Jurisdiction: civil
Date: 2025-06-30 00:00:00

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» 26.02.2025 року звернулося до суду із указаним позовом, який мотивовнло тим, що 11.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №75433241 , за яким остання не виконала обов`язку щодо повернення коштів.. 19.11.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу № 1911, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» передало (відступило) ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за плату належні йому права вимоги до боржників. Також, 03.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» був укладеного договір факторингу № 030423-ФК, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» передало (відступило) ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за плату належні йому права вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] на суму 50820,00 грн, з яких: 15000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 35820,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Таким чином відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за договором позики №75433241 від 11.06.2021 у розмірі 50820,00 грн. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, останння не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», ні на рахунки попередніх кредиторів. У зв`язку з наведеним, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за кредитними договором у загальному розмірі 50820,00 грн, понесені судові витрати по справі в сумі 2422,40 грн., а також витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. Ухвалою судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06.03.2025 відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. Ухвалою від 26.05.2025 цивільну справу прийнято до провадження суддею Робак М.В. В судове засідання позивач не з"явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву до суду не надходив. За наявності умов визначених ст. 280 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи за наявними матеріалами. Судом встановлено наступні обставини. 11.06.2021 укладено договір позики між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] на суму 15000 грн строком на 30 днів до 11.07.2021, з процентною ставкою 1,99. Загальна сума платежу по кредиту 23059,50 грн. Відомості щодо можливої пролонгації договору відсутні (а.с. 14-15). Позикодавець на виконання п.1 Договору позики №75433241 від 11.06.2021 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФК Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку Позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Наведене вище, підтверджується електронною платіжною інструкцією №17bc12d2-747b-4df3-b4ba-6e39749e38fa від 11.06.2021 року, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі.( коп.а.с.12,28). 11.06.2021о 15:21:23 год [PERSON] пройшла ідентифікацію, яку підписала одноразовим індентифікатором [NUMBER], який був відправлений на її електронну пошту [INFO] (коп.а.с.27). Згідно виписки наданої АТ КБ"Приват Банк" по картці [NUMBER], яка належить [PERSON] , остання користувалась коштами, та 11.06.2021 їй було зараховано кошти в сумі 15.000 грн( коп.а.с.85). 19.11.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 1911 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75433241 від 11.06.2021 р, що також підтверджується реєстром прав вимоги № 1( коп.а.с. 29-39). 03.04.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК . за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75433241 від 11.06.2021 р. (коп.а.с.40-50). Згідно розрахунку заборгованості за Договором позики №75433241 від 11.06.2021 р., [PERSON] станом на 24.02.2025 має непогашену заборгованість, яка складається з 15000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту та 35820 грн. - сума заборгованості за відсотками, разом -50820 грн. ( коп.а.с.5-7). Дослідивши докази, суд зазначає таке. Відповідно до змісту ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем в судовому засіданні доведено факт укладення договору позики між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] на суму 15000 грн, які відповідачка отримала шляхом перерахунку на картку. Уклавши договір, відповідачка взяла на себе зобов"язання повернути позику у обумовлений строк та сплатити проценти за користування коштами. Проте, [PERSON] умови договору не виконала та внаслідок чого виникла заборгованістьпо тілу кредиту в сумі 15000 грн. Щодо розміру боргу по сплаті процентів, суд зазначає таке. Сторони погодили термін дії договору позики до 11.07.2021. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивач просить стягнути відсотки за користування кредитними коштами поза строком дії договору позики. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31.10.2018 р. у справі № 202/4494/16-ц зробила висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16, рішенні Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ст.1050 ЦК України. Відтак, позивач без правових підстав здійснив нарахування відсотків після 11.07.2021. Згідно до ст. 512 ЦК України , кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою . Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем доведено, що на підставі договорів факторингу до нього перейшло право вимоги за борговими зобов"язаннями [PERSON] в сумі 15000 основного боргу та 8955,00 грн заборгованості за відсотками, яка нарахована в межах дії договору позики. Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики на загальну суму 23955,00грн При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial