Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про поділ майна подружжя. В обґрунтування поданого позову зазначає, що 11.05.2019 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , проте, їхнє спільне життя не склалося та рішенням Франківського районного суду м. Львова від 25.03.2024 року шлюб між сторонами розірвано. За період шлюбу сторонами було придбане майно, яке відповідно до ст. 60 СК України належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності, а саме 05.07.2019 року за спільні кошти сторін був придбаний автомобіль OPEL CORSA, державний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, VIN [NUMBER] , об`єм двигуна 1248 см3. Згідно з листом ГСЦ МВС України вих. № 31/616АЗ-7240-2024 від 14.03.2024 року транспортний засіб OPEL CORSA, 2008 року випуску, VIN [NUMBER] , об`єм двигуна 1248 см3, було зареєстровано 05.07.2019 року територіальним сервісним центром №4641 на [PERSON] . На даний час позивач бажає провести розподіл спільного майна, однак, вирішити спір в добровільному порядку відповідач не бажає, тому позивач змушена звернутись до суду з цим позовом. Відтак, просить провести розподіл спільно нажитого майна подружжя між [PERSON] та [PERSON] шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 1/2 частини вартості автомобіля OPEL CORSA, державний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, VIN [NUMBER] , в сумі 90 000 грн., а вказаний автомобіль залишити у власності відповідача. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 05.06.2024 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків. Після усунення недоліків ухвалою судді від 11.06.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16.10.2024 року призначено у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя судову автотоварознавчу експертизу. Згідно ухвали Франківського районного суду м. Львова від 11.02.2025 року задоволено клопотання судового експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Подулько О.В. від 15.01.2025 року. Зазначено, що при проведенні експертизи слід взяти до уваги те, що автомобіль OPEL CORSA, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1248 см3, сірого кольору, VIN-код [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , не може бути наданий експерту для огляду, оскільки позивач доступу до такого не має, а відповідач доступу не надає. Внаслідок неможливості надання транспортного засобу експерту для огляду скориговано поставлене на вирішення експерта питання і вказано про необхідність проведення експертизи виключно в межах такого питання: Яка середня ринкова ціна автомобіля марки OPEL CORSA, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1248 см3, сірого кольору, VIN-код [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , в технічно справному стані та в повній заводській комплектації, станом на 2025 рік? В умовах відсутності інших даних про технічний стан і комплектацію автомобіля за вихідні дані експерту запропоновано прийняти те, що такий автомобіль перебуває в технічно справному стані і в повній заводській комплектації (не переобладнувався і додатковим устаткуванням, обладнанням не доукомплектовувався). З урахуванням ненадання відповідачем реєстраційних документів на автомобіль експерту слід врахувати дані про транспортний засіб, викладені у відповіді Головного сервісного центру МВС від 14.03.2024 року (а.с.15, 16). Доведено до відома судового експерта наявність в матеріалах справи платіжної інструкції № 9367-4666-1602-3863 від 22.01.2205 року про оплату експертизи позивачем [PERSON] . Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 03.06.2025 року прийнято до розгляду заяву представника позивача [PERSON] про збільшення розміру позовних вимог від 09.04.2025 року, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача на її користь 129725,00 грн. в якості грошової компенсації половини вартості автомобіля. Надалі розгляд справи вирішено здійснювати в межах уточнених позовних вимог. Підготовче провадження в цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Відповідач в судові засідання не з`являвся, хоча належним чином, неодноразово повідомлявся про час та місце проведення останніх, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Згідно із відомостями ГУ ДМС України у Львівській області, зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] є: [ADDRESS] . На вказану адресу неодноразово направлялися повістки про виклик в судові засідання, однак такі повернуті на адресу суду із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до положень ст.128 ЦПК України вважається належним повідомленням відповідача про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід згідно ст.280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали позовної заяви, проаналізувавши подані докази у своїй сукупності, доходить переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 11.05.2019 року зареєстрували шлюб у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис № 902 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11.05.2019 року). Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 25.03.2024 року розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 11.05.2019 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 902. Згідно відповіді Головного сервісного центру МВС від 14.03.2024 року, 05.07.2019 року територіальним сервісним центром № 4641 здійснено перереєстрацію транспортного засобу ОРЕL СORSA, VIN [NUMBER] , 2008 року випуску, об`єм двигуна 1248 см. кубічних, на нового власника [PERSON] . Станом на 13.03.2024 року в ЄДРТЗ відсутні відомості про здійснення подальших реєстраційних дій відносно даного транспортного засобу та реєстрацію на ім`я [PERSON] , [INFO] , будь-яких інших транспортних засобів. Згідно висновку експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/114-24/30142-АВ від 05.03.2025 року середня ринкова ціна автомобіля марки «Opel Corsa», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , об`єм двигуна 1248 см. кубічних, в технічно справному стані та в повній заводській комплектації на момент проведення експертизи, станом на 05.03.2025 року, становить 259 450,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 61, ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно з ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не вставлено договором або законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки автомобіль ОРЕL СORSA, VIN [NUMBER] , 2008 року випуску, об`єм двигуна 1248 см. кубічних, придбаний сторонами під час перебування в шлюбі, суд визнає вказаний спірний автомобіль спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] . Жодних заперечень щодо вказаного факту відповідачем не надано. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 ст. 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 69 ЦК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За змістом ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України - у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між сторонами або шлюбним договором. За змістом ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 30.03.2016 року у справі №6-2811цс15, згідно ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, діляться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються кожному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 1, 2 ст. 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (ч. 4 ст. 71 СК України). Так, присудження судом грошової компенсації одному з подружжя замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за наявності згоди цієї особи на таке присудження, крім випадків, передбачених ст. 365 ЦК України. Звернувшись до суду з даним позовом, позивач сама просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за належну їй частку автомобіля марки ОРEL CORSA, державний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, VIN-код [NUMBER] , оскільки спірний автомобіль фактично перебуває у володінні та користуванні відповідача. При визначені вартості автомобіля суд виходить саме з висновку експертного дослідження № СЕ-19/114-24/30142-АВ від 05.03.2025 року, відповідно до якого середня ринкова вартість автомобіля марки «Opel Corsa», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , об`єм двигуна 1248 см. кубічних, в технічно справному стані та в повній заводській комплектації, на момент проведення експертизи становить 259 450,00 грн. Отже, суд виходить з положень закону про рівність часток подружжя у спільному майні, набутому ними у шлюбних відносинах, і вважає, що спірний автомобіль, набутий сторонами за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому позивач має право на 1/2 частину вказаного вище спірного автомобіля. Оскільки вартість спірного автомобіля становить 259 450 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача половину його вартості, що становить 129 725 грн. 00 коп. Разом із тим, відповідачу [PERSON] слід виділити у приватну власність автомобіль марки ОРEL CORSA, державний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, VIN-код [NUMBER] . Згідно з положеннями ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена позивачем за подання позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог, в загальному розмірі 1294 грн. 50 коп. Окрім того, суд зазначає, що витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат (стаття 133 ЦПК України). Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути також витрати на проведення у справі судової транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 4775 грн. 40 коп. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: approved