Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-02 00:00:00

08 січня 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 17565 від 25.01.2021 року, у сумі 11 900.00 грн. та понесені судові витрати у виді сплаченого при звернені до суду судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрат на правничу допомогу у сумі 12 922.40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 січня 2021 року між ТОВ "АВІРА ГРУП" та [PERSON] , укладено електронний кредитний договір № 17565, який підписано електронним підписом позичальника, за допомогою одноразового ідентифікатора, що надіслано на його мобільний номер. Підписавши договір, відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами та правилами, повністю їх розуміє та погоджується, зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою). Відповідно до п. 1.1. договору, ТОВ "АВІРА ГРУП" надало відповідачу кредитні кошти в сумі 2000.00 грн., строком 18 днів, із стандартною процентною ставкою 2.5% на день. На виконання п.2.4 договору, 25 січня 2021 року ТОВ "АВІРА ГРУП" перерахувало кредитні кошти у сумі 2 000.00 грн. на банківську карту, вказану відповідачем № [NUMBER] . 17 лютого 2022 року між ТОВ "АВІРА ГРУП" та ТОВ "ФК" КЕШ ТУ ГОУ" укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ "АВІРА ГРУП" передало позивачу за плату, право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 17 лютого 2022 року, до вказаного договору факторингу, позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 17565 від 25 січня 2021 року на суму 11 900.00 грн., з яких: 2 000,00 грн. - сума основного боргу; 9 900.00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Оскільки відповідач всупереч умовам договорів не виконує своїх зобов`язань щодо повернення коштів та сплати відсотків, а після відступлення позивачу прав вимог не здійснив жодного платежу для погашення існуючих заборгованостей ні на рахунок ТОВ "ФК" КЕШ ТУ ГОУ", ні на рахунок первинного кредитора, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. (а.с. 2-11) Ухвалою суду від 27 січня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі. 28 лютого 2025 року, представником позивача подано до суду письмову заяву про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у сумі 10 500 грн. (а.с. 52-65) Судові засідання призначені на 03 березня 2025 року, 10 квітня 2025 року та 21 травня 2025 року, відкладені за заявами представника відповідача. (а.с. 66, 71,75) 03 липня 2025 року представником позивача адвокатом Охріменком В.Б.. подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи квитанцій на підтвердження оплати відповідачем заборгованості по кредиту у сумі 2 000.00 грн. та понесених позивачем судових витрат у виді сплаченого при звернені до суду судового збору у сумі 2 422.40 грн. (а.с.79-80) 112-120) Представник позивача, повноваження якого належним чином підтверджені у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 2-11) Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явились, представник відповідача подав до суду письмове клопотання, про розгляд справи без його участі та участі відповідача. Позовні вимоги визнає частково, у частині стягнення тіла кредиту та понесених судових витрат у виді сплаченого позивачем, при зверненні до суду судового збору. Вказані суми сплачені відповідачем добровільно, що підтверджується відповідними квитанціями долученими до матеріалів справи. Проти інших заявлених позовних вимог відповідач заперечує і вважає їх безпідставними. Враховуючи викладене просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору. (а.с. 81) У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 25 січня 2021 року між ТОВ "ФК" АВІРА ГРУП" та [PERSON] укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 17565. Відповідно до п. 1.1індивідуальної частини договору, відповідач отримала фінансовий кредит у розмірі 2 000.00 грн., строком 18 днів, тобто до 11 лютого 2021 року (п. 1.2 договору), з відсотковою ставкою 2.5 % на добу (п.1.3 договору). Кредит надано у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної карти вказаної позичальником № [NUMBER] (п.п. 1.4, 7). Невід`ємною частиною договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на офіційному сайті товариства. Договір підписаний відповідачем з використанням електронного підпису, одноразовим ідентифікатором. (а.с.20-22) Відповідно до додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту № 17565, загальна вартість кредиту з складає 2 900.00 грн. ( а.с. 22 зворотній бік) Із довідки наданої ТОВ "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" встановлено, що 25 січня 2021 року, успішно проведено транзакцію, перераховано кредитні кошти у сумі 2 000.00 грн. на платіжну картку клієнта № [NUMBER] за кредитним договором № 17565. ( а.с. 32) 17 лютого 2022 року між ТОВ "ФК" АВІРА ГРУП" та ТОВ "ФК" КЕШ ТУ ГОУ" укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ "ФК" АВІРА ГРУП" передало позивачу, за плату, право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. (а.с. 23-26, 30,, 31) Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 02-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року ТОВ "ФК" КЕШ ТУ ГОУ" набуло право вимоги до [PERSON] за договором № 17565 від 25.01.2021, у сумі 11 900 грн., з яких: 2 000,00 грн. - тіло кредиту; 9 900,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується наданою випискою з особового рахунку за кредитним договором. (а.с. 14, 15) 22 травня 2024 року, ТОВ "ФК"КЕШ ТУ ГОУ" направлено відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № 17565 від 25 січня 2021 року. ( а.с. 13) Відповідно до копії квитанції №5 від 03 липня 2025 року, відповідач [PERSON] , перерахувала на рахунок позивача ТОВ "ФК" КЕШ ТУ ГОУ", 2 000.00грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Крім того, [PERSON] перераховано на рахунок позивача 2 422.40 грн., в рахунок понесених позивачем судових витрат у виді сплаченого при зверненні до суду судового збору. (а.с. 80) Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом\~статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 205 ЦК України\~визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Статтею 1081 ЦК України передбачено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що договір про надання фінансового кредиту № 17565 від 25 січня 2021 року, підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами Договору про надання грошових коштів у позику. Крім того, відповідач, користуючись своїм правом, наданим п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, визнає позовні вимоги в частині стягнення з неї на користь позивача заборгованості за вищевказаним договором у сумі 2 000.00 грн. 00 коп., про що свідчить добровільне погашення даної суми, яка складається із тіла кредиту. Визнання наведеної частини позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, відтак суд з підстав ч. 4 ст. 206 ЦПК України вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову в цій частині. За таких обставин предметом судового розгляду та об`єктом доказування фактично є право позивача на стягнення з відповідача нарахованих відсотків за користування кредитом у сумі 9900.00 грн. та судових витрат понесених позивачем на правничу допомогу у сумі 10 500.00 грн. З урахуванням висновків зроблених Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, підлягають частковому задоволенню позовні вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів за договором позики № 17565 від 25 січня 2021 року. За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, у постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18. Нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеними строками, у даному випадку після 11 лютого 2021 р., суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду. За вимогами ЦПК України суди повинні враховувати висновки, викладені у постановах Верховного Суду. Так, у пункті 141 Постанови від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду уточнила свій висновок зроблений у іншій справі таким, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом»(стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Враховуючи викладене, беручи до уваги заперечення представника відповідача на позовну заяву, за договором позики № 17565 від 25.01.2021р., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 2 900 грн. 00 коп., яка складається: - 2 000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 900.00 грн. - сума заборгованості за відсотками за 18 днів, 2.5% на день (2000 х 2.5/100 х 18 = 900). Проте, суд бере до уваги, що відповідачем добровільно погашено заборгованість за тілом кредиту у сумі 2 000.00 грн, що підтверджується відповідною квитанцією, з урахуванням чого, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення заборгованості на нарахованими відсотками за користування кредитними коштами у сумі 900.00 грн.. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн, представником позивача долучено до позовної заяви копію договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, копію додаткової угоди №1 до вказаного договору, Акт про отримання правової допомоги від 24 лютого 2025 року, копію платіжної інструкції № 35466 від 24 лютого 2025 року на підтвердження оплати позивачем послуг за правничу допомогу. (а.с. 17-19, 59, 64) Враховуючи викладене, беручи до уваги ціну позову та часткове задоволення позовних вимог, а також той факт, що розмір заявлених позивачем судових витрат не відповідає критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їхнього розміру, позовні вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню в сумі 1831,30 грн.. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 2 422,40 грн. з яких: 1831,30 грн. - витрати на правничу допомогу; 591.10 грн. - частина судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам. Проте, позивачем добровільно сплачені на рахунок позивача судові витрати у сумі 2422.40 грн., що підтверджується відповідною квитанцією, тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат, задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial