Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Кондрась А.О. звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб укладений між сторонами. В обґрунтування позову представник позивача вказала, що між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб 03 серпня 2019 року Миргородським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №192. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Підставою позову представник позивача зазначає те, що причиною розпаду сім`ї стало захоплення відповідача азартними іграми. Всі кошти він витрачає на ігри, які стали його систематичним захопленням протягом довгого часу та на покриття своїх кредитних боргів, зовсім не піклуючись про матеріальне забезпечення сім`ї. Протягом останнього часу відносини сторін поступово погіршувались, в результаті чого, між ними зникло взаєморозуміння. Наразі шлюбні відносини існують тільки формально, подальше сумісне проживання та збереження сім`ї є неможливим і воно суперечить їх інтересам. Позивач та відповідач неодноразово намагалися говорити один з одним про сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В результаті цих розмов позивач прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти здорове бачення про сім`ю їхньому сину. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Кондрась А.О. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надіслала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та розгляд справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань, зокрема про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Судові повістки на 24.06.2025 року та на 10.07.2025 року направлялись на зареєстровану адресу відповідача та повернулись до суду із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні ... відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, [PERSON] вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та проведення заочного розгляду у даній справі, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, враховуючи заяви позивача та відповідача, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03 серпня 2019 року, між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб 03 серпня 2019, місце державної реєстрації Миргородський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №192 (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 листопада 2021 року, сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Як вбачається із позовної заяви, причиною розпаду сім`ї стало захоплення відповідача азартними іграми. Всі кошти він витрачає на ігри, які стали його систематичним захопленням протягом довгого часу та на покриття своїх кредитних боргів, зовсім не піклуючись про матеріальне забезпечення сім`ї. Протягом останнього часу відносини сторін поступово погіршувались, в результаті чого, між ними зникло взаєморозуміння. Наразі шлюбні відносини існують тільки формально, подальше сумісне проживання та збереження сім`ї є неможливим і воно суперечить їх інтересам. Позивач та відповідач неодноразово намагалися говорити один з одним про сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В результаті цих розмов позивач прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти здорове бачення про сім`ю їхньому сину. Згідно ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до ст.\~21,\~24 СК України\~шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України\~визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність до оточуючих, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них та їх дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч. 2\~ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно п. 2 ч. 3\~ст. 115 Сімейного Кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією ID: 6414-1750-8937-4614 від 19.05.2025 року про сплату судового збору у сумі 1211,20 грн. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved