Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

20 травня 2025 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 02 липня 2005 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, було складено актовий запис № 21 від 02 липня 2005 року. за час перебування у шлюбі у них народились діти: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя. Відповідач [PERSON] , постійно нехтував сімейними цінностями , після чого в сім`ї склалась психологічна несумісність, яка призводила до постійних сварок, що тяжким чином впливала на її психічний стан. Спільного господарства вони не ведуть, суперечки про розподіл майна немає. Тому просить суд розрвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 21. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позов підтримує, та просить суд його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позов визнає, та не заперечує проти задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 21. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . На підставі ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірвання шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає\~ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч.1,2\~ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », що підтверджується її письмовою заявою. Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач позов визнав то стягненню з нього підлягає 50% від сплаченого судового збору, а решта поверненню з державного бюджету.

Outcome: approved