Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Київської міської ради, третя особа: державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори Дубенко Анастасія Олександрівна про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування. У своїй позовній заяві просила суд визнати право власності за [PERSON] в порядку спадкування право власності на 1/6 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 75,14 кв. м, що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відкритим акціонерним товариством «Азбодеревскло» міста Києва. Свою позовну заяву обґрунтувала тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , мати [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. [PERSON] написала заяву про прийняття спадщини. У зв`язку із відмовою Державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Дубенко А.О. у видачі свідоцтва про право на спадщину законом на 1/6 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 75,14 кв. м, що належала [PERSON] . У зв`язку із вищезазначеним [PERSON] звернулася із позовною заявою до суду. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 02 травня 2024 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2025 року було витребувано у Державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Дубенко Анастасії Олександрівни, належним чином завірену копію спадкової справи № 578/2023, яка була заведена 11 травня 2023 року щодо майна померлої [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , про що 29 серпня 2022 року складено відповідний актовий запис за № 16470, орган державної реєстрації актів цивільного стану, що видав свідоцтво: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишила у зв`язку з цим відкрилась спадщина на її частину квартири [ADDRESS] в розмірі 1/3, яка їй належала. Відповідно до Свідоцтва про народження [NUMBER] Української Радянської Соціалистичної Республіки, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний запис за № 1301 27 травня 1949 року батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно до Свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 26.05.1971 року зроблено відповідний запис за № 943, батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21 лютого 1992 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 21.02.1992 року зроблено запис за № 02. Після укладення шлюбу змінено прізвище [PERSON] на [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , про що 27 березня 2022 року складено відповідний актовий запис за № 6928, орган державної реєстрації актів цивільного стану, що видав управління Міністерства юстиції (м. Київ). У померлої [PERSON] , [INFO] , народилося троє дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Матір позивачки [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . Позивачка [PERSON] є внучкою [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] написав заяву про прийняття спадщини. [PERSON] написала заяву про прийняття спадщини. У [PERSON] відсутні оригінали документів, що посвідчують право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належить спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] . 06 березня 2024 року Державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори Дубенко Анастасія Олександрівна відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 (одну шосту) частку квартири номер [ADDRESS] , у зв?язку з ненаданням документа, що посвідчує право власності спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] , на вищезазначену 1/6 частку квартири. Спадкова справа № 578/2023 була заведена 11 травня 2023 року у Державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Дубенко А.О. щодо майна померлої [INFO] [PERSON] та на підставі заяви, поданої [PERSON] , [INFO] , про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 (одну шосту) частку квартири номер [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Відкритим акціонерним товариством «Азбодеревскло» міста Києва 01 жовтня 1997 року, згідно з розпорядженням від 01 жовтня 1997 року, № 160, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 28 листопада 1997 року і записано у реєстрову книгу № 7109. У зв?язку із смертю бабусі [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , належним чином оформити правовстановлюючі документи на квартиру не є можливим, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Суд зазначає, що в основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) - стаття 1216 ЦК України. Спадкодавець - це фізична особа, права та обов`язки якої після смерті переходять до інших осіб. Спадкоємці - це особи, що набувають право на спадщину (особи, які є живими на момент відкриття спадщини, особи, що були зачаті за життя спадкодавця і народилися після відкриття спадщини, а також юридичні особи та держава). Право спадкування тісно пов`язане з правом власності, оскільки спадкування є одним із засобів набуття права власності. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, які стали предметом дослідження в ході розгляду цієї справи, й встановлені правовідносини та докази покладені в основу рішення суду про задоволення позову. Із матеріалів спадкової справи встановлена наявність копії постанови про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії від 06.03.2024 року, відповідно до якої нотаріус вказав, що [PERSON] не надано документа, що посвідчує право власності спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/6 частку квартири. Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Так, відповідно до Листа від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суди при розгляді справ даної категорії мають звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом та заповітом відповідно до статті 1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається зі ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Інші доводи сторін, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Встановивши, що [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом за правом представлення, вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не відмовившись від спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину - частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відкритим акціонерним товариством «Азбодеревскло» міста Києва, проте свідоцтво [PERSON] не отримала й вказане майно залишились не набуте нею, й, оскільки [PERSON] протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, але не отримала свідоцтво про право на спадщину, вона вважається такою, що прийняла спадщину, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову та визнання за [PERSON] права власності за законом. За таких підстав позов є обґрунтованим, доведеним й таким, що підлягає задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України). Судовий збір підлягає стягненню з [PERSON] та [PERSON] пропорційно. Судовий збір не підлягає стягненню з Київської міської ради, оскільки Київська міська рада не є належним відповідачем у даній справі. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1228, 1262, 1268 ЦК України, а також Закону України «Про нотаріат», з урахуванням постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування», Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,

Outcome: approved