Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

ТОВ «Коллект центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 40 415,07 грн заборгованості за кредитним договором №102315872 від 11 жовтня 2021 року, 2 422,40 грн судового збору, 16 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 11 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір №102315872, у якому передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням договору. Позикодавець належним чином виконав зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 10 лютого 2022 року укладено договір №10-02/2022-50 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102315872. 10 січня 2023 року укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102315872. Загальний розмір заборгованості відповідача за договором №102315872 від 11 жовтня 2021 року, станом на день формування позовної заяви, становить 40 415,07 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7 717,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 31 698,07 грн, заборгованість за комісіями - 1 000,00 грн. Ухвалою суду від 01 травня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23 травня 2025 року. Ухвалою суду від 23 травня 2025 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, розгляд справи відкладено на 09 червня 2025 року. Ухвалою суду від 09 червня 2025 року розгляд справи відкладено на 02 липня 2025 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Коллект центр». Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений у порядку визначеному ЦПК України, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Згідно із ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 11 жовтня 2021 року ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит №102315872 відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених договором, строком на 15 днів з 11 жовтня 2021 року, надати позичальнику грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі в строки, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Пунктом 1.3. договору визначено, що кредит надається строком на 15 днів з 11 жовтня 2021 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплатити комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 26 жовтня 2021 року (п.1.4. договору). Згідно з п.1.5.1 комісія за надання кредиту: 1 000,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 2 250,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 договору). В п.1.6, 1.7 договору зазначено, що стандартна базова ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 договору. Згідно з п.2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п.2.2.1. позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.1.5.1.-1.5.2. договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3. договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною в п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6. договору, в сумі та на умовах визначених в п.2.3. договору. Згідно з п.6.1 договору він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Сторони погодили, що укладення товариством кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п.6.4. договору). У п.6.5 зазначено, що цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Додатком N1 до договору про споживчий кредит №102315872 від 11 жовтня 2021 року є графік платежів за договором про споживчий кредит, згідно з яким дата платежу - 26 жовтня 2021 року, сума кредиту за договором - 10 000,00 грн, проценти за користування кредитом - 2 250,00 грн, комісія за надання кредиту - 1 000,00 грн, загальна вартість кредиту 13 250,00 грн. Додатком N2 до договору про споживчий кредит №102315872 від 11 жовтня 2021 року є паспорт споживчого кредиту №102315872 у якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. У розділі 10 договору зазначено, зокрема, номер телефону [PERSON] - [NUMBER] . З довідки ТОВ «Мілоан» убачається, що 11 жовтня 2021 року [PERSON] на номер телефону [NUMBER] відправлено одноразовий ідентифікатор U77902. Відповідно до квитанції Liqpay №1790006648 11 жовтня 2021 року о 11 год. 20 хв. здійснено платіж в сумі 10 000,00 грн призначення якого - кошти згідно договору №102315872, картка отримувача [NUMBER], ID операції 1790006648. На виконання ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк» у листі №20.1.0.0.0./7-250529/42570-БТ від 02 червня 2025 року повідомило, що на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] , згідно з долученою випискою за договором 11 жовтня 2021 року на вказану платіжну картку зараховано кошти в сумі 10 000,00 грн, ID операції 1790006648 . На номер телефону [NUMBER] , який знаходиться в анкетних даних [PERSON] , відправлено підтвердження операцій за платіжною карткою [NUMBER] за період з 11 жовтня 2021 року по 15 жовтня 2021 року. Положеннями п.3.2.6 кредитного договору передбачено, що ТОВ «Мілоан» має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати заставу, делегувати (доручати здійснення) свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. 10 лютого 2022 року ТОВ «Мілоан» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) уклали договір факторингу №10-02/2022-50 відповідно до умов якого клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 50 173 520,95 грн, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №10-02/2022-50 від 10 лютого 2022 року до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором №102315872 від 11 жовтня 2021 року на загальну суму 35 013,17 грн, з яких 7 717,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 26 296,17 грн - заборгованість по процентам, 1 000,00 грн - заборгованість по комісії. 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) та ТОВ «Коллект центр» (новий кредитор) уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 відповідно до умов якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 до договору (реєстр боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховика або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року до ТОВ «Коллект центр» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором №102315872 від 11 жовтня 2021 року на загальну суму 40 415,00 грн, з яких 7 717,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 31 698,07 грн - заборгованість по процентам, 1 000,00 грн - заборгованість по комісії. Згідно з розрахунком ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість відповідача за договором №102315872 від 11 жовтня 2021 року станом на 10 січня 2023 року становила 40 415,07 грн, з яких: по основній сумі кредиту - 7 717,00 грн, заборгованість відсотками на дату відступлення права вимоги (10 лютого 2022 року) - 26 296,17 грн, заборгованість з комісії - 1 000,00 грн., нараховані відсотки згідно кредитного договору за період з 10 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року - 5 401,90 грн. У розрахунку заборгованості ТОВ «Коллект центр» за договором №102315872 зазначено, що станом на 09 квітня 2025 року заборгованість відповідача становить 40 415,07 грн, з яких; заборгованість за тілом кредиту на дату відступлення права вимоги (10 січня 2023 року) - 7 717,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (10 січня 2023 року) та на дату розрахунку (09 квітня 2025 року) - 31 698,07 грн, заборгованість за комісіями на дату відступлення права вимоги (10 січня 2023 року) та на дату розрахунку (09 квітня 2025 року) - 1 000,00 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України). Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Судом встановлено, що договір про споживчий кредит №102315872 від 11 жовтня 2021 року укладений ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі, ТОВ «Мілоан» належним чином виконав свої договірні зобов`язання, перерахувавши 11 жовтня 2021 року на платіжну катку відповідача кошти в сумі 10 000,00 грн. Також матеріалами справи підтверджуються обставини уступки права вимоги за договором про споживчий кредит №102315872 від 11 жовтня 2021 року на користь позивача. Відповідно до договору №102315872 від 11 жовтня 2021 року кредит в сумі 10 000,00 грн відповідачу надано строком на 15 днів з 11 жовтня 2021 року по 26 жовтня 2021 року. В п.2.2.2. договору зазначено, що нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 договору. Відповідно до п.2.4.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4 договору (26 жовтня 2021 року), а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. Пунктом 2.3 договору визначено умови пролонгації строку кредитування. Продовження, вказаного в п. 1.3 договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах (п. 2.3.1 договору). За умовами п. 2.3.1.1 договору для продовження строку кредитування на пільгових умовах позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту у відсотках від поточного залишку кредиту: 3 дні - 3,00%; 7 днів - 5,00% комісії; 15 днів - 10,00% комісії. Якщо позичальник здійснює продовження строку (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 Договору. Пунктом 2.3.1.2 договору передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах. Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6 Договору. З наданих ТОВ «Мілоан» відомостей про щоденні нарахування та погашення [PERSON] за договором №102315872 від 11 жовтня 2021 року убачається, що відбулося продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, що свідчить про пролонгацію строку кредитування на пільгових та на стандартних умовах відповідно до умов договору. Враховуючи умови договору №102315872 від 11 жовтня 2021 року щодо порядку нарахування процентів та пролонгації строку кредитування (продовження строку кредитування) суд дійшов висновку, що проценти за користування кредитними коштами слід нараховувати за період з 12 жовтня 2021 року по 30 січня 2022 року. Можливість подальшої пролонгації строку кредитування умовами договору не передбачено. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та підтверджено Верховним Судом у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. З урахуванням зазначеного суд вважає, що відсутні підстави для стягнення заборгованості по сплаті процентів за договором №102315872 від 11 жовтня 2021 року за період з 10 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року на суму 5 401,90 грн. Згідно із ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що відповідачем доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань суду не надано, факт отримання кредиту та розмір заборгованості не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 35 013,17 грн заборгованості за договором №102315872 від 11 жовтня 2021 року, з яких: 7 717,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 26 296,17 грн заборгованість за процентами, 1 000,00 грн заборгованість за комісією. Стосовно вимоги про стягнення 16 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Як убачається з матеріалів справи правову допомогу ТОВ «Коллект Центр» надавала фізична особа підприємець Субора Надія Сергіївна . Згідно із ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до постанови Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі №757/13974/21-ц до судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога має надаватись саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч.4 ст.137, ч.7 ст.139 та ч.3 ст.141 ЦПК України (п.63 постанови Великої Палати ВС від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19). Позивачем до позовної заяви додано укладений ТОВ «Коллект центр» та ФОП Субора Н.С. договір про надання правової допомоги №02-09/2024-3 від 02 вересня 2024 року, тарифи на послуги ФОП Субора Н.С. , заявку на надання юридичної допомоги №22 від 01 березня 2025 року, витяг з акту №7 про надання юридичної допомоги від 31 березня 2025 року. Належних доказів, які підтверджують статус Субори Н.С. як адвоката відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та що дана особа саме як адвокат надавала професійну правничу допомогу позивачу матеріали справи не містять. На підставі викладено, суд вважає, що з врахуванням вимог ст.137 ЦПК України та правових висновків Верховного Суду відсутні підстави для відшкодування відповідачем позивачу витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial