Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-08 00:00:00

Представник заявника [PERSON] , адвокат Найдьонова Н.В., звернулася 09.05.2025 до суду з заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] , не менш ніж за п`ять років до часу відкриття спадщини у період з березня 2007 року до часу відкриття спадщини, а саме, до [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя склала на ім`я заявника заповіт, розпорядившись належною їй земельною ділянкою, площею 6,1130 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Надеждівської сільської ради. На день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Раніше заявник із [PERSON] були сусідами, а коли вона захворіла, для зручності [PERSON] із березня 2007 року перейшла проживати до [PERSON] та проживала разом із нею по день смерті останньої. Вони жили як одна сім`я, мали спільний побут, бюджет, [PERSON] купувала продукти харчування та інші необхідні речі, готувала їжу, займалася прибиранням житла, а після смерті [PERSON] заявником здійсненої її поховання. Оскільки близьких родичів у [PERSON] не було, на ім`я заявника складено заповіт, [PERSON] вважала, що спадщину за заповітом вона фактично прийняла, а тому проблем із оформленням права власності на спадкове майно не виникне. Однак, звернувшись у березні 2025 року до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , отримала відмову через пропущений 6-місячний строк для прийняття спадщини. Заявник зазначає, що встановлення даного факту необхідно їй для реалізації її спадкових прав та неможливе у позасудовому порядку, а тому, [PERSON] вимушена звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12.05.2025 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, витребувано спадкову справу, заведену після смерті [PERSON] . Від Шостої криворізької державної нотаріальної контори 20.05.2025 надійшла копія спадкової справи № 88/2025, заведеної після смерті [PERSON] (а.с.26-34). Ухвалою суду від 28.05.2025 задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів, на виконання якої 30.06.2025 отримано повідомлення від Криворізького відділу ДРАЦС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.55). Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися. Представник заявника [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її та заявника участі, просила задовольнити заяву з підстав, викладених у ній. Від представника заінтересованої особи, [PERSON] , надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши обставини, які мають значення для справи та визначившись з правовою нормою, яка підлягає застосуванню до вказаних правовідносин, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (ч. 1 ст. 319 ЦПК України). Судом встановлено, що на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серії ДП № 041538, виданого за розпорядженням голови Криворізької районної державної адміністрації від 25.11.2003 № 1107-р, [PERSON] належала земельна ділянка площею 6,1330 га, розташована на території Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, із цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із кадастровим номером 12218843:00:01045:0001 (а.с.9). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 27.07.2011 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Каліушко О.Є., зареєстрований у реєстрі за № 1168, яким заповіла все належне їй майно [PERSON] (а.с.8). [PERSON] померла [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 88/2025, після смерті [PERSON] до Шостої криворізької державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого відкрито спадкову справу № 88/2025, номер у Спадковому реєстрі 73781787 (а.с.10, 27). Постановою від 21.03.2025 державним нотаріусом відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропуском спадкоємцем 6-місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та у зв`язку з відсутністю доказів постійного проживанні зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.13, 34). На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. До Шостої криворізької державної нотаріальної контори виконкомом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області надано довідку від 31.01.2025, відповідно до якої, за адресою [ADDRESS] [PERSON] була зареєстрована одна до дня своєї смерті [INFO] (а.с.11, 29 зворот). Згідно з відміткою у паспорті громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , місце проживання останньої зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-6). Мешканцями с. Надеждівка Криворізького району Дніпропетровської області 02.05.2025 складено акт, що [PERSON] фактично проживала з [PERSON] із березня 2007 року і до дня її смерті, [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , була пов`язана з нею спільним побутом, мала спільний бюджет, вела спільне господарство, доглядала за нею, допомагала у лікуванні, після смерті [PERSON] займалася похованням (а.с.12). Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» Відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем (Постанова ВСУ від 10.01.2019 у справі №484/747/17). За змістом п.п. 3.21. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, після дослідження усієї сукупності доказів у справі, суд дійшов висновку про встановлення факту постійного проживання заявника [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, оскільки надані суду докази не викликають сумнівів в їх належності, достовірності та є достатніми для встановлення цього факту. Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів на їх спростування суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7 ст. 294 ЦПК України, у зв`язку з чим, понесені заявником судові витрати в справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved