Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-14 00:00:00

позовні вимоги представник позивачки обґрунтовує тим, що з 10.02.2010 року позивачка перебувала з відповідачем в шлюбі, за час якого, а саме [INFO] та [INFO] в них народилися діти [PERSON] та [PERSON] . 05.01.2016 року шлюб між сторонами розірвано, Вказані діти проживають разом з позивачкою. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання цих дітей сторін не надає, хоча вони потребують такої допомоги від свого батька, оскільки дітей потрібно забезпечити належним харчування, одягом, засобами гігієни, організацією дозвілля, що потребує значних витрат. Однак, домовитись з відповідачем про надання такої допомоги у добровільному порядку позивачка не може. Відповідач є працездатним, здоровим, має постійний дохід, інших утриманців не має. Тому представник позивачки просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання вказаних дітей сторін до досягнення ними повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, 23.06.2025 року її представник, адвокат Боб`як М. Ю. подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі та задовольнити позов, вказавши, що вони не заперечують проти ухвалення заочного рішення (а. с. 31). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок він суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи (їх представників), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтв про народження серії « [NUMBER] (актовий запис № 125 від 03.03.2011 року), та серії « [NUMBER] (актовий запис № 275 від 28.05.2014 року), виданих відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області 03.03.2011 року та 28.05.2014 року, у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , та [INFO] народився син [PERSON] (а. с. 7, 8). Судом також встановлено, що заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.01.2016 року, ухваленим у справі № 346/5461/15-ц, шлюб між сторонами, який зареєстровано 10.02.2010 року, розірвано та залишено проживати разом з позивачкою вказаних дітей (а. с. 6). Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частина 3\~ст. 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 182 вказаного Кодексу\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.\~ На підставі наведеного, враховуючи вік дітей сторін та пов`язані з цим витрати на їх харчування, забезпечення найбільш необхідними речами, фізичний та духовний розвиток, значне зростання цін після введення в Україні 24.02.2022 року воєнного стану, суд вважає за можливе та доцільне визначити аліменти в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч.6 \~ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. На підставі наведеного, ст.ст.\~180-182,\~184,\~191 СК України,

Outcome: approved