Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Бойко С.О. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд - визначити додатковий строк [PERSON] , тривалістю в 6 місяців з дня набрання рішення законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] ; - визначити додатковий строк [PERSON] , тривалістю в 6 місяців з дня набрання рішення законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Спадкоємцями першої черги є її дочки [PERSON] та [PERSON] , які на момент смерті матері досягли 60-ти річного віку, є непрацездатними особами та мають право на обов`язкову долю. Після смерті матері позивачі не встигли звернутись у встановлений шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення РФ до України. Строк на подачу заяви про прийняття спадщини закінчувався 29 квітня 2022 року. Весною 2022 року [PERSON] планувала прилетіти зі США, де вже досить давно проживає та разом зі своєю сестрою, [PERSON] , звернутись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Однак, у зв`язку зі збройною агресією та введенням військового стану на території України від 24 лютого 2022 року, [PERSON] вимушена була скасувати свою поїздку на невизначений строк. [PERSON] в лютому 2022 року перебувала в м. Києві. Оскільки місто на той час перебувало в напівоточенні, побоюючись за своє життя та життя своїх рідних змушена терміново виїхати у безпечне місце. Враховуючи те, що позивачі є спадкоємцями першої черги, однак, позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті своєї матері в позасудовому порядку, вони звернулися до суду за захистом своїх прав. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 січня 2024 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, витребувано від Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . 15 квітня 2024 року від Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори до суду надійшла копія спадкової справи №1087/2021, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 03 травня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивачі в судове засідання не з`явились, однак, від представника позивачів до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав, що позовну заяву підтримує, просив її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. З`ясувавши доводи та аргументи позивачів, обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.09.2003 року, довідкою про розірвання шлюбу, актовий запис №575. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.01.1957 року. [INFO] матір позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 30 жовтня 2021 року. Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Русіної Н.О. №3139/02-31 від 31 серпня 2023 року [PERSON] , який діяв в інтересах позивача [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском встановленого законодавством України, строком для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Русіної Н.О. №7722/02-31 від 24 жовтня 2023 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском встановленого законодавством України, строком для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачі, звернувшись до суду із вказаним позовом, просять визначити їм додатковий строк тривалістю шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті їх матері - [PERSON] , померлої [INFO] , посилаючись на те, що пропустили строк через початок повномасштабного вторгнення РФ на територію України та введення воєнного стану. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з частиною першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Як встановлено судом з копії спадкової справи №1087/21, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , окрім позивачів із заявою про прийняття спадщини за заповітом до Дев`ятої Київської нотаріальної контори державної також звернувся [PERSON] . Така заява подана у строк, встановлений ст.1270 ЦК України. Також у спадковій справі наявний заповіт [PERSON] від 17.09.2019 року, посвідчений державним нотаріусом Дев`ятої Київської нотаріальної контори 17.09.2019 року, зареєстрований в реєстрі №9-404, відповідно до якого [PERSON] все її майно заповіла [PERSON] , [INFO] , який є відповідачем у даній справі. Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Русіної Н.О. №3139/02-31 від 31 серпня 2023 року [PERSON] , який діяв в інтересах позивача [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском встановленого законодавством України, строком для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Русіної Н.О. №7722/02-31 від 24 жовтня 2023 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском встановленого законодавством України, строком для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можливе за наявності таких умов: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 6121447св19). Водночас, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З викладеного вбачається, що спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Крім того, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий висновок зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13 березня 2020 року у постанові у справі № 314/2550/17. Згідно з вимогами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Позивачами не доведено належними доказами, що пропуск строку для прийняття спадщини пропущено з поважних причин, або у зв`язку із обставинами, які перебували поза їх волею, що унеможливлювали подачу заяв про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed