Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив вилучити запис про батьківство [PERSON] у актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 15 серпня 2015 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 13 січня 2022 року розірвано. Від указаного шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . 26 лютого 2021 року між ним та відповідачем був укладений договір про участь у вихованні та утриманні дитини. Разом з тим, позивачу стало відомо, що відповідач [INFO] народила дитину - [PERSON] , батьком якого він записаний у свідоцтві про народження, однак він не є біологічним батьком цієї дитини. Враховуючи вищевикладене, позивач з метою захисту своїх порушених прав, звернувся до суду з цим позовом та просив його задовольнити. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 червня 2023 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю [PERSON] . Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 серпня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 08 листопада 2023 року ухвалою суду призначено судово-медичну експертизу генетичної ідентифікації. Розпорядженням керівника апарату суду Аліни Щерби від 18 квітня 2024 року № 1482 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 760/13978/23, провадження № 2/760/3427/24, у зв`язку зі звільненням головуючого судді [PERSON] у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 19 березня 2024 року № 797/0/15-24. На підставі вищевикладеного та відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду для розгляду вказаної цивільної справи визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М. 02 серпня 2024 року до суду надійшов висновок експерта від 23 липня 2024 року № 103-127-2024. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 12 серпня 2024 року вказану цивільну справу було прийнято до провадження головуючим суддею Ішуніною Л. М. та призначено підготовче судове засідання. 20 січня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову та зазначила, що визнає позовні вимоги. Третя особа явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність позивача та третьої особи. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом установлено, що з 15 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 13 січня 2022 року, яке набрало законної сили 13 лютого 2022 року, було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується договором про участь у вихованні та утриманні дитини від 26 лютого 2021 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON] , та посвідченим державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори Наумовим В. В., зареєстрованим в реєстрі за № 5-90. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого 18 листопада 2022 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серії [NUMBER] , [PERSON] (позивач) записаний його батьком, а матір`ю - [PERSON] . Разом з тим, позивач, звертаючись до суду з указаним позовом, зазначає про те, що він не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , тому просив виключити відповідний запис про батька в актовому записі про народження дитини. Згідно з висновком експерта від 29 липня 2024 року № 103-127-2024 за результатами проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , народженого [PERSON] , виключається. Частиною першою статті 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно з частинами другою-третьою цієї статті у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини шостої зазначено до вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 (провадження № 61-18333св19) зазначено, що «висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства». Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» («Калачова проти російської федерації», Kalachevav. russia, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що у матеріалах справи наявний висновок судово-медичної експертизи, яким підтверджено відсутність кровного споріднення між позивачем та дитиною, [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідач не заперечує того, що позивач не є біологічним батьком її сина. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення. При цьому суд зауважує, що частиною першою статті 134 СК України визначено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження. скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою статті 133 та частиною першою статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем, що включають судовий збір у розмірі 1 073,60 грн, підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved