Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість загальною сумою 34284,01 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 3986,78 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором 24416,7 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 59 календарних днів 5880,53 грн.; судові витрати: за сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн., на правову допомогу у розмірі 10000 грн. Зазначає, що 30.12.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено Договір № 4257202 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 4000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку, однак відповідач своїх зобов`язань за договором не виконував. 25.10.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 25/10/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача. До позивача відповідно до укладеного Договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 4257202, загальна сума заборгованості склала 28403,48 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 3986,78 грн., заборгованості за процентами 24416,7 грн., штрафні санкції 2000 грн. Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Станом на дату укладання Договору факторингу, строк дії Договору № 4257202 не закінчився, а тому позивачем у період з 26.10.2024 року по 23.12.2024 року (59 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 5880,53 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові вказав, що просить проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала, у зв`язку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 30.12.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 4257202 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, при укладенні якого сторони погодили наступні умови, а саме:\~ сума кредиту 4 000,00 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів-кожні 20 днів, стандартна процентна ставка 2,50 % в день, знижена процентна ставка 0,01 % в день. До копії Договору позивач додав копію таблиці обчислення загальної вартості\~ кредиту та паспорта споживчого кредиту підписаного відповідачем за допомогою електронного підпису. \~Вказаний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень Закону України\~«Про електронну\~комерцію» (далі - Закон) у сторін цього Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір підписувався відповідно до ст.\~12\~Закону з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~3\~Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Зазначений Договір укладався шляхом надсилання пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 4000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів 30.12.2023 року о 09:54:07 на платіжну картку клієнта через систему ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. 25.10.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 25/10/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідачки за Договором № 4257202, загальна сума заборгованості якої склала 28 403,48 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 3 986,78 грн., заборгованість за процентами 24 416,70 грн. Станом на дату укладання Договору факторингу, строк дії Договору № 4257202 не закінчився, а тому позивачем у період з 26.10.2024 року по 23.12.2024 року (59 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 5880,53 грн. Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». 28.10.2024 року [PERSON] було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором, шляхом направлення SMS-повідомлення на зазначений у анкеті телефонний номер. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором своєчасно не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на день звернення до суду становить 34\~284,01 грн. Вказане підтверджується розрахунками заборгованості. Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. За змістом статті 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Стаття 627 ЦК України та ст.6 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло права вимоги до відповідачки за кредитним договором, про що свідчить копія витягу з\~ Реєстру Боржників. Дослідивши матеріали справи, зважаючи на відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК Фінтраст Капітал». Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З ч.1 ст.137 ЦПК України вбачається, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Понесені позивачем витрати на правову допомогу підтверджуються копією договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року про надання правової допомоги, актом №7183 прийому-передачі виконаних робіт від 21.03.2025 року, заявкою №7183 на виконання доручення від 19.02.2025 року, рахунком на оплату №7183-21/03-2025 від 21.03.2025, ордеру. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Дослідивши надані позивачем докази, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача та стягнути з [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень.

Outcome: approved