Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-09 00:00:00

Заступник керівника Покровської окружної прокуратури Калько Роман звернувся в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до суду з позовом до\~\~ [PERSON] про конфіскацію 1/3 земельної ділянки. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказав, що за результатами опрацювання відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що [PERSON] , який є громадянином російської федерації, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №1693, посвідченого приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області, та зареєстрованого в реєстрі 19.07.2017 за індексним номером 36210575, набув право спільної часткової власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,124 га, кадастровий номер 1422782800:06:000:0019, для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.07.2017 за № 21458825 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1266551914227). Земельна ділянка розташована на території Покровської міської територіальної громади Донецької області. Спірна земельна ділянка сформована та зареєстрована як об`єкт цивільних прав 30.05.2017, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: відділ у Покровському районі Міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та договору купівлі-продажу земельної ділянки, [PERSON] станом на дату набуття права власності на вказану земельну ділянку був громадянином російської федерації. Відповідно до інформації Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області №1401.3.1.1-6865/14.3-23 від 28.12.2023, а також інформації Державної міграційної служби України від 13.11.2024 №6.1- 13096/6-24 встановлено, що за наявними обліками та бази даних ЄІАС УМП ДМС України громадянин російської федерації [PERSON] , [INFO] , з питань оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, посвідки на тимчасове/постійне проживання в Україні не документувався, з питань оформлення громадянства України не звертався. Таким чином, [PERSON] , будучи громадянином російської федерації, 19.07.2017 набув право власності на 1/3 частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер 1422782800:06:000:0019, та всупереч вимогам Земельного кодексу України не відчужив вказаний об`єкт зі спливом законодавчо визначеного ст. 145 Земельного кодексу України строку (кінцевий строк сплинув 19.07.2018), та на теперішній час залишається його власником. У зв`язку із цим наявні підстави для конфіскації у [PERSON] 1/3 частки вказаної земельної ділянки шляхом припинення права власності на неї з одночасним визнанням права власності держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. Тому, позивач просить суд: - конфіскувати на користь держави 1/3 частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що належить громадянину російської федерації [PERSON] , [INFO] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), з кадастровим номером 1422782800:06:000:0019 площею 0,124 га із цільовим призначенням для ведення особистого сільськогосподарського господарства (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1266551914227), шляхом припинення права власності, відомості про яке зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.07.2017 за № 21458825, та визнання права власності за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (б.Машинобудівників, будинок 16, м. Краматорськ, Донецька обл., 84313, ЄДРПОУ 39767332). - стягнути з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь Донецької обласної прокуратури (р/р №UА918201720343180002000016251, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО - 820172, код ЄДРПОУ - 25707002, отримувач - Донецька обласна прокуратура) судові витрати на сплату судового збору в загальному розмірі 4542 гривні 00 копійок. В судове\~засідання прокурор\~не з`явився,\~надав суду\~заяву,\~в якій\~підтримав позовні\~вимоги і\~просив їх\~задовольнити, посилаючись\~на підстави\~зазначені в\~позовній заяві. Не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове\~засідання представник\~позивача Головного\~управління Держгеокадастру\~у Донецькій\~області не з`явився, надав суду клопотання про проведення розгляду справи у відсутності представника позивача та задоволення позовних вимог у повному обсязі. В судове засідання відповідач\~ [PERSON] не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 13 січня 2025 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 03 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи\~ [PERSON] є власником 1/3 частки земельної ділянки площею\~0,124 га, кадастровий номер 1422782800:06:000:0019, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №1693, посвідченого приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В., та зареєстрованого в реєстрі 19.07.2017 за індексним номером 36210575 (а. с. 24-25, 31-34). Згідно з інформації №325632980 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.03.2023 року вбачається, що датою державної реєстрації за\~ [PERSON] права власності на зазначену вище 1/3 частку земельної ділянки є 19.07.2017 року за № 21458825 (а. с. 19-21). Звертаючись із позовом, прокурор вказав, що\~ [PERSON] , всупереч чинному законодавству, не відчужив земельну ділянку протягом року з часу набуття права власності. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Правовий статус та порядок використання, зокрема, земель сільськогосподарського призначення визначено Земельним Кодексом України. Згідно ч. 1\~ст. 22 ЗК України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. Відповідно до пункту а) частини другої\~ст.\~22\~ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). Відповідно до ч. 5\~ст. 22 ЗК України\~набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 130 ЗК України\~набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть: а) громадяни України; б) юридичні особи України, створені і зареєстровані за законодавством України, учасниками (акціонерами, членами) яких є лише громадяни України та/або держава, та/або територіальні громади; в) територіальні громади; г) держава. Право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення може також набуватися банками, Національним банком України лише в порядку звернення стягнення на них як на предмет застави. Такі земельні ділянки мають бути відчужені банками на земельних торгах протягом двох років з дня набуття права власності. Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до ст.\~80\~ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Згідно ч.ч.2,\~3\~ст.\~81\~ЗК України\~іноземці та\~особи без\~громадянства можуть\~набувати права\~власності на\~земельні ділянки\~несільськогосподарського призначення\~в межах\~населених пунктів,\~а також\~на земельні\~ділянки несільськогосподарського\~призначення за\~межами населених\~пунктів,\~на яких\~розташовані об`єкти\~нерухомого майна,\~що належать\~їм на\~праві приватної\~власності. Іноземці\~та особи\~без громадянства\~можуть набувати\~права власності\~на земельні\~ділянки відповідно\~до частини\~другої цієї\~статті у\~разі: а)\~придбання за\~договором купівлі-продажу,\~ренти,\~дарування,\~міни,\~іншими цивільно-правовими\~угодами; б)\~викупу земельних\~ділянок,\~на яких\~розташовані об`єкти\~нерухомого майна,\~що належать\~їм на\~праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до інформації Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області №1401.3.1.1-6865/14.3-23 від 28.12.2023, а також інформації Державної міграційної служби України від 13.11.2024 №6.1- 13096/6-24 встановлено, що за наявними обліками та бази даних ЄІАС УМП ДМС України громадянин російської федерації [PERSON] , [INFO] , з питань оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, посвідки на тимчасове/постійне проживання в Україні не документувався, з питань оформлення громадянства України не звертався (а.с.38-39, 43). Відповідно до вимог підпункту «е» частини 1 статті 140\~ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Відповідно до вимог підпункту «в» частини 1 статті 143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст.\~145\~ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 ч. 1 ст.\~346\~ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі конфіскації. Частиною 1 статті 348\~ЦК України встановлено, що якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. Якщо майно не було продане, воно за рішенням суду передається у власність держави. У цьому разі колишньому власникові майна виплачується сума, визначена за рішенням суду. Згідно ст.\~354\~ЦК України\~\~до особи\~може бути\~застосовано позбавлення\~права власності\~на майно\~за рішенням\~суду як\~санкція за\~вчинення правопорушення\~(конфіскація)\~у випадках,\~встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Звертаючись до суду з позовом про примусове припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації, прокурор просив припинити право власності відповідача на частку спірної земельної ділянки шляхом її примусового відчуження у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. Отже, за таких обставин, суд вважає, що\~ [PERSON] , як іноземець, набувши у власність та зареєструвавши своє право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею\~0,124 га, кадастровий номер 1422782800:06:000:0019, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , не відчужив її протягом строку, встановленого\~статтею 145 ЗК України, а тому спірна земельна ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду на підставі\~ст.ст. 140, 143, 145 ЗК України. Докази, які б спростували вищевикладені обставини, з боку відповідача суду не надано. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача\~ [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4542,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved