Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-07 00:00:00

Представник Падох О.І. від імені позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Аримком-Україна» звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фенс Технолоджи», де просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсними патент України на корисну модель № 113850 від 10.02.2017 року за назвою «ДЕКОРОВАНА ОГОРОДА» та патент України на корисну модель № 138049 від 11.11.2019 року за назвою «СПОСІБ ВИГОТОВЛЕННЯ ДЕКОРОВАНОЇ ОГОРОЖІ» від дати публікації відомостей про їх видачу та зобов`язати Державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести записи до Державного реєстру патентів України на корисні моделі стосовно визнання недійсними вказаних патентів та опублікувати в Офіційному бюлетені «Промислова власність» відомості про визнання недійсними патентів України № 113850 від 10.02.2017 року за назвою «ДЕКОРОВАНА ОГОРОДА» та № 138049 від 11.11.2019 року за назвою «СПОСІБ ВИГОТОВЛЕННЯ ДЕКОРОВАНОЇ ОГОРОЖІ». В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] є власником патенту України на корисну модель № [NUMBER] від 10.02.2017 року за назвою «ДЕКОРОВАНА ОГОРОДА» (дата подання заявки 31.10.2016 року) та патент України на корисну модель № [NUMBER] від 11.11.2019 року за назвою «СПОСІБ ВИГОТОВЛЕННЯ ДЕКОРОВАНОЇ ОГОРОЖІ» (дата подання заявки 04.09.2019 року). Між Відповідачем [PERSON] та третьою особою ТОВ "ФЕНС ТЕХНОЛОДЖИ" укладено Ліцензійний договір б/н від 01.02.2021 року на використання корисних моделей за патентами № [NUMBER] від 10.02.2017 року та № 138049 від 11.11.2019 року, за яким ТОВ «ФЕНС ТЕХНОЛОДЖИ» надається одинична ліцензія на використання згаданих корисних моделей, а також право вживати заходів щодо захисту прав інтелектуальної власності за згаданими патентами, в тому числі вимагати припинення порушень в судовому порядку, зокрема виступати позивачем у господарських справах. Користуючись цим правом третя особа ТОВ «ФЕНС ТЕХНОЛОДЖИ» подала позовну заяву проти ТОВ «АРИМКОМ-УКРАЇНА» до Господарського суду Київської області про припинення порушення прав інтелектуальної власності на корисні моделі за патентами № [NUMBER] та № [NUMBER] та зобов`язання вчинити дії, після чого судом було відкрито провадження у справі №911/174/22. В свою чергу позивач добросовісно виготовляє та реалізує вироби, а саме огорожі та паркани, зокрема під торговельною маркою "Green Mix". Позивач вважає, що подавши позовну заяву про припинення порушення прав на корисні моделі у справі №911/174/22, третя особа оспорює право позивача на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, а також законний інтерес щодо подальшої безперешкодної можливості продовжувати виготовлення та реалізацію огорож та парканів, зокрема під торговельною маркою "Green Mix" на законних підставах. Вважаючи корисні моделі відповідача такими, що не відповідають умові патентоздатності «новизна», позивач звернувся до суду з цим позовом та просить задовольнити позов повністю та визнати недійсними патент України на корисну модель № [NUMBER] від 10.02.2017 року за назвою «ДЕКОРОВАНА ОГОРОДА» та патент України на корисну модель № 138049 від 11.11.2019 року за назвою « [INFO] ». Ухвалою суду від 25 липня 2022 року по даній справі відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. 18.08.2022 року відповідач ДП «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент) подав до суду відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю посилаючись на те, що оспорювані патенти на корисні моделі були зареєстровані у повній відповідності до вимог Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі». Клопотанням від 27.12.2023 року позивач подав до суду Висновок експертизи № 8321/ЗУ/22 від 31.10.2022 року щодо умов патентоздатності корисної моделі за деклараційним патентом № 138049, підготовленим Національним органом інтелектуальної власності (НОІВ) в порядку ст. 33-2 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі». Відповідно до згаданого висновку, корисна модель за патентом № [NUMBER] не відповідає умові патентоздатності «новизна». Ухвалою суду від 17.01.2023 року по даній справі суддею Волковою С.Я. було замінено неналежного відповідача, а саме Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент) на належного відповідача - Державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 07.02.2023 року відповідач ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» подав до суду відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю посилаючись на те, що оспорювані патенти на корисні моделі були зареєстровані у повній відповідності до вимог Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі». 17.04.2023 року до суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] , в якому відповідач повідомляє, що не отримував ухвалу про відкриття провадження, через що не подав відзив у строк, встановлений судом. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог повністю, посилаючись на те, що права на спірні корисні моделі належать відповідачу і зареєстровані відповідно до вимог законодавства, а аргументи позивача щодо непатентоздатності корисних моделей є безпідставними та не підтверджуються належними та допустимими доказами. Водночас [PERSON] просив застосувати позовну давність до позовної вимоги про визнання недійсними прав на зареєстровану корисну модель «ДЕКОРОВАНА ОГОРОДА» згідно патенту №113850 посилаючись на те, що публікацію відомостей про видачу патенту України № [NUMBER] було здійснено у офіційному бюлетені «Промислова власність» 10.02.2017 року, тобто з даної дати вказана інформація була доведена до відома необмеженої кількості осіб та є відкритою для доступу, в тому числі і позивачу. Разом з відзивом 17.04.2023 року до суду надійшло клопотання від [PERSON] про призначення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності. 27.04.2023 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача [PERSON] , де наводяться додаткові пояснення з приводу обґрунтування позовних вимог та спростування доводів відповідача [PERSON] , а також заперечення проти клопотання відповідача про призначення судової експертизи у справі. Розпорядженням керівника апарату Печерського районного суду м. Києва №207 від 03.07.2023 року було, здійснено повторний автоматичний розподіл вищевказаної цивільної справи між суддями в зв`язку з тим, що Рішенням Вищої ради правосуддя від 22.06.2023 року № 654/0/15-23 суддю [PERSON] звільнено з посади судді Печерського районного суду м. Києва. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та з метою недопущення порушення строків розгляду справу, головуючим суддею по зазначеній справі призначено Козлова Р.Ю. Ухвалою суду від 08 серпня 2023 року позовну заяву у даній справі прийнято до свого провадження, вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08 грудня 2023 року за клопотанням представника [PERSON] , який діє в інтересах відповідача [PERSON] , судом призначено судову експертизу з питань інтелектуальної власності, виконання якої доручено експертам Науково-дослідному центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України (01021, Київ, вул. Грушевського, будинок 28/2, н/п № 43). На вирішення експерта (експертів) поставлено питання: Чи відповідає корисна модель «ДЕКОРОВАНА ОГОРОДА» за патентом № 113850, виданим 10.02.2017 року умові патентоздатності «новизна» відповідно до матеріалів справи № 757/15355/22-ц? Чи відповідає корисна модель «СПОСІБ ВИГОТОВЛЕННЯ ДЕКОРОВАНОЇ ОГОРОЖІ» за патентом № [NUMBER] , виданим 11.11.2019 року умові патентоздатності «новизна» відповідно до матеріалів справи № 757/15355/22-ц? Оплату за проведення експертизи судом покладено на відповідача [PERSON] . У зв`язку з призначенням судом експертизи зупинено провадження у справі до отримання висновку експерта. У травні 2024 року на адресу Печерського районного суд м. Києва повернулись матеріали справи без виконання ухвали про призначення експертизи у зв`язку з несплатою вартості її проведення відповідачем [PERSON] . З урахування зазначеного, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2024 року судом поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду. Разом з тим представник відповідача - адвокат Шульга А.В., звернувся до суду з повторним клопотанням від 25 липня 2024 року про направлення матеріалів справи до експертної установи на виконання ухвали суду про призначення експертизи, оскільки вартість експертизи відповідачем станом на 22 липня 2024 року була оплачена. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року за клопотанням представника [PERSON] , який діє в інтересах відповідача [PERSON] , судом повторно направлено матеріали справи для проведення судової експертизи з питань інтелектуальної власності до Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України за адресую: (01021, Київ, вул. Грушевського, будинок 28/2, н/п № 43). Провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта. У листопаді 2024 року на адресу Печерського районного суд м. Києва повернулись матеріали справи з висновком експерта №667/24 від 30 жовтня 2024 року за результатами проведення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2024 року судом поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду. 21.01.2025 року до суду від представника позивача надійшли письмові пояснення стосовно висновку експерта №667/24 від 30 жовтня 2024 року за результатами проведення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності. 13.05.2025 року від відповідача ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача з урахуванням правової позиції, викладеної у відзиві. 08.07.2025 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та без проведення фіксації судового засідання. Позовні вимоги просила підтримати повністю з підстав, викладених у позовній заяві. В судове засідання 08.07.2025 року відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч. 1 ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. До об`єктів права інтелектуальної власності належать, зокрема корисні моделі (ч. 1 ст. 420 ЦК України). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 460 ЦК України корисна модель вважається придатною для набуття права інтелектуальної власності на неї, якщо вона, відповідно до закону, є новою і придатною для промислового використання. Об`єктом корисної моделі може бути пристрій або процес у будь-якій сфері технології. Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 462 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на корисну модель засвідчується патентом. Обсяг правової охорони визначається формулою корисної моделі. У відповідності до ст. 469 ЦК України права інтелектуальної власності на корисну модель визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником патенту України на корисну модель № [NUMBER] від 10.02.2017 року за назвою «ДЕКОРОВАНА ОГОРОДА» (дата подання заявки 31.10.2016 року) та патент України на корисну модель № [NUMBER] від 11.11.2019 року за назвою «СПОСІБ ВИГОТОВЛЕННЯ ДЕКОРОВАНОЇ ОГОРОЖІ» (дата подання заявки 04.09.2019 року). Станом на дату виникнення відповідних правовідносин порядок видання патентів на корисні моделі регулювався Законом України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» та Правилами розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 15 березня 2002 року №197. За ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» правова охорона надається винаходу (корисній моделі), що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоздатності. Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» об`єктом винаходу (корисної моделі), правова охорона якому (якій) надається згідно з цим Законом, може бути: продукт (пристрій, речовина, штам мікроорганізму, культура клітин рослини і тварини тощо); процес (спосіб), а також нове застосування відомого продукту чи процесу. У відповідності до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» обсяг правової охорони, що надається, визначається формулою винаходу (корисної моделі). Тлумачення формули повинно здійснюватися в межах опису винаходу (корисної моделі) та відповідних креслень. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» корисна модель відповідає умовам патентоздатності, якщо вона є новою і промислово придатною. Винахід (корисна модель) визнається новим, якщо він не є частиною рівня техніки. Об`єкти, що є частиною рівня техніки, для визначення новизни винаходу повинні враховуватися лише окремо. Рівень техніки включає всі відомості, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. Рівень техніки включає також зміст будь-якої заявки на видачу в Україні патенту (у тому числі міжнародної заявки, в якій зазначена Україна) у тій редакції, в якій цю заявку було подано спочатку, за умови, що дата її подання (а якщо заявлено пріоритет, то дата пріоритету) передує тій даті, яка зазначена у частині четвертій цієї статті, і що вона була опублікована на цю дату чи після цієї дати. Права на корисну модель можуть бути визнані в судовому порядку недійсними повністю або частково у разі невідповідності запатентованої корисної моделі умовам патентоздатності, що визначені ст. 7 цього Закону; наявності у формулі корисної моделі ознак, яких не було у поданій заявці; порушення вимог ч. 2 ст. 37 цього Закону; видачі патенту внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб (ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»). Правилами розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 15 березня 2002 року №197 (зареєстровані в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2002 року за №364/6652) передбачено, що при визначенні рівня техніки загальнодоступними вважаються відомості, що містяться в джерелах інформації, з якими будь-яка особа може ознайомитися. Датою, яка визначає включення джерела інформації до рівня техніки, є: для опублікованих описів до охоронних документів - зазначена на них дата публікації; для опублікованих відомостей про заявку на патент на винахід, яку подано до Державної служби, - зазначена на них дата публікації (п. 6.5.2.1.). За п.п. 6.5.2.3., 6.5.2.4. Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджені наказом Міністерства освіти і науки України від 15 березня 2002 року №197, перевірку новизни здійснюють щодо всієї сукупності ознак, наведених у формулі винаходу . Об`єкти, що стали відомими до дати подання заявки (або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету), для визначення новизни повинні враховуватися лише окремо. Відомості про об`єкт можуть бути наведені як в одному, так і в різних джерелах інформації. Відповідно до п. 6.5.2.8. Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджені наказом Міністерства освіти і науки України від 15 березня 2002 року №197, якщо заявлений винахід визнано новим відносно незалежного (незалежних) пункту (пунктів) формули, то перевірку новизни відносно відповідних залежних пунктів формули не проводять. Відповідно до п. 6.6.1. Правил складання та подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджені наказом Міністерства освіти і науки України від 22 січня 2001 року №22, суть винаходу (корисної моделі) виражається сукупністю суттєвих ознак, достатніх для досягнення технічного результату, який забезпечує винахід (корисна модель). За п. 7.1.2. Правил складання та подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджені наказом Міністерства освіти і науки України від 22 січня 2001 року №22, формула корисної моделі - це ясне та стисле вираження суті корисної моделі. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Належним та допустимим доказом у справах, пов`язаних з вирішенням спорів про визнанням недійсними патенту на корисну модель, є, зокрема, висновок експерта, оскільки питання, пов`язані із відповідністю умовам патентоздатності потребують спеціальних знань. За правилами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Згідно з висновком експерта №667/24 від 30.10.2024 р. за результатами проведення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, який за замовленням відповідача [PERSON] складений судовим експертом Фоєю Оксаною Анатоліївною, корисні моделі за патентами України № [NUMBER] та № 138049 не відповідають умові патентоздатності «новизна». Судовий експерт Фоя Оксана Анатоліївна є в.о. завідувача лабораторії досліджень об`єктів Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України, яка має вищу освіту: кваліфікацію "Бакалавр інженерної механіки" за спеціальністю "Інженерна механіка", кваліфікацію юриста за спеціальністю "Правознавство", кваліфікацію "Спеціаліст з інтелектуальної власності" за спеціальністю "Інтелектуальна власність", є атестованим судовим експертом з правом проведення експертиз у сфері інтелектуальної власності за спеціальністю 13.3 "Дослідження, пов`язані з винаходами і корисними моделями" (свідоцтво № 222-24/Д від 23.04.2024 р., видане Центральною експертно-кваліфікаційною комісією при Міністерстві юстиції України, термін дії до 23.04.2027 р.), якій присвоєно ІІ кваліфікаційний клас. Стаж експертної роботи з 2016 р. Стаж роботи у сфері інтелектуальної власності з 2005 р. Судова експертиза проведена особисто судовим експертом Фоєю О.А. у приміщенні Центру (за адресою б-р Л. Українки 26, м. Київ). При складанні висновку був присутній лише судовий експерт Фоя О.А. З висновку вбачається, що разом з ухвалою, винесеною суддею Козловим Р.Ю. від 08.12.2023 р., отримано матеріали цивільної справи №757/15355/22-ц в 3-х томах. На виконання вимог ухвали суду від 08.12.2023 року та норм статті 104 ЦПК України у висновку експерта зазначається, що експерт попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України. Згідно п. 1.4. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо. Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта. Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування зазначеного висновку зі сторони відповідачів суду не надано, і наданий висновок не суперечить іншим матеріалам справи. Таким чином, висновку експерта №667/24 від 30.10.2024 р. за результатами проведення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, який за замовленням відповідача [PERSON] складений судовим експертом Фоєю Оксаною Анатоліївною, відповідає вимогам процесуального закону і береться судом до уваги в якості доказу, який підтверджує заявлені позовні вимоги в частині невідповідності корисних моделей за патентами України № [NUMBER] від 31.10.2016 року та № 138049 від 04.09.2019 року умові патентоздатності «новизна». Додатково, суд бере до уваги наданий позивачем Висновок експертизи № 8321/ЗУ/22 від 31.10.2022 року щодо умов патентоздатності корисної моделі за деклараційним патентом № 138049, складений ДП «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент), який станом на дату складання висновку виконував функції Національного органу інтелектуальної власності (НОІВ). Висновок складений на підставі статті 33-2 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі». Відповідно до статті 33-2 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» будь-яка особа може подати до НОІВ мотивоване клопотання про проведення експертизи корисної моделі на відповідність умовам патентоздатності. За подання клопотання сплачується збір. Підготовлений НОІВ висновок щодо відповідності корисної моделі умовам патентоздатності надсилається особі, яка подала клопотання, та володільцю патенту. Висновок НОІВ щодо відповідності умовам патентоздатності може бути залучено особою, яка подавала клопотання, у разі звернення до суду або до Апеляційної палати з метою визнання недійсними прав на корисну модель. Оцінивши доданий позивачем висновок НОІВ до матеріалів справи, а також висновок експерта, складений на виконання ухвали суду, в сукупності з іншими доказами в справі за правилами ст. 89 ЦПК України суд не знайшов обставин, які б давали підстави стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновків чи суперечливість їх іншим матеріалам справи. За таких обставин обидва висновки є належними та допустимими доказами у справі. Враховуючи викладене суд доходить висновку, що надані позивачем докази, а також висновок експерта, свідчать, що корисні моделі за патентами України № [NUMBER] від 31.10.2016 року та № 138049 від 04.09.2019 року не відповідають умові патентоздатності «новизна». З урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин та враховуючи, що судом встановлено невідповідність спірних корисних моделей за патентами України № 113850 від 31.10.2016 року та № 138049 від 04.09.2019 року умові патентоздатності «новизна», суд дійшов висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» вказані патенти підлягають визнанню недійсними повністю. Вирішуючи питання стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести до Державного реєстру патентів України на корисні моделі відомості про визнання недійсними прав на корисну модель за патентом України № 113850 від 10.02.2017 року за назвою «ДЕКОРОВАНА ОГОРОДА» та патент України на корисну модель № 138049 від 11.11.2019 року за назвою «СПОСІБ ВИГОТОВЛЕННЯ ДЕКОРОВАНОЇ ОГОРОЖІ», власником яких є [PERSON] й опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність», суд враховує наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» при визнанні прав на винахід (корисну модель) недійсними повністю чи частково в судовому порядку НОІВ повідомляє про це у Бюлетені. Права на винахід (корисну модель), визнані недійсними повністю або частково в судовому порядку, вважаються такими, що не набрали чинності, від дати публікації відомостей про державну реєстрацію винаходу (корисної моделі). Згідно ст. 1 наведеного Закону національний орган інтелектуальної власності (далі - НОІВ) - державна організація, що входить до державної системи правової охорони інтелектуальної власності, визначена на національному рівні Кабінетом Міністрів України як така, що здійснює повноваження у сфері інтелектуальної власності, визначені цим Законом, іншими законами у сфері інтелектуальної власності, актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, та статутом, і має право представляти Україну в міжнародних та регіональних організаціях. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2022 року №943-р «Деякі питання Національного органу інтелектуальної власності» визначено, що Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» виконує функції національного органу інтелектуальної власності. Відповідно до ст. 3-1 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» до функцій національного органу інтелектуальної власності входить зокрема опублікування відомостей щодо винаходів і корисних моделей. За викладених обставин функції по внесенню відомостей до Державного реєстру патентів України на корисні моделі та публікації відомостей про визнання патентів недійсними, про що вимагається позивачем в позові, входять до повноважень ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій». Відповідно до п. 2.2 Положення про Державний реєстр патентів України на корисні моделі, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 20.06.2001 року №469, у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості, зокрема, щодо визнання патенту недійсним повністю або частково. Згідно п. 2.3 Положення про Державний реєстр патентів України на корисні моделі, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 20.06.2001 року №469, підставою для внесення відомостей до реєстру визначено, зокрема, рішення судових органів. На підставі наведених законодавчих положень, суд визнає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, позовна вимога щодо зобов`язання ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести до Державного реєстру патентів України на корисні моделі відомості про визнання недійсними прав на корисну модель за патентом України № [NUMBER] від 10.02.2017 року за назвою « [INFO] » та патент України на корисну модель № 138049 від 11.11.2019 року за назвою « [INFO] », власником яких є [PERSON] , та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність». Відповідач [PERSON] у відзиві просив застосувати позовну давність до позовної вимоги про визнання недійсними прав на зареєстровану корисну модель «ДЕКОРОВАНА ОГОРОДА» згідно патенту №113850 посилаючись на те, що публікацію відомостей про видачу патенту України № [NUMBER] було здійснено у офіційному бюлетені «Промислова власність» 10.02.2017 року, тобто з даної дати вказана інформація була доведена до відома необмеженої кількості осіб та є відкритою для доступу, в тому числі і позивачу. Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи, а її перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 року у справі № 910/13119/17: "Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. За змістом наведеної норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Це право пов`язане, зокрема, з початком виникнення відповідного конфлікту на ринку […]». Відтак, вирішуючи спори щодо визнання недійсними патентів України на корисні моделі, суд приходить до висновку, що початок перебігу позовної давності для звернення до суду з такими позовами не може автоматично збігатися з датою публікації відомостей про реєстрацію корисних моделей. А право на звернення до суду виникає саме з моменту порушення прав та інтересів особи або з моменту, коли особа дізналася про такі порушення. Згідно абз. 2 п. 85 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності» позов про визнання патенту недійсним може подати будь-яка особа, яка вважає, що відповідний патент порушує її права та охоронювані законом інтереси. Коло таких осіб (крім сторін договору) з`ясовується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та норм права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Позивач звернувся до суду після подачі третьою особою ТОВ «ФЕНС ТЕХНОЛОДЖИ» позовної заяви до Господарського суду Київської області про припинення порушення прав інтелектуальної власності на спірні патенти на корисні моделі № 113850 та № 138049 (справа №911/174/22), з метою захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відтак, станом на дату публікації відомостей про реєстрацію корисної моделі за патентом № 113850 від 10.02.2017 р. права позивача не були порушені спірним патентом, а відтак у позивача не було права на звернення до суду, передбаченого ст. 4 ЦПК України. З огляду на наведені норми чинного законодавства та правові позиції Верховного Суду, суд відхиляє заяву відповідача [PERSON] про застосування позовної давності, оскільки такий строк у цій справі не сплив. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, системно проаналізувавши вище викладені норми та обставини, дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що є достатньо законних підстав для задоволення позову у повному обсязі. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Також суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат зазначає, що відповідно до ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» як новостворена державна некомерційна організація, якій з 08 листопада 2022 року передані функції Національного органу інтелектуальної власності, не є правонаступником прав та обов`язків ДП «УКРАЇНСЬКИЙ ІНСТИТУТ ІНТЕЛЕКТУАЛЬНОЇ ВЛАСНОСТІ» (Укрпатент) та не несе жодної майнової (компенсаторної) відповідальності за його зобов`язаннями, в т.ч. цивільно-правової відповідальності за дії, бездіяльність чи рішення названої державної інституції. Крім того, суд буре до уваги ту обставину, що в позовній заяві позивачем не заявлено будь-яких вимог майнового характеру до ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій». Таким чином, оскільки судом позов до відповідача [PERSON] задоволено на користь позивача, то з названого відповідача підлягає стягненню в повному обсязі сума витрат зі сплати судового збору у розмірі 9 924 грн. 00 коп. на користь позивача.

Outcome: approved