Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У суд звернувся [PERSON] із позовом до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 4 червня 2025 року) про: 1) встановлення факту належності померлому [PERSON] рішення сесії Пожарківської сільської Ради народних депутатів Рожищенського району від 28 грудня 1993 року № 3/3; 2) визнання за позивачем права на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,85 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться в с. Пожарки Луцького району Волинської області і на підставі рішення сесії Пожарківської сільської Ради народних депутатів Рожищенського району від 28 грудня 1993 року № 3/3 передана у власність [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Позов обґрунтовується тим, що рішенням сесії Пожарківської сільської Ради народних депутатів Рожищенського району Волинської області № 3/3 від 28 грудня 1993 року дана земельна ділянка була передана у власність батькові позивача [PERSON] , однак за життя державний акт на право власності на цю земельну ділянку він не виготовив. Після його смерті все майно успадкувала мати позивача [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів. Встановлення факту належності [PERSON] рішення сесії Пожарківської сільської Ради народних депутатів викликане тим, що у цьому рішенні органу місцевого самоврядування повністю не зазначено ім`я та по батькові [PERSON] , а містяться лише його ініціали. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю. Крім того, з його пояснень слідує, що померлий [PERSON] розпочав приватизацію, однак на момент своєї смерті не встиг її завершити. Допитаний в порядку ст. 92 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) позивач [PERSON] показав, що передана його батькові земельна ділянка у с. Пожарки розділена на дві і за життя ними володіли та користувалися його батьки. В теперішній час позивач прагне оформити права на земельні ділянки, що надасть можливість вільно розпоряджатися ними. У судове засідання 16 липня 2025 року позивач [PERSON] та його представник [PERSON] , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися. До суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у його та позивача відсутності. Представник відповідача Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документа) у судове засідання не з`явився. Від міського голови Поліщука В.А. надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. Треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~на стороні\~відповідача,\~ [PERSON] \~( [PERSON] )\~та [PERSON] \~( [PERSON] ), будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення), в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, письмових пояснень щодо позову не подали. Процесуальні дії у справі 16\~квітня 2025\~року відкрито провадження у справі, витребувано копію спадкової справи. 6 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. 26 травня 2025 року за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено. 4 червня 2025 року за клопотанням представника позивача в судовому засіданні оголошено перерву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу 16 липня 2025 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом 21 вересня 1962 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (арк. спр. 90 на звороті). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (арк. спр. 27). З копії виписки з рішення сесії Пожарківської сільської ради від 28 грудня 1993 року № 3/3 «Про передачу в приватну власність земельної ділянки», яка посвідчена Пожарківським сільським головою та видана на підставі виписки з архівного відділу Рожищенської райдержадміністрації від 23 вересня 2009 року № 141, слідує, що розглянувши заяву [PERSON] , Пожарківська сільська ради вирішила передати безоплатно у приватну власність [PERSON] земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд площею 0,2500 га; для ведення особистого підсобного господарства площею 0,6 га (арк. спр. 10). Крім того, відповідно до архівного витягу з рішення Пожарківської сільської Ради народних депутатів Рожищенського району від 28 грудня 1993 року № 3/3, який сформований Державним архівом Волинської області 20 травня 2024 року № 362/01-25, [PERSON] передано у приватну власність безоплатно земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлових будинків та ведення особистого підсобного господарства площею 0,85 га (арк. спр. 16 на звороті). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер (арк. спр. 28). Копіями матеріалів спадкової справи № 7/2011 підтверджено, що [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті [PERSON] та частково оформила свої спадкові права, а спадкоємець за заповітом [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини та просила вважати її такою, що відмовилася від спадщини (арк. спр. 109-123). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (арк. спр. 29). Даними спадкової справи № 117/2020 підтверджується, що позивач [PERSON] 9 жовтня 2020 року звернувся до нотаріуса із заявою щодо оформлення спадкових прав після смерті матері [PERSON] (арк. спр. 94). Копією довідки приватного нотаріуса Матвійчук С.П. від 23 жовтня 2024 року № 291/01-16 стверджено, що у матеріалах спадкової справи № 117/2020 до майна померлої [PERSON] наявні дані про те, що вона є спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , але не оформила своїх спадкових прав. До кола спадкоємців входить [PERSON] (арк. спр. 54). Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки розміром 0,85 га, які належали [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та відсутністю документів, що посвідчують речове право (арк. спр. 20). Згідно висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки станом на 14 лютого 2025 року загальна вартість земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1915 га, що знаходиться в с. Пожарки Луцького району Волинської області, кадастровий номер 0724585200:01:001:0779 становить 38855 грн. (арк. спр. 11). Загальна вартість земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2221 га, що знаходиться в с. Пожарки Луцького району Волинської області, кадастровий номер 0724585200:01:001:0781 становить 44886 грн. (висновок про експертну грошову оцінку земельної ділянки станом на 14 лютого 2025 року) (арк. спр. 12). Свідок [PERSON] показала суду, що неодноразова бачила, як позивач працював на вказаній земельній ділянці, яка дісталася йому від батьків. Зазначила, що з братами [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] ( [PERSON] ), які проживають в с. Пожарки, у позивача нормальні стосунки. Чи обробляли вони цю земельну ділянку, свідок не бачила. Свідок [PERSON] пояснила, що дана земельна ділянка була ще в користуванні батьків позивача. Їй відомо, що понад 10 років цією землею користуються [PERSON] , оскільки вона особисто допомагала обробляти цю землю. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220, ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (статті 1217, 1223 ЦК). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1268,ч. 1 ст. 1269 ЦК). Зібрані по справі та безпосередньо досліджені судом докази свідчать про те, що [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] , яку в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК, як спадкоємець за законом першої черги, прийняла його дружина [PERSON] , оскільки подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, крім того проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач [PERSON] , як спадкоємець [PERSON] \~за законом,\~відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1269\~ЦК прийняв\~спадщину після\~смерті матері\~ [PERSON] ,\~оскільки у\~шестимісячний строк\~звернувся до\~нотаріуса із\~заявою про\~прийняття спадщини. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч. 1 ст. 116 ЗК). Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч. 3 ст. 116 ЗК). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК). Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ч. 1 ст. 125 ЗК України). Чинним земельним законодавством передбачені певні етапи набуття у власність земельної ділянки, а саме: надання дозволу на розроблення проекту землеустрою; виготовлення проекту землеустрою; погодження проекту землеустрою; внесення відомостей до Державного земельного кадастру; затвердження та передача у власність земельної ділянки; внесення відомостей про право власності в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підтвердження права [PERSON] на земельну ділянку позивач надав суду витяг з рішення сесії Пожарківської сільської Ради народних депутатів Рожищенського району від 28 грудня 1993 року № 3/3, відповідно до якого [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлових будинків та ведення особистого підсобного господарства 0,85 га. Отже, оскільки позивач є спадкоємцем [PERSON] за законом і прийняв після неї спадщину, а [PERSON] у свою чергу прийняла спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги, то вважається, що позивач набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали [PERSON] , на підставі статей 1216 та 1218 ЦК, в тому числі й майнове право право на земельну ділянку, оскільки [PERSON] за життя реалізував своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки, однак не зареєстрував право власності на підставі рішення від 28 грудня 1993 року № 3/3 у встановленому законом порядку, що позбавляє позивача можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. Ці обставини є підставою для захисту порушених прав [PERSON] в судовому порядку. Суд не вбачає підстав для задоволення вимоги [PERSON] в частині встановлення належності [PERSON] рішення сесії Пожарківської сільської Ради народних депутатів Рожищенського району від 28 грудня 1993 року № 3/3, оскільки, як зазначено у постанові Верховного Суду від 8 лютого 2023 року у справі № 163/396/22 (провадження № 61-10875св22), саме по собі рішення сільської ради про передачу у власність земельної ділянки не є правовстановлюючим документом, а лише створює правову підставу для оформлення речового права на землю у встановленому законодавством порядку. Більше того, у копії виписки з рішення сесії Пожарківської сільської ради, яка видана на підставі виписки з архівного відділу Рожищенської райдержадміністрації від 23 вересня 2009 року № 141, зазначено повні ім`я та по батькові [PERSON] і такі обставини, на переконання суду, нівелюють необхідність встановлення відшукуваного позивачем факту. Розподіл судових витрат Згідно із клопотанням [PERSON] судовий збір залишити за позивачем.

Outcome: partial