Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

07.10.2024 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс») звернулося до Чуднівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1255527 від 23.01.2024 в розмірі 110 999,99 грн та судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 422, 40 грн та на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що В обґрунтування поданого позову представник позивача вказує, що 23.01.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №1255527. Відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 гривень строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «Універсал Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора. Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору та Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 20.11.2023, викладені для загального доступну в мережі інтернет на сайті https://selfiecredit.com.ua/pro-nas/. Відповідач відповідно до умов кредитного договору, п. 7.1.16, 7.1.17, 7.1.18 правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти кредитний договір та підписав кредитний договір 23.01.2024 року о 21:37:54 шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Т676, надісланий на його номер телефону. Того ж дня кредитні кошти перераховано на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Однак в подальшому відповідач не виконував свої зобов`язання щодо повернення наданих йому грошових коштів. 29.07.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу №29/07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило ТОВ «ФК\~«Укрглобал-Фінанс» за оплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК\~«Укрглобал-Фінанс» приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права вимоги до боржника, вказаного у реєстрі боржників, в тому числі і за договором №1255527 від 23.01.2024, укладеним з відповідачем. Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» перейшло право вимоги за зобов`язанням [PERSON] по вищевказаному договору. Оскільки позичальник не виконує свої зобов`язання добровільно, товариство звернулося до суду за захистом своїх прав. 14.04.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] вказала, що під час оформлення заявки на отримання кредиту їй не було надано для ознайомлення в електронному чи будь якому іншому вигляді текст Договору №1255527. Була ознайомлена лише з Паспортом споживчого кредиту та Правилами надання кредиту, електронний цифровий підпис проставляла лише під Паспортом кредиту, не вважаючи, що цим погоджується з умовами, що в ньому відображені. Ставить під сумнів справжність копії Договору №1255527, оскільки у ньому та у Паспорті кредиту відображено реквізити одного і того ж електронного підпису. Вважає, що процентна ставка між нею та кредитором не була погоджена і, відповідно, стягненню підлягає лише тіло кредиту в сумі 20 000 грн. Також звертає увагу суду на невідповідність процентної ставки 2,5% умовам Закону України «Про споживче кредитування», в якому визначена процентна ставка 1%. 15.04.2025 судом отримано відповідь на відзив ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», у якій позивач звертає увагу, що кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа. Відповідач в особистому кабінеті в ІТС прйняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписав його шляхом введення електронного підпису. Нарахування процентної ставки позивачем здійснено у відповідності до вимог Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачено перехідний період протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом, що було враховано на час укладення договору. У подальшому, зміни до договору не вносились, а тому процентна ставка залишається незмінною протягом усього строку дії договору. Ухвалою суду від 20.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 14.05.2025. 06.05.2025 на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, просив задовольнити клопотання про витребування доказів, подане разом з позовною заявою. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Ухвалою від 14.05.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті на 17.06.2025. У судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. У матеріалах позовної заяви міститься клопотання від позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. 17.07.2025 від представника відповідача - адвоката Лущик К.О. надійшло клопотання про часткове заоволення позову, в якому остання просить задовольнити позовні вимоги на суму 20 000 грн (в частині заборгованості за тілом кредиту), в іншій частині у задоволенні позову просить відмовити. Також просить справу розглядати без її участі та участі її довірительки. У відповідності\~до положень\~ст.\~223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.01.2024 о 21 год 37 хв між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1255527. Договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора та підписано електронним підписом позичальника о 21 год 37 хв 54 с А554, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими вона ознайомилася перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 20.11.2023, викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://selfiecredit.com.ua/pro-nas/. Відповідно до п.п. 1.2-.1.5 кредитного договору сума позики становить 20 000 грн, строк кредитування - 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 6 днів. Тип процентної ставки - стандартна процентна ставка 2,5% в день. Відповідно до п. 1.6.-1.10 мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Денна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 492451,85 % річних. Стандартна процентна ставка з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки складає 315623,33 % річних. Згідно з п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача №537541XXXXXX4681. За умовами укладеного договору сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору (Дати надання кредиту: 23.01.2024). Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1. договору. Датою сплати заборгованості за кредитом є дата отримання товариством грошових коштів або інформаційного повідомлення від посередника чи учасника платіжної системи, через яку було здійснено переказ коштів, про здійснення відповідного переказу з посиланням на номер кредитного договору / реєстраційний номер облікової картки позичальника як платника податків, за умови, що в подальшому грошове відшкодування за такою операцією надійшло на рахунок товариства. Всі фінансові ризики, що пов`язані з затримкою в надходженні безготівкових коштів на поточний рахунок товариства, несе споживач. Судом враховано, що відповідно до п. 3 договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. Також враховано і те, що сторони даного договору погоджуються, що з метою спрощення і зручності для обох сторін, товариство має право здійснювати округлення значення розміру процентів, що підлягають нарахуванню та оплаті згідно умов договору, до двох знаків після коми (тобто до цілих копійок), з дотримання математичних правил округлення. Паспортом споживчого кредиту містить основні умови кредитування, інформацію щодо процентної ставки та порядок повернення кредиту, які визначені договором про надання споживчого кредиту №1255527 від 23.01.2024. Як вбачається з Паспорта споживчого кредиту та договору №1255527 від 23.01.2024, документи підписано [PERSON] 23.01.2024 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором А554 о 21 год 37 хв. Відповідно до інформаційного повідомлення від споживача фінансових послуг (додаток №2 до договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1255527 від 23.01.2024) відповідач [PERSON] надала відповідні ідентифікаційні дані для інформування про необхідність виконання зобов`язань під час укладання договору, про що свідчить одноразовий ідентифікатор А554. Відповідно до додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1255527 від 23.01.2024, графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Усього сума платежів за розрахунковий період складе 178 650 грн., яка розрахована до 17.01.2025 включно. Згідно з довідкою від 19.09.2024 № 20240919-178 ТОВ «Пейтек Україна» успішно перерахувало кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»: 23.01.2024 о 21:39:09 на суму 20 000.00 грн. Номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» - 6421ff55-0cf4-4732-b369-5e1a4cdaf5e4. Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Зарахування коштів у розмірі 20 000, 00 грн та належність платіжної картки № [NUMBER] відповідачу підтверджується випискою акціонерного товариства «Універсал Банк» №БТ/Е-4488 від 27.05.2025 по рахунку № [NUMBER] у гривні за період з 23.01.2024 по 28.01.2024. Згідно з розрахунком заборгованості за договором №1255527\~від 23.01.2024станом на 29.07.2024 відповідач [PERSON] не здійснювала погашення заборгованості з тіла кредиту та процентів за користування ним, окрім 29.01.2024 (сплачено 1650 грн боргу). Заборгованість відповідача становить 110 999, 99 грн, що включає заборгованість за тілом кредиту в сумі 19999,99 грн, заборгованість за відсотками в сумі 91000 грн. 29.07.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК\~«Укрглобал-Фінанс»укладено договір факторингу №29/07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило ТОВ «ФК\~«Укрглобал-Фінанс»за оплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК\~«Укрглобал-Фінанс»приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права вимоги до боржника, вказаного у реєстрі боржників, в тому числі і за договором №1255527 від 23.01.2024, укладеним з відповідачем. Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК\~«Укрглобал-Фінанс»перейшло право вимоги за зобов`язанням [PERSON] по вищевказаному договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29/01/2024 від 29.07.2024 ТОВ «ФК\~«Укрглобал-Фінанс»набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 10 999, 99 грн, що включає заборгованість за тілом кредиту в сумі 19999,99 грн, заборгованість за відсотками в сумі 91000 грн. За правилами ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За положеннями ч.ч. 1-4 ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою ст. 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Зазначені висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15.03.2023 по справі № 300/438/18. У постанові Верховного Суду від 27.07.2021 за №910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на сайті https://selfiecredit.com.ua в особистому кабінеті в ІТС та заповнив заявку про отримання на отримання кредиту, в якій зазначила свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефона та електронної адреси, паспортні дані, адресу реєстрації та проживання, а також номер карткового рахунку, на який бажала отримати кредитні кошти. Суд звертає увагу на те, що зазначені дані могли бути повідомлені лише особисто позичальником при укладенні кредитного договору. Отже, відповідач на веб-сайті ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» подала заявку на отримання кредиту та підтвердила умови отримання кредиту, після чого кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним у заяві номер телефону одноразовий ідентифікатор, який відповідач використав для підтвердження підписання договору. Тобто, позичальник (відповідач) шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора підписала кредитний договір, який вважається укладеним у відповідності до ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений. Таким чином, покликання відповідача на ту обставину, що вона не підписувала кредитний договір є безпідставними. Неспроможними також є твердження відповідача про те, що вона не погодилась на визначену у договорі процентну ставку за користування кредитом, підписавши лише Паспорт споживчого кредиту, оскільки у Паспорті споживчого кредиту передбачено усі\~істотні умови\~кредитування за\~кредитним договором\~№1255527\~від 23.01.2024,\~у тому\~числі і\~процентна ставка. При цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б спростували створення відповідачем особистого кабінету на сайті ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», приналежність засобів зв`язку, які використовувались як «СЕЛФІ КРЕДИТ», так і відповідачем при укладенні договору, іншій особі ніж відповідач, а також як укладення самого договору, так і отримання нею коштів за таким на вказаний картковий рахунок (приналежність такого не відповідачу, а іншій особі, відповідачем не доведено). За наведеного, суд дійшов висновку, що факт підписання договору про надання грошових коштів у позику №1255527\~від 23.01.2024в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора [PERSON] є доведеним. Підписавши договір відповідач добровільно погодилась на умови договору, за якими вона отримала від позичальника грошові кошти та зобов`язалась їх повернути у такій самій сумі, а також сплатити проценти від суми позики. Вказаний правочин у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. На підставі вищевказаного договору споживчого кредиту відповідачу було видано грошові кошти на банківський картковий рахунок, зазначений у договорі. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за тілом кредиту не виконала, у зв`язку з чим станом на 29.07.2024 утворилася заборгованість в сумі 19999, 99 грн за тілом кредиту, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за договором про споживчий кредит, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до умов договору №1255527 від 23.01.2024, сторони погодили, що тип стандартно процентної ставки складає 2,5% в день. Відповідно до п. 1.5.2 договору знижена процентна ставка в розмірі 1,375% в день застосовується у випадку, якщо споживач до 29.01.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначено в графіку платежів, або здійснить повне дострокове повернення кредиту. У випадку часткового дострокового повернення кредиту такий перерахунок здійснюється тільки до дати часткового дострокового повернення кредиту, надалі застосовується стандартна процентна ставка без знижки і перерахунку. Згідно із ч.3 ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до положень ст.\~3\~Закону України\~« Про\~споживче кредитування» цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті. Статтю 8 Закону України\~«Про споживче\~кредитування» доповнено частиною п`ятою Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності з 24.12.2023. Відповідно до ч. 5 ст.\~8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про споживче кредитування»передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (тобто з 24.12.2023 до 21.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (тобто з 22.04.2024 до 19.08.2024 включно). Зважаючи на ту обставину, що договір про надання споживчого кредиту №1255527 від 23.01.2024 укладено після вступу в силу зазначених вище положень Закону України «Про споживче кредитування», останні поширюються на цей договір. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором, проценти за користування кредитом нараховуються за період з 23.01.2024 по 29.07.2024. Таким чином, з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування» у період з 23.01.2024 по 21.04.2024 (з урахування зниженої процентної ставки, яку нараховано за період з 23.01.2024 по 29.01.2024) процентна ставка за договором має складати 2,5 %, а з 22.04.2024 по 29.07.2024 1,5%. Зважаючи на викладене, суд проводить власний розрахунок заборгованості за користування кредитом за період з 22.04.2024 по 29.07.2024, а саме: 99 днів *1,5%*20 000 грн = 29 700 грн. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом у розмірі 71 200 грн (41 500 + 29 700). Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі\~Руїс Торіха проти Іспанії). Зважаючи на викладене, всі інші доводи та міркування представника відповідача адвоката Лущик К.О. судом визнаються такими, що не спростовують вищевказаних висновків суду. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції від 30.09.2024 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (а.с. 10) Оскільки суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в сумі 91 199, 99 грн (19999, 99 + 71 200), то судові витрати у вигляді сплаченого судового збору понесені позивачем, слід стягнути з відповідача стягнути пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 1 990, 30 грн. За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи характер інституту судових витрат, вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України, оплата послуг адвоката безпосередньо пов`язана з розглядом справи, а тому до уваги судом береться складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт щодо правової консультації, збирання доказової бази. Представником позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги № 02/08/24 від 02.08.2024 та Витяг з реєстру № 1 до акта приймання-передачі наданих послуг №4 до договору, відповідно до яких вартість наданих адвокатом послуг становить 10 000 грн. За підготовку позовної заяви. При цьому, судом враховується висновок, викладений в постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 13.03.2025 у справі №275/150/22, відповідно до якого зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Таким чином, враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, а також часткове задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 216 грн 22 коп. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: partial