Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-13 00:00:00

25 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Дідух Є.О. до Бориспільського міськрайонного\~суду Київської\~областінадійшов позов, в якому просить суд : стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Українські Фінансові Операції» заборгованість за Договором № 5735582 станом на 17 вересня 2024 року у розмірі 22\~736 грн., а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30\~червня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5735582 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 10000,00 грн., строком на 365 днів, зі сплатою 1,99 % за кожен день користування кредитом. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 10000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Згідно укладеного Договору факторингу №26.09/23-Ф від 26 вересня 2023 року, право вимоги за кредитним договором №5735582 від 30 червня 2022 року перейшло від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (торгова марка «CreditPlus») до ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». В подальшому, відповідно до умов укладеного Договору факторингу від 31 липня 2024 року за №31.07/24-Ф, право вимоги по кредитному договору №5735582 від 30 червня 2022 року, про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відступлено з ТОВ «Факторин-гова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» на користь ТОВ «Українські Фінансові Операції». Оскільки, відповідач порушив умови договору, станом на дату звернення до суду має заборгованість за кредитним договором в розмірі 22736,00 грн. Ухвалою суду від 20 січня 2025 року у цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом та повідомленням сторін. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Натомість представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду не подала. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно вимог ст.\~223,\~280,\~281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Враховується судом і\~рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011\~згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~у разінеявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 30 червня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5735582 про надання споживчого кредиту. Згідно п.п. 1.3, 1.4, 1.5 Договору № 5735582 про надання споживчого кредиту сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000,00 гривень, строк кредиту 365 днів, тип процентної ставки фіксована. За змістом п. 1.5.1. Договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Відповідно п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Згідно п. 3.1. Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 10 000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Згідно укладеного Договору факторингу №26.09/23-Ф від 26 вересня 2023 року, право вимоги за кредитним договором №5735582 від 30 червня 2022 року перейшло від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (торгова марка «CreditPlus») до ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». 31 липня 2024 року між ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та ТОВ «Українські Фінансові Операції» укладено договір факторингу №31.07/24-Ф згідно з умовами якого ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» відступив ТОВ «Українські фінансові операції» право грошової вимоги за кредитним договором №5735582 від 30 червня 2022 року. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення на електрону адресу, зазначену останньою при укладенні кредитного договору. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1ст.530ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом п. 5 ч. 1ст. 3\~Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписа-ний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначе-ним\~ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно положень\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно ч. 1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 1\~Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512\~ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1ст. 516\~ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язує-ться передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законо-давства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змісту ч. 1 ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625\~ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» свої обов`язки за Договором №5735582 про надання споживчого кредиту від 30 червня 2022 року, в той час відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «Українські Фінансові Операції», яке є правонаступником кредитодавця, в загальному розмірі 22736,00 гривень. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачкою не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за Договором № 5735582 про надання споживчого кредиту від 30 червня 2022 року, що складає 22736 грн., яка складається з : 10\~000,00 грн. заборгованість за кредитом; 12736,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 30 червня 2022 року по 17 вересня 2024 року. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Українські Фінансові Операції» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції кредитового переказу коштів №319 від 25 жовтня 2024 року (а.с.129) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Українські фінансові операції» сплатило судовий збір у розмірі 2422, 40 грн.. Оскільки позов задоволений, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Відповідно ч.1 та п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Дідух Є.О. на підставі договору про надання правової допомоги №01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року (а.с.30). Зі змісту Акту приймання-передачі наданих послуг №5735582 до Договору №01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01 серпня 2024 року (а.с. 124) та опису робіт від 17 вересня 2024 року, вбачається, що загальна вартість витрат на правову допомогу, які понесло ТОВ «Українські фінансові операції» становить 10000, 00 гривень. Тому суд вважає, що зі [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень.

Outcome: approved