Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вказаний позов, згідно з яким позивач просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який 01 жовтня 1994 року був зареєстрований Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 132. Стислий виклад позиції позивача. 01 жовтня 1994 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. У період шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис за № 164. Однак наразі шлюбні відносини не склалися через постійні конфлікти та подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Стислий виклад позиції відповідачки. [PERSON] вважається такою, що належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не подала. Водночас обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Заяви. [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що він не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Процесуальні дії у справі. 02 червня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін по справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 01 жовтня 1994 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що було складено відповідний актовий запис № 132, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано повторно Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). У період шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис за № 164 Разом із тим, як вбачається із змісту позовної заяви, сімейне життя не склалося, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. В той самий час, статтями\~12,\~81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). У відповідності до приписів частини 8\~статті 178 ЦПК України\~суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки відповідачкою у встановлений судом строк відзив на позов не подано. Згідно положень статті 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до диспозиції\~статті 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 10\~Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Верховний Суд в постанові від 3 грудня 2020 року (справа № 456/848/16) зазначив, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. На підставі викладеного, надавши оцінку фактичним обставинам справи, позиції сторін, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved