбі в сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка наразі проживає з позивачкою. Сімейне життя подружжя не склалося через різні характери, різні погляди на життя, непорозуміння один одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони як сім`я не проживають, спільного господарства не ведуть, тобто припинили шлюбні стосунки. Шлюб між ними існує лише формально. Посилаючись на викладені обставини та неможливість подальшого збереження шлюбу, позивачка просить шлюб розірвати. 27.05.2025 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка та її представник не з`явились. Від представника надійшла заява, в якій він підтримав позовну заяву, просив її задовольнити, також просив справу слухати без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем свого проживання. Причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про перенесення слухання справи, чи про розгляд справи у його відсутність та відзив до суду також не надходили. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача 16.07.2025 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 13.02.2015 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 60 від 13.02.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 23.04.2025 року виданим повторно (а.с.12). [INFO] у сторін по справі народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 12.06.2015 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції ( а.с.10). Письмові доводи позивача, що видно з тексту позовної заяви, вказують на те, що, що сторони проживають окремо та не підтримують подружні стосунки. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивачка просить залишити їй прізвище « [PERSON] » Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 гривень.

Outcome: approved