Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

У травні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі ТОВ «ФК Ейс») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії в сумі 12194,6 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 квітня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-9731559, за умовами якого ТОВ «Макс Кредит» надав відповідачу грошові кошти (сума кредитного лінії) 5500 грн строком на 360 днів, строк повернення кредиту 15 квітня 2025 року зі сплатою процентів у розмірі 1,47% в день (стандартна процентна ставка/фіксована), комісія 5% від суми кредиту 300 грн. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу. На виконання умов вказаного договору від 20 квітня 2024 року ТОВ «Макс Кредит» передало відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5500 грн шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача. 21 жовтня 2024 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК Ейс» уклали договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за кредитним договором №00-9731559, від 20 квітня 2024 року в сумі 14944,6 грн, заборгованість складалась із 6050 грн\~ заборгованості за основною сумою боргу; 6144,60 грн сума заборгованості за відсотками, та 2750 грн штрафних санкцій згідно умов договору. У зв`язку із невиконанням договору, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 12194,60 грн, яка складається з: 6050 грн\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 6144,60 грн сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати у справі, в тому числі витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 червня 2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному\~ст.178 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку наданим доказам, дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 20 квітня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №№00-9731559, за умовами якого ТОВ «Макс Кредит» надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5500 грн строком на 360 днів, строк повернення кредиту 15 квітня 2025 року зі сплатою процентів у розмірі 1,47% в день (базова процентна ставка/фіксована), знижена процентна ставка 0,6 процентів, яка надається в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою оплати процентів, комісія 10 % від суми кредиту 550 грн. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем на номер його мобільного телефону, що підтверджується довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «Макс Кредит». На виконання умов договору ТОВ «Макс Кредит» 20 квітня 2024 року перерахувало [PERSON] на платіжну карту № [NUMBER] , емітовану в АТ КБ «ПриватБанк» 5500 грн, що підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 16 червня 2025 року. [PERSON] в порушення умов договору кредитні кошти не повернула, у зв`язку з чим станом на 21 жовтня 2024 року утворилась заборгованість згідно розрахунку ТОВ «Макс Кредит» в сумі 12194,60 грн, яка складалась із заборгованості за основною сумою боргу в сумі 5500 грн, 6144,6 грн заборгованості за відсотками, 550 грн комісії та 2750 грн штрафних санкцій згідно умов договору. 21 жовтня 2024 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК Ейс» уклали договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, зазначених у реєстрі боржників. Згідно із актом прийому-передачі Реєстру боржників від 21 жовтня 2024 року та витягу з Реєстру боржників від 21 жовтня 2024 року до договору факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, ТОВ «ФК Ейс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №00-9731559 від 20 квітня 2024 року в сумі 12194,60 грн, яка складалась із заборгованості за основною сумою боргу в сумі 6050 грн, 6144,6 грн заборгованості за відсотками, та 2750 грн штрафних санкцій згідно умов договору. За умовами вказаного кредитного договору [PERSON] зобов`язалась повернути отримані грошові кошти у визначений договорами строк та сплатити відсотки за користування коштами. Фінансова установа виконала свої зобов`язання за договорами кредиту та надала відповідачу кредитні кошті згідно умов договору, однак [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала та не повернула отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у неї перед кредитором виникла заборгованість. Позивач заявляє вимогу про стягнення заборгованості за виключенням штрафних санкцій за договором в сумі 2750 грн тобто 12194,60, яка складається з: 6050 грн\~ заборгованості за основною сумою боргу (в тому числі 550 комісії) та 6144,6 грн заборгованості за відсотками. За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України\~«Про електронну\~комерцію» N\~675-VIII\~від 03.09.2015\~року (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1статті 3\~Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону). Стаття 12\~Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою ст.526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «Макс Кредит» і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. [PERSON] підписала цей договір одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем 66506), направленим товариством на телефонний номер відповідача. При укладанні кредитного договору відповідачкою вчинено ряд дій, без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі. [PERSON] була належним чином ознайомлена з умовами вищевказаного кредитного договору, однак не виконала грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому заборгованість по договору кредиту в межах строку кредитування підлягає стягненню за рішенням суду. Звертаючись в\~суд з\~позовом ТОВ\~«ФК «ЕЙС»\~вказував,\~що до\~нього перейшло\~право вимоги\~до відповідача\~ [PERSON] \~ за\~договором №00-9731559\~від 20\~квітня 2024\~року,\~оскільки 21\~жовтня 2024\~року ТОВ\~«Макс Кредит»\~та ТОВ\~«»ФК Ейс»\~уклали договір\~факторингу №\~21102024-МК/ЕЙС, в тому числі за кредитним договором №00-9731559 від 20 квітня 2024 року в сумі 12194,60 грн, яка складалась із заборгованості за основною сумою боргу в сумі 6050 грн, 6144,6 грн заборгованості за відсотками, та 2750 грн штрафних санкцій згідно умов договору, однак позивачем заявлено вимоги про стягнення боргу, без урахування штрафних санкцій. Наданий товариством розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та є правильним. Відповідачкою не надано доказів на його спростування. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором №00-9731559 від 20 квітня 2024 року підлягають задоволенню в сумі 12194,60 грн, яка складалась із заборгованості за основною сумою боргу в сумі 6050 грн (в тому числі комісії 550 грн), 6144,6 грн заборгованості за відсотками. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд зважає на таке. За вимогами ст.133, 137, 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в т.ч. на професійну правничу допомогу, які несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частин першої - шостої\~ст. 137 ЦК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2\~статті 137 ЦПК України). Як убачається із акту прийому-передачі наданих послуг від 07 квітня 2025 року та додаткової угоди №11 до нього адвокатом відповідно до договору про надання правової допомоги №07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року складено позовну заяву вартістю 5000 грн за дві години роботи, вивчення матеріалів справи вартістю 1000 грн за дві години роботи, підготовка адвокатського запиту вартістю 500 грн та клопотання про витребування доказів вартістю 500 грн на загальну вартість 7000 грн. Разом з тим, вивчення матеріалів справи входить у складання позовної заяви, а тому суд уважає, що такі витрати в сумі 1000 грн є недоведеними, а тому у їх стягненні слід відмовити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на правничу допомогу у разі часткового задоволення позову, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн судового збору та витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн, підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: partial