Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-15 00:00:00

Представник позивача\~ [PERSON] \~звернулась в\~суд з\~позовом до\~відповідача,\~в якому\~просила здійснити\~поділ майна,\~що є\~об`єктами права\~спільної сумісної\~власності подружжя,\~шляхом визнання\~за [PERSON] \~права власності\~на 1/2\~частину земельної ділянки площею 0,0135 га, кадастровий номер 4623683700:02:001:1395, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою Львівська обл., Пустомитівський (Львівський) р-н, с. Холодновідка, стягнувши з відповідача на користь позивача грошову компенсацію вартості 1/2 частки майна у розмірі 207300 грн.; права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею площею 0,1265 га кадастровий номер 4623683700:02:001:1396, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою Львівська обл., Пустомитівський (Львівський) р-н, с. Холодновідка, стягнувши з відповідача на користь позивача грошову компенсацію вартості 1/2 частки майна у розмірі 878700 грн. Мотивувала позовні вимоги тим, що 16 червня 2001 року між сторонами укладено шлюб, який розірвано рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 серпня 2023 року. В період перебування подружжя у шлюбних стосунках, у них народилось п`ятеро дітей [PERSON] , [INFO] , який на момент звернення до суду є повнолітнім, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання сторони набули у спільну сумісну власність земельні ділянки з кадастровими номерами 4623683700:02:001:0419 та 4623683700:02:001:0467, цільове призначення яких для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою Львівська обл., Пустомитівський (Львівський) р-н, с. Холодновідка та зареєстровані на праві власності за відповідачем на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Вегерою Н.Б. 21 січня 2021 року [PERSON] здійснив об`єднання згаданих вище земельних ділянок в одну із присвоєнням кадастрового номеру 4623683700:02:001:1378, а в подальшому поділив таку на дві земельні ділянки площею 0,0135\~га,\~кадастровий номер\~4623683700:02:001:1395, площею 0,1265 га кадастровий номер 4623683700:02:001:1396. Вказані дії свідчать про небажання [PERSON] здійснювати поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя. Крім цього, відповідачем одноосібно використовуються згадані земельні ділянки, що позбавляє позивача можливості користуватись вказаним майном та є підставою для стягнення грошової компенсації за вартість часток у праві спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи викладене вище, просила позовні вимоги задовольнити. Крім цього, до матеріалів позовної заяви долучила клопотання про витребування доказів та заяву про вжиття заходів забезпечення позову. Ухвалою від 20 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, описаних у такій. Ухвалою від 20 грудня 2023 року заяву представника позивача [PERSON] задоволено, накладено арешт на земельні ділянки площею 0,0135 га кадастровий номер 4623683700:02:001:1395, площею 0,1265 га кадастровий номер 4623683700:02:001:1396, цільове призначення яких для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою Львівська обл., Пустомитівський (Львівський) р-н, с. Холодновідка та належать на праві приватної власності [PERSON] , в межах розміру заявлених позовних вимог в сумі 1964700 грн. 25 грудня 2023 року представником позивача [PERSON] подано заяву, якою усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою від 26 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 18 січня 2024 року відповідачем [PERSON] подано клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву та пред`явлення зустрічного позову. Мотивував клопотання необхідністю значного часу для отримання доказів на підтвердження власної позиції у справі. 31 січня 2024 року представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано відзив на позовну заяву, згідно мотивів якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказала, що зазначене майно хоч і набуте відповідачем у період перебування в шлюбних стосунках із позивачем, однак придбано [PERSON] за кошти, які отримані від продажу особистого нерухомого майна набутого до шлюбу. Вказала, що 16.02.2000 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Корпало Г.В., набуто у власність квартиру [ADDRESS] . Вказана квартира у відповідності до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 26.05.2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А., реалізована за 300000 грн. Спірні земельні ділянки придбані [PERSON] 30.11.2020 року за 360000 грн. Решту коштів, необхідних для придбання спірного майна відповідачем отримано від тимчасової адміністрації АТ «Дельта Банк», які були виплачені 17.06.2015 року. Вказала, що ні позивач, ні відповідач не мали змоги здійснити купівлю спірних земельних ділянок у 2020 році за спільні кошти подружжя, оскільки [PERSON] з 10.05.2010 року працювала у приватному науково-виробничому підприємстві «Світовид» з посадовим окладом у розмірі мінімальної заробітної плати, а [PERSON] займав посаду старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу протидії злочинам в базових галузях економіки управління організації викриття податкових злочинів управління податкової міліції ДПС у Львівській області із посадовим окладом в 1240 грн. на місяць. Крім цього, до позовної заяви долучено докази, які спростовують покликання сторони позивача щодо неподільності спірного майна, адже такий поділ, як зазначено, мав місце раніше. Додатково вказала, що звіти про експертну грошову оцінку вартості спірних земельних ділянок є недопустимими доказами враховуючи те, що експертом допущено порушення вимог Національного стандарту при складанні звіту про оцінку майна. 31 січня 2025 року представником відповідача [PERSON] . [PERSON] подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] , у якому просила визнати за [PERSON] право особистої власності на земельні ділянки 0,0135 га, кадастровий номер 4623683700:02:001:1395, площею 0,1265 га кадастровий номер 4623683700:02:001:1396, цільове призначення яких для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою Львівська обл., Пустомитівський (Львівський) р-н, с. Холодновідка. Вимоги мотивовані тим, що земельні ділянки хоч і формально придбані в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, однак за особисті кошти [PERSON] . Додатково зазначила, що орієнтований розрахунок судових витрат, понесених [PERSON] , становить 40000 грн. на професійну правничу допомогу. 20 лютого 2024 року представником позивача Шевченко «Костецької» Н.М. [PERSON] подано відповідь на відзив, згідно мотивів якого вказала, що наведені стороною відповідача мотиви не спростовують презумпцію спільного майна, яка закріплена у ст. 60 СК України. Договір купівлі-продажу квартири укладено [PERSON] 26.05.2015 року, натомість спірні земельні ділянки придбано 30.11.2020 року, тобто через 5 років після продажу начебто майна, яке належало відповідачу на праві особистої приватної власності. Жодних доказів на підтвердження факту використання грошових коштів з продажу квартири для придбання спірного майна [PERSON] до матеріалів цивільної справи не долучено. Натомість, такі були використані для забезпечення потреб сім`ї і утримання дітей. Крім цього, відповідно до п. 5.6 договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 30.11.2020 року вбачається, що [PERSON] надає згоду на купівлю земельних ділянок, що підтверджує факт використання спільних коштів сім`ї, укладення договорів в її інтересах та набуття майна у спільну сумісну власність. Зауважила, що поведінка [PERSON] щодо об`єднання, а в подальшому поділу спірних земельних ділянок, унеможливлює спільне володіння та користування такими, з огляду на що, ефективним способом захисту прав та інтересів [PERSON] є компенсація вартості за частку у праві спільної сумісної власності подружжя. Крім цього, для підготовки звітів про експертну грошову оцінку спірних земельних ділянок при визначенні їх середньої вартості було використано метод зіставлення, а тому такий відповідає нормативно-правовим актам, які стосуються оцінки майна. 01 березня 2024 року представником позивача Шевченко «Костецької» Н.М. Змисла М.Р. подано клопотання про витребування доказів. 01 березня 2024 року представником позивача Шевченко «Костецької» Н.М. [PERSON] подано клопотання про виклик та допит в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою від 04 березня 2024 року відкладено розгляд справи у зв`язку із неявкою сторін. Протокольною ухвалою від 22 травня 2024 року прийнято відмову представника позивача [PERSON] від клопотання про витребування доказів, яке подано разом із позовною заявою, поновлено строк і прийнято зустрічний позов до спільного розгляду первісним позовом та задоволено клопотання про виклик і допит свідків. Ухвалою від 22 травня 2024 року, з врахуванням ухвали про виправлення описки від 09.12.2024 року, постановленої на підставі заяви представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] від 23.08.2025 року, витребувано у приватного нотаріуса Пустомитівського нотаріального округу Львівської області Вегери Н.Б. копії нотаріальних справ щодо купівлі [PERSON] земельних ділянок з кадастровими номерами 4623683700:02:001:0419 та 4623683700:02:001:0467, цільове призначення яких для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою Львівська обл., Пустомитівський (Львівський) р-н, с. Холодновідка; документів, які стали підставою для об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами 4623683700:02:001:0419 та 4623683700:02:001:0467 в земельну ділянку із кадастровим номером 4623683700:02:001:1378; документів, що слугували підставою для поділу земельної ділянки із кадастровим номером 4623683700:02:001:1378 на земельні ділянки площею 0,0135 га кадастровий номер 4623683700:02:001:1395, площею 0,1265 га кадастровий номер 4623683700:02:001:1396. Уповноважено позивача за первісним позовом [PERSON] та її представника Змисла М.Р. на отримання витребуваних доказів. 04.11.2024 року та 16.12.2024 року від приватного нотаріуса Пустомитівського нотаріального округу Львівської області Вегери Н.Б. надійшли докази та повідомлено, що документи, які стали підставою для об`єднання та поділу спірного майна не можуть бути надані з огляду на те, що номенклатура справ 2020 року не передбачає зберігання вказаних документів. Ухвалою від 20 грудня 2024 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою сторін. 31 грудня 2024 року представником відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом Кужик Л.В. подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у задоволенні якого відмовлено ухвалою від 15 січня 2025 року. 27 січня 2025 року представником відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом Кужик Л.В. подано письмові заперечення на відповідь на відзив, згідно мотивів яких вказала, що надання [PERSON] згоди для укладення договорів купівлі-продажу земельних ділянок не може свідчити про згоду на розпорядження [PERSON] спільними коштами, оскільки така стосується лише укладення і підписання згаданих договорів. Ухвалою від 27 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 10 квітня 2025 року представником позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] подано клопотання про повернення до стадії підготовчого судового засідання з підстав необхідності зміни предмета позову, у задоволенні якого відмовлено протокольною ухвалою від 14 квітня 2025 року. В судовому засіданні 14 квітня 2025 року представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] первісні позовні вимоги підтримала з мотивів викладених письмово та просила такі задовольнити, відмовивши у задоволенні зустрічних позовних вимог. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні вимоги зустрічної позовної заяви підтримала та просила такі задовольнити, відмовивши у задоволенні первісних позовних вимог. Протокольною ухвалою від 14 квітня 2025 року відкладено розгляд справи з метою виклику та допиту в судовому засіданні свідків. 17 червня 2025 року представником відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке залишено без розгляду ухвалою від 14 липня 2025 року. В судове засідання 16 липня 2025 року не з`явились усі учасники розгляду справи, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, явку свідків для їх допиту в судовому засіданні не забезпечено, однак 15 липня 2025 року представником позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] подано клопотання про проведення розгляду справи у їх відсутності. 16 липня 2025 року представником відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] подано клопотання про відкладення розгляду справи, а у випадку відмови, просила задовольнити зустрічні позовні вимоги, відмовивши у задоволенні первісних позовних вимог. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Щодо поданого клопотання про відкладення розгляду справи, слід зазначити, що до такого не долучено доказів на підтвердження викладених у ньому обставин, а тому таке задоволенню не підлягає. Заслухавши пояснення та думку представників, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 червня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 22 липня 2005 року Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, який розірвано рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 серпня 2023 року. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 22 травня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, серії [NUMBER] , виданого 15 березня 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, серії [NUMBER] , виданого 24 червня 2016 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, серії [NUMBER] , виданого 17 листопада 2020 року Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З договору купівлі-продажу квартири серії НАН № 204482, посвідченого 26.05.2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 4226, вбачається, що [PERSON] , якому майно належить на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 16.02.2000 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Корпало Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 427, продав, а [PERSON] придбав за 300000 грн. квартиру [ADDRESS] . Як вбачається з договору купівлі-продажу земельної ділянки серії НМН № 207546, посвідченого 30.11.2020 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Вегерою Н.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 4080, [PERSON] за згодою дружини [PERSON] придбав за 180000 грн. земельну ділянку площею 0,07 га, кадастровий номер 4623683700:02:001:0467, яка розташована за адресою Львівська обл., Пустомитівський (Львівський) р-н, с. Холодновідка. Із договору купівлі-продажу земельної ділянки серії НМН № 207547, посвідченого 30.11.2020 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Вегерою Н.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 4084, [PERSON] за згодою дружини [PERSON] придбав за 180000 грн. земельну ділянку площею 0,07 га, кадастровий номер 4623683700:02:001:0419, яка розташована за адресою Львівська обл., Пустомитівський (Львівський) р-н, с. Холодновідка. Вказані земельні ділянки були об`єднані в одну із присвоєнням кадастрового номеру 4623683700:02:001:1378, а згодом поділені на земельні ділянки із площею 0,0135 га кадастровий номер 4623683700:02:001:1395, площею 0,1265 га кадастровий номер 4623683700:02:001:1396, що не заперечується сторонами. Із долучених довідок про доходи вбачається, що [PERSON] з 2016 року працювала у ПНВП «Світовид» на посаді комерційного директора з посадовим окладом у розмірі мінімальної заробітної плати. З листа Головного управління ДФС у Львівській області № 64/6/13-01-19 встановлено, що [PERSON] з 09.03.2012 року займає посаду старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу протидії злочинам в базових галузях економіки управління організації викриття податкових злочинів управління податкової міліції ДПС у Львівській області із посадовим окладом в 1240 грн. в місяць. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує, поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними (Постанова Верховного Суду від 12 травня 2022 року у справі № 727/11406/17). Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 60, 61 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Об`єктом спільної сумісної власності подружжя є будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Так, вказаними правовими нормами встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, набуте під час шлюбу, яка може бути спростована. Так, один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Покликання сторони відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом в частині купівлі спірних земельних ділянок за особисті кошти, які виручені з продажу квартири, належної останньому на праві приватної власності, не підкріплені належними і допустими доказами. З моменту продажу квартири [ADDRESS] , що відбулось 26.05.2015 року, до моменту придбання спірних земельних ділянок 30.11.2020 року, минуло більше 5-ти років. Стороною відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували використання коштів, отриманих від продажу квартири в 2015 році, для придбання спірних земельних ділянок у 2020 році. Зокрема, до матеріалів справи не долучено банківських виписок або довідок про залишки грошових коштів на рахунках за відповідний період, депозитних договорів, доказів готівкового збереження коштів у вигляді нотаріально посвідчених розписок, договорів зберігання або сейфових договорів, чи будь-яких інших документів, які б об`єктивно підтверджували акумуляцію виручених у 2015 році коштів з метою їх подальшого використання на придбання спірного майна через понад п`ять років. Довідки про низький рівень офіційних доходів, без надання підтвердження конкретного джерела придбання майна, не можуть бути самостійною підставою для визнання земельних ділянок особистою приватною власністю [PERSON] з огляду на те, що у подружжя могли існувати неофіційні доходи. Якщо б земельні ділянки справді набувалися за виключно особисті кошти [PERSON] , у договорі могла бути передбачена відповідна умова або посилання на статтю 57 СК України. Відсутність такого застереження свідчить про застосування до вказаного майна правового режиму спільної власності подружжя. Таким чином, стороною відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом не спростовано презумпцію спільності права власності подружжя на вказане майно. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. З врахуванням викладеного, у задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити, задовольнивши первісні позовні вимоги частково та здійснити поділ майна подружжя шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину земельних ділянок площею 0,0135 га, кадастровий номер 4623683700:02:001:1395, площею 0,1265 га кадастровий номер 4623683700:02:001:1396, цільове призначення яких для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою Львівська обл., Пустомитівський (Львівський) р-н, с. Холодновідка. Що стосується стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації вартості 1/2 часток майна, слід вказати, що спірні земельні ділянки не відносяться до речей, які не є подільними, що зокрема підтверджується здійсненням відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом [PERSON] об`єднання/розподілу спірного майна, а також долученими до матеріалів цивільної справи копіями висновків щодо можливого поділу земельних ділянок у двох варіантах, що підтверджує технічну й правову можливість такого поділу. Таким чином, судом не здобуто підстав для стягнення грошової компенсації за вартість частки майна, яке підлягатиме поділу між сторонами, як набуте подружжям за час перебування у шлюбних стосунках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що мотиви, якими представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом обґрунтовувала позовні вимоги, частково знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити частково, натомість зустрічні позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи, а тому у їх задоволенні слід відмовити. З огляду на часткове задоволення позовних вимог [PERSON] , а саме 50 % від заявлених, судові витрати у розмірі 7246 грн. 80 коп., які складаються з 1/2 частини сплаченого судового збору за подання позовної заяви в сумі 6710 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536 грн. 80 коп., підлягатимуть стегненню з [PERSON] на користь [PERSON] .

Outcome: partial