Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

В провадженні судді Соснівського районного суду м. Черкаси Пономаря В.О. перебувала на розгляді цивільна справа № 753/23644/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Суддею Соснівського районного суду м. Черкаси Пономарем В.О. 19.05.2025 ухвалено рішення, яким частково задоволено позовні вимоги та стягнуто із [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 207\~491 грн 50 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 1\~288 грн 40 коп. Позивач [PERSON] в особі свого представника адвоката Озіян А.С. 27.06.2025 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 753/23644/24, яким остання просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8\~000\~грн. В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що позивач, користуючись своїми правами, скористався послугами правової допомоги та сплатив послуги адвоката в розмірі 8\~000 грн відповідно до рахунку 08/11 від 08.11.2024, а також квитанції від 08.11.2024. Оскільки заявлені витрати на професійну правничу допомогу безпосередньо пов`язані із розглядом справи та відносяться до судових витрат, питання щодо розподілу яких судом не вирішено, представник позивача просить ухвалити заочне рішення, яким стягнути із відповідача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8\~000 грн. Від відповідача заперечень щодо заявлених позивачем у заяві про ухвалення додаткового рішення вимог до суду не надходило. Розгляд заяви проведено без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши надані докази на підтвердження вимог відповідача про відшкодування судових витрат суд дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Верховний Суд у постанові від 17.09.2019 у справі №810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх. З матеріалів справи судом встановлено, що в якості доказів розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу суду надано рахунок на оплату № 08/11 від 08.11.2024 та платіжну інструкцію № 663410303 від 11.11.2024 на суму 8\~000 грн. Стосовно належності підтвердження розміру витрат, в контексті питання їх фактичного понесення позивачем, суд звертає увагу, що за змістом п. 1 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №\~922/445/19). Надаючи оцінку вимогам позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в контексті критеріїв співмірності та пропорційності таких витрат суд виходить з наступного. Частинами 1-2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом ч. 4-5\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати послуг адвоката у фіксованій сумі його гонорару 8\~000 грн за вчинення наступних процесуальних дій: складання позовної заяви про стягнення коштів без участі в судових засіданнях (спрощене провадження) та складання відповіді на відзив; ведення цивільної справи до отримання рішення суду першої інстанції. Оцінюючи розмір заявлених стороною позивача вимог для компенсації витрат на правову допомогу суд звертає увагу на наступне. Позивач просить стягнути із відповідача витрати з оплати правової допомоги адвоката в сумі 8 000 грн. У постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial