Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-06 00:00:00

26.08.2024 року [PERSON] в особі свого представника адвоката Бороденко К,О. звернувся до Дзержинського районного суду м Харкова з позовною заявою, сформованою в підсистемі «Електронний суд», до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Печенізької селищної ради про позбавлення відповідачки батьківських прав. Позов мотивований тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 16.04.2019 року рішенням Печенізького районного суду Харківської області, яким також визначено місце проживання малолітньої [PERSON] з батьком. Відповідно до акту від 14.08. 2024 року обстеження умов проживання позивача ним для виховання та проживання дитини створені всі належні умови. Матір дитини не приймає участі в житті дочки, не відвідує її, не цікавиться її успіхами в навчанні та станом здоров`я, повністю самоусунулась від своїх батьківських обов`язків. 19.07.2023 від відповідачки надійшла нотаріально посвідчена заява про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо доньки [PERSON] . Зважаючи на зазначене, [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2024 року вказана цивільна справа направлена до Чугуївського міського суду Харківської області за підсудністю. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 23.09.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження. 11.11.2024 роу та 12.11.2024 року до суду поштою надійшли заяви від відповідачки [PERSON] , в яких остання зазначає, що визнає позовні вимоги [PERSON] про позбавлення її батьківських прав щодо дочки [PERSON] , [INFO] у повному обсязі, просить їх задовольнити. Розгляд справи просить провести за її відсутністю. Подалі позивач 28.11.2024 року надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав за заявленими підставами. Представник позивача адвокат Бороденко К.О. 07.12.2024 року через підсистему «Електронний суд» надала заяву про розгляд справи в режимі відеоконференції. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 20.12.2024 року витребувано від Служби у справах дітей Печенізької селищної ради Чугуївського району Харківської області висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] . Зазначений висновок надійшов до суду 26.02.2025 року. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 26.02.2025 року підготовче провадження закрито, і справа призначена до розгляду по суті. Подалі від представника позивача адвоката Зінченко С.А. ( яка була замінена замість адвоката Бороденко К.О. відповідно до наказу директора Східного міжрегіонального центра з надання безоплатної правничої допомоги А. Бородавки ) до суду 08.04.2025 надійшла заява, сформована в підсистемі «Електронний суд», про ознайомлення з матеріалами справи в паперовому вигляді. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Печенізької селищної ради в особі Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області до суду не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України. Відповідно до\~вимог \~ст.\~223\~ЦПК України\~суд вважає\~можливим розглянути\~справу за\~відсутністю учасників\~справи на\~підставі наданих\~доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.03.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печенізького районного управління юстиції Харківської області, відповідно до якого [PERSON] народилась [INFO] в смт Печеніги, Харківська область, Україна, про що зроблений відповідний актовий запис за №11. Батьки: батько [PERSON] , громадянин України, мати [PERSON] , громадянка України. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 16.04.2019 року рішенням Печенізького районного суду Харківської області, яким також визначено місце проживання малолітньої [PERSON] з батьком (справа №633/86/19). Відповідно до\~вимог ч.4\~ст.82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно копії довідки виконавчого комітету Печенізької селищної ради Чугуївського району Харківської області від 06.07.2024 за № 1715/679 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним мешкає донька [PERSON] ,2011 р.н.,, яка згідно рішення Печенізького районного суду Харківської області від 16.042019 року проживає з батьком та знаходиться на його вихованні. Згідно копії акту № 78 обстеження умов проживання, складеного 14.08.2024 року комісійно представниками Служби у справах дітей райдержадміністрації з метою підготовки висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні В кімнатах чисто, охайно, затишно, однак потребують косметичного ремонту. В дівчині є окрема кімната, з ліжком та зоною навчання. Також є все необхідне для виховання та всебічного розвитку. Окрема кімната повністю мебльована, телевізор, ноутбук, шафа для книг та шафа для одягу В наявності всі необхідні продукти харчування. Батько працює, ремонтує автомобілі, повністю забезпечує дочку всім необхідним. Стосунки між батьком та дочкою добрі, основані на взаємолюбові та взаємоповазі; донька допомагає батькові по господарству, готує їжу. Для виховання та проживання дитини створені всі належні умови. Як вбачається з висновку органу опіки і піклування Печенізької селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її дочки [PERSON] , [INFO] , вказаний акт був предметом розгляду органу опіки та піклування. Також в акті зазначено, що мати дитини [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , останнє місце проживання не відоме, не приймає участі в житті дочки, не відвідує її, не цікавиться її успіхами в навчанні та станом здоров`я, повністю самоусунулась від своїх батьківських обов`язків. Батько дитини [PERSON] та малолітня дочка [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . але фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації від 21.01.2025 року про стан утримання, навчання та виховання учениці 8-Б класу КЗ « Печенізький ліцей ім.. Г. Семирадського» Печенізької селищної ради [PERSON] , останню виховує батько [PERSON] , який створює всі умови для нормального розвитку дитини. Мати дитини у вихованні участі не бере, долею дитини не цікавиться, не по цікавить ся поведінкою та навчанням дочки. У зв`язку із зазначеним та з метою захисту прав та інтересів дитини [PERSON] , служба у справах дітей Печенізької селищної ради Чугуївського району Харківської області вважає за доцільне позбавити матір, [PERSON] , 1977 р.н. батьківських прав у відношенні її дочки [PERSON] , [INFO] . Зазначений висновок затверджений розпорядженням №62 від 12 лютого 2025 року начальником Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області. Суд погоджується з вищевказаним висновком органу опіки і піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованим, та узгоджується з наданими до суду доказами. Як вбачається з копії заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Юрченко О.М., [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першорядно повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. У разі спору передусім повинні бути визначені інтереси дитини й тільки потім права батьків. Такий висновок зробив Верховний Суд в постанові від 04 квітня 2018 року у справві №756/2109/16-ц, провадження № 61-5487св18. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Так,\~згідно з\~пунктом 2\~частини першої\~статті 164\~СК України\~(у\~редакції,\~чинній на\~час виникнення\~спірних правовідносин)\~мати,\~батько можуть\~бути позбавлені\~судом батьківських\~прав,\~якщо вона,\~він ухиляються\~від виконання\~своїх обов`язків\~щодо виховання\~дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах\~\~від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження\~\~\~№ 61-1344св20), від 26 квітня 2022 року у справі № 520/8264/19 (провадження № 61-19984 св 21). Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції). Судом встановлено, що після припинення сторонами сімейних відносин малолітня дочка відповідачки постійно проживала з [PERSON] , окремо від матері [PERSON] , а остання самостійно та усвідомлено усунулась від виховання та спілкування з дитиною, утримання її матеріально, не піклувалась про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя. Суд вважає, що відповідачкою свідомо обрано такі життєві умови, за якими її участь у вихованні дочки є недостатньою, що в свою чергу свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України. Встановлені обставини свідчать про наявність підстав для позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав, що не є порушенням статті 8 Конвенції, яка передбачає право особи на повагу до свого сімейного життя. Позбавлення батьківських прав відповідачки в судовому порядку скасовує лише правовий зв`язок між нею та її сином, підтверджує відсутність фактичного духовного зв`язку між матір`ю та дитиною . При цьому суд враховує правовий висновок, викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі N 522/10703/18 (провадження N 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі N 760/468/18 (провадження N 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі N 638/16622/17 (провадження N 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі N 522/21914/14 (провадження N 61-8179св19), про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. За змістом статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Суд вважає, що обставини, на які посилається позивач як на підставу заявленого позову, а саме невиконання відповідачкою [PERSON] батьківських обов`язків, знайшли своє підтвердження наданими належними і допустимими доказами умисного винного ставлення відповідачки до невиконання своїх батьківських обов`язків, свідомого нехтування нею своїми обов`язками.

Outcome: approved